Справа № 135/2085/13-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2013-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження у справі № 2-а/135/89/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2013 Ладижинський
міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря Масняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ладижині
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ Уманського
РВ УМВС України у Черкаській області
капітана міліції Мірошка Івана
Вікторовича про скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2013 позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив скасувати
постанову інспектора ВДАІ Уманського
РВ УМВС України у Черкаській області
капітана міліції Мірошка І.В. серії СА
№ 320509 від 08.11.2013 про накладення на нього
штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: за
те, що він 08.11.2013, о 07 год. 30 хв., в с.
Паланка Уманського р-ну, керуючи
автобусом «VAN», д.н. НОМЕР_1, здійснив
зупинку автобуса на перехресті для
висадки і посадки пасажирів, чим
порушив вимогу п. 15.9 (г) Правил
дорожнього руху України та вчинив
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що
08.11.2013 року він керуючи автобусом «VAN»,
д.н. НОМЕР_1 в с. Паланка Уманського р-ну,
з дотриманням правил дорожнього руху,
висадив пасажира біля автобусної
зупинки. Згідно ПДР зупинка
забороняється на перехрестях та ближче
10 метрів від краю перехрещуваної
проїзної частини. Знак автобусної
зупинки знаходиться біля Т-подібного
перехрестя, в 5 метрах від початку
проїзної частини, а зупинка
знаходиться в 3 метрах від знаку, тобто 8
метрах від початку Т-подібного
перехрестя. Довжина автобуса 11-12
метрів, а тому природно, зупиняючись на
зупинці зупинився перед перехрестям, з
урахуванням довжини автобуса. Однак,
безпідставно був зупинений
працівником ДАІ, який не звертаючи
уваги на його заперечення та пояснення
склав протокол про адміністративне
правопорушення за недотримання вимог
п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху України
та наклав адміністративне стягнення в
розмірі 425 грн. Крім того, зазначив, що у
зв'язку з тим, що йому не зрозумілі дії
працівника ДАІ, не було роз'яснено
права і обов'язки, по яких його
притягують до адміністративної
відповідальності, позивач заявив
клопотання про надання можливості
скористатись правом на допомогу, яке
письмо виклав у протоколі про
адміністративне правопорушення в
графі по суті пояснень, що було
проігноровано. У зв'язку з викладеним
позивач вважає, що дії працівника ДАІ,
Мірошка І.В. є протиправними, постанова
про накладення адміністративного
стягнення винесена з численними
порушеннями вимог процесуального
законодавства, ним не порушено жодного
пункту Правил дорожнього руху України.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак, в позовній заяві просить слухати
справу в його відсутність, позов
підтримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з`явився, хоча належним
чином був повідомлений про час і місце
розгляду справи, клопотань про
відкладення розгляду справи не
заявляв, тому суд на підставі ч.4 ст. 128
КАС України вирішує справу на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Як встановлено судом, 08.11.2013 року
відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 122 КУпАП, в якому зазначено, що він
08.11.2013 о 07 год. 30 хв. в с. Паланка
Уманського р-ну, керуючи автобусом «VAN»,
д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку автоуса на
перехресті для висадки і посадки
пасажирів, чим порушив вимогу п. 15.9 (г)
Правил дорожнього руху України та
вчинив правопорушення, передбачене ч. 2
ст. 122 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу
інспектором ВДАІ Уманського РВ УМВС
України у Вінницькій області капітаном
міліції Мірошко І.В. 08.11.2013 року
винесена постанова, відповідно до якої
на ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
гривень.

Відповідно до пункту 15.9 (г) Правил
дорожнього руху України, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та
доповненнями), на перехрестях та ближче
10 м від краю перехрещуваної проїзної
частини за відсутності на них
пішохідного переходу, за винятком
зупинки для надання переваги в русі та
зупинки проти бокового проїзду на
Т-подібних перехрестях, де є суцільна
лінія розмітки або розділювальна смуга
.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України,
доказами по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність особи в його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема: поясненнями
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
засобів, що мають функції фото - і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото - і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284
КУпАП України. У ній, зокрема: необхідно
навести докази, згідно яких зроблено
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення і
назвати мотиви відхилення інших
доказів, на які посилається
правопорушник або наведених ним
обставин.

Із змісту протоколу слідує, що
позивачем були надані пояснення,
відповідно до яких він з протоколом не
згоден.

Не дивлячись на те, що пояснення є
доказом по справі, у постанові не дана
будь-яка оцінка поясненню позивача.

Докази, які б спростовували вказані
обставини та доводили вину позивача,
окрім протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення, в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що позивач заперечує
факт порушення правил зупинки для
висадки та посадки пасажирів;
відповідачем доказів правомірності
оскаржуваної постанови не надано,
винуватість позивача в скоєнні
вказаного правопорушення в судовому
засіданні не доведена, а інших доказів
які можуть з достовірністю підтвердити
вину позивача в справі немає, що вказує
на відсутність його вини та складу
передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП
правопорушень з огляду на положення ст.
62 ч.3 Конституції України, за якою усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на його користь, тому
постанову необхідно визнати
неправомірною і скасувати.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 111, 112,
121, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора ДАІ ВДАІ
Уманського РВ УМВС України у
Черкаській області капітана міліції
Мірошко Івана Вікторовича серії СА №
320509 від 08.11.2013 по справі про накладення
на ОСОБА_1 адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП скасувати.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя