Справа № 207/3660/13-а
Суддя: Литвинчук В. П.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/3660/13-а
№ 2-а/207/141/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року Баглійський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

судді:
Литвинчука В.П.

при секретарі:
Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м.
Дніпродзержинську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України
у Баглійському районі м.
Дніпродзержинська про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов*язання поновити виплату
пенсії,-

В С Т А Н
О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України
у Баглійському районі м.
Дніпродзержинська про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов*язання поновити виплату пенсії
.

У судове засідання позивачка не
з*явилась. Суд вважає можливим
розглядати справу у її відсутність.

В обґрунтування пред*явлених
позовних вимог позивачка вказала, що
вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вона
громадянка України. У вересні 1996 року
вона виїхала не постійне місце
мешкання до Ізраїлю. До переїзду до
Ізраїлю вона перебувала на обліку у
відповідача. З квітня 1992 року їй була
призначена та вона отримувала пенсію
за віком. У 1996 році у зв*язку з виїздом
на постійне місце мешкання до Ізраїлю
їй відповідачем була здійснена виплата
пенсії за 06 місяців наперед. Після її
виїзду виплата пенсії їй була
припинена. Разом з тим, рішенням
Конституційного Суду України від 07
жовтня 2009 року було визнано такими, що
не відповідають Конституції України
пункт 2 частини першої статті 49 та
друге речення ст.51 Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування». Вона у липні 2013 року
зверталась до відповідача з заявою про
поновлення виплати їй пенсії. Однак, у
їй у задоволенні її прохання було
відмовлено. Просить позов
задовольнити, зобов*язавши відповідача
поновити виплату їй пенсії з дня
припинення її виплати, визнавши дії
відповідача у цій частині
протиправними.

Представник відповідача
пред*явленого позову не визнала та
пояснила, що позивачкою пропущений
передбачений ст. 99 КАС України
шестимісячний строк звернення до суду
з настоящим позовом. Клопотання про
його поновлення позивачкою не було
заявлено. Пояснила, що позивачці була
призначена пенсія за віком з 31 серпня
1987 року, яка їй була перерахована з 01
січня 1992 року відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Пенсію позивачка отримувала в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська. Виплата пенсії
позивачці була припинена з жовтня 1996
року у зв*язку з її виїздом на постійне
місце проживання до Ізраїлю. При виїзді
позивачки до Ізраїлю їй наперед була
виплачена пенсія за 06 місяців.
Відповідно до чинного законодавства
пенсійне забезпечення громадян
України, які проживають за межами
України, провадиться на підставі
договорів з іншими державами.
Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» громадянам, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон, пенсії не призначаються, а
пенсії, які призначені в Українві до
виїзду не постійне проживання за
кордон, виплачуються за 06 місяців
наперед перед виїздом за кордон. За час
перебування цих громадян за кордоном
виплачуються тільки пенсії, призначені
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання. Згідно зі
ст.49 ч.1 п.2 Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном. У разі виїзду
пенсіонера за кордон пенсія
виплачується лише при умові якщо це
передбачено міжнародним договором
України. Між Україною та Ізраїлем
такого договору не укладено. Тому
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року не поширюється на
осіб, які виїхали на постійне
проживання за кордон після 07 жовтня 2009
року. 02 липня 2013 року до Управління
Пенсійного Фонду надійшло звернення
позивачки стосовно поновлення виплати
їй пенсії. У задоволенні її клопотання
було відмовлено. У задоволенні позову
просить відмовити.

Суд, вислухавши представника
відповідача, дослідивши матеріали
адміністративної справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Так, у судовому засіданні було
встановлено, що позивачка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Також у судовому засіданні було
встановлено, що позивачка знаходилась
у відповідача на обліку.

Позивачці була призначена та
виплачувалась державна пенсія за
віком.

Виплатв пенсії позивачці була
припинена у 1996 роцві у зв*язку з її
виїздом на постійне місце мешкання за
кордон.

Відповідно до ст.49 Закону України
«Про загальнообов*язкове державне
пенсійне страхування»: виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного Фонду або за рішенням суду
припиняється,: 2/ на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов*язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.51 вказаного Закону
України: «У разі виїзду пенсіонера на
постійне проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від*їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується у тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов*язковість якого надана Верховною
Радою України.».

Разом з тим, рішенням
Контитуційного Суду України від 07
жовтня 2009 року були визнані
неконституційними положення пункту 2
частини 1 статті 49 та друге речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування.».

Таким чином, проживання
пенсіонера за кордоном не є підставою
для припинення виплати пенсії.

Тому відмова відповідача у
поновленні виплати позивачці пенсії за
віком є протиправною.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.99
КАС України: "Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів".

Тому суд, враховуючи, що позивачка
звернулась до суду з адміністративним
позовом у серпні 2013 року позов підлягає
задоволенню в межах строку звернення
до суду відповідно до ч.2 ст.99 КАС
України,

При таких обставинах суд,
оцінюючи всі докази, зібрані по справі
у їх сукупності, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд вважає, що судові витрати
по справі повинні бути стягнуті з
відповідача.

Керуючись Законом України «Про
пенсійне забезпечення», Законом
України «Про загальнообов*язкове
державне пенсійне страхування»,
ст.ст.2,6,8,9,69,94,104,159,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н
О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України
у Баглійському районі м.
Дніпродзержинська про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов*язання поновити виплату пенсії
- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного Фонду України у
Баглійському районі м.
Дніпродзержинська щодо відмови
ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії.

Зобов*язати Управління
Пенсійного Фонду України у
Баглійському районі м.
Дніпродзержинську поновити виплату
ОСОБА_1 пенсію з 14 лютого 2013 року.

Стягнути з Управління Пенсійного
Фонду України у Баглійському районі м.
Дніпродзержинську на користь ОСОБА_1
судові витрати в розмірі 3 гривні 40
копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська.

Суддя:
Литвинчук В.П.