Справа № 801/7545/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/7545/13-а

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Лядової Т.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/7545/13-а за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Яковлєв С.В. ) від
16.10.2013

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Туяштур" (вул.
Пушкіна/К. Маркса, 6/8-10 кв.8, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95000)

до Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі м. Сімферополя
АР Крим (вул. Дм. Ульянова, 10, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95013)

про визнання незаконними дій, визнання
незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Туяштур"
звернулось до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
про визнання незаконними дій
Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Туяштур"
фінансових санкцій по рішенням № 58 від
22.03.2013 року, № 65 від 29.01.2013 року та № 15
від 04.02.2013 року; визнати незаконними та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
№ 58 від 22.03.2013 року, № 65 від 29.01.2013 року
та № 15 від 04.02.2013 .

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.10.2013 позов
задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АР Крим № 15 від 04.02.2013, № 65
від 29.01.2013, № 58 від 22.03.2013.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із
зазначеною постановою суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16.10.2013 та прийняти
нове рішення по справі, яким у
задоволені позову відмовити у повному
обсязі.

Апеляційна скарга
мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

У судове засідання сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що 14.09.2005 Товариство з
обмеженою відповідальністю "Туяштур"
зареєстровано Сімферопольською
районною державною адміністрацією, про
що зроблено запис № 0000477.

Позивач зареєстрований як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Сімферополя АР Крим.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АРК № 14 від 29.01.2013 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Туяштур" на підставі
п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
момент виникнення обов'язку надання
звіту про суми нарахованої заробітної
плати) за ненадання звіту про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення доходу)
застрахованих осіб та сумах
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за січень - грудень 2010
року, застосовані фінансові санкції у
сумі 2040,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач оскаржив його до Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим.

За результатами розгляду скарги на
рішення № 14 від 29.01.2013, Головним
управлінням Пенсійного фонду України
рішенням про результати розгляду
скарги № 1465/06-59 від 19.02.2013 частково
задоволено скаргу позивача та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
№ 14 від 29.01.2013 , зобов'язано прийняти
нове рішення.

На виконання рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
АР Крим про результати розгляду
скарги № 1465/06-59 від 19.02.2013, рішення
Управлінням Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
22.03.2013 прийнято рішення № 58 про
застосування на підставі п. 5 ч. 9. ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 за ненадання звіту
про суми нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення доходу)
застрахованих осіб та сумах
нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за січень - грудень 2010
року, застосовані фінансові санкції у
сумі 1870,00 грн.

Відповідно до рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АРК
№ 65 від 29.01.2013 про застосування
штрафних санкцій за не надання
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» до позивача, на
підставі п. 4 ч. 11 ст. 25 Закону України
Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», за ненадання
звітності за січень 2011 року по
листопад 2012 року засновано штрафні
санкції у сумі 3910,00 грн.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АРК № 15 від 04.02.2013 про
застосування фінансових санкцій за
надані в органи Пенсійного фонду
України недостовірних відомостей, які
використовуються у системі
персоніфікованого обліку до позивача,
на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
застосовано фінансові санкції у сумі
170,00 грн.

Згідно зі статтею 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з пунктом 5 частини 9 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
момент виникнення обов'язку надання
звіту про суми нарахованої заробітної
плати) за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку та
іншої звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

На момент прийняття спірних рішень №
58 від 22.03.2013 та № 15 від 04.02.2013, №65 від
29.01.2013 пункт 5 ч. 9 статті 106 Закону
України №1058 втратив чинність у зв'язку
з набранням законної сили Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Але штрафні санкції у сумі 1870, 2040 грн.,
3910 грн. нараховані відповідачем
рішеннями від 22.03.2013, від 29.01.2013, від
04.02.2013, тобто після 01.01.2011.

У відповідності з частиною першою
статті 58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як встановлено Рішенням
Конституційного Суду України від 9
лютого 1999 року №1/99-рп, частину першу
статті 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акту в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

В силу викладеного, правомірність
поведінки особи, зокрема, дотримання
нею норм законодавства про сплату
обов'язкових страхових внесків, слід
визначати із застосуванням
законодавства, яке діяло на момент
вчинення відповідних дій або
бездіяльності такої особи.

В свою чергу, заходи відповідальності,
які можуть бути застосовані до
особи-порушника слід визначати на
підставі законодавства, яке є чинним на
момент виявлення та застосування
відповідних санкцій.

Таким чином, якщо певне діяння було
правопорушенням на момент його
вчинення і за таке діяння до особи було
застосовано заходи відповідальності,
передбачені чинним на той час
нормативним актом, відповідні санкції
підлягають стягненню з особи і після
втрати чинності нормативним актом, що
визначав зміст відповідальності.

Судова колегія зазначає, що
застосування відповідачем при
прийняті рішень № 58 від 22.03.2013 та № 15
від 04.02.2013, №65 від 29.01.2013 норм ч. 9 статті
106 Закону України № 1058 після 01.01.2011
суперечить вимогам чинного
законодавства під час виконання
відповідачем владних управлінських
функцій при реалізації
публічно-правового інтересу.

Згідно зі статтею 4 Закону України Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (в редакції, яка
діяла на момент прийняття рішення)
платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є підприємства,
які використовують труд найманих
працівників.

Пунктом 4 ч. 2 статті 6 Закон України Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
вести облік виплат (доходу)
застрахованої особи та нарахування
єдиного внеску за кожним календарним
місяцем і календарним роком, зберігати
такі відомості в порядку,
передбаченому законодавством

У відповідності з п. 4 ч. 11 статті 25
Закону України Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (в
редакції, яка діяла на момент
прийняття рішення) за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою звітності,
передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідач не заперечує, що позивач у
2011-2012 року господарську діяльність не
здійснював, а тому не здійснював
розрахунки по найманим працівникам.

З урахуванням викладеного, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог.

Рішення судом першої інстанції
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та підстави для його скасування
відсутні.

Згідно зі статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи і ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
16.10.2013 у справі № 801/7545/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко