Справа № 444/3132/13-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3132/13-а
Провадження № 2-а/444/99/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2013 року Жовківський
районний суд Львіської області в
складі :

головуючого судді
Зеліско Р. Й.,

при секретарі
Петришин М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовква адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
екологічної інспекції у Львівській
області, інспектора Швайка Сергія
Ігоровича про визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Державної екологічної
інспекції у Львівській області,
інспектора Швайка Сергія Ігоровича про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення. Свою
вимогу мотивує тим, що постановою №
1309-06 від 30.09.2013 року (надіслано 03.10.2013
року та вручено 07.10 2013 року) інспектора
Швайка С.І., його визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.ст. 47,
188-5 КУпАП і накладено штраф в розмірі 510
гривень в дохід держави. З даною
постановою не погоджується, вважає її
незаконною, а відтак такою, що підлягає
скасуванню з наступних підстав. Так,
інспектором складено два протоколи. В
протоколі № 005312 від 10.09.2013 року
зазначено, що ТзОВ « ВДВС Агро» не
надало необхідної інформації
посадовим особам органів, які
здійснюють державний контроль у галузі
охорони навколишнього природного
середовища, використання природних
ресурсів, а саме відмовились від
надання необхідної інформації за
запитом від 02.09.2013 року № 06-8308. На
надісланий запит відповідь Державній
екологічній інспекції надана листом
від 06.09.2013 року. Незрозумілою є вимога
відповідача щодо надання довідки про
рух поголів'я курей, що вирощувалися
ТзОВ «ВДС Агро» в період з 08.08.2011 року по
03.09.2013 року, в тому числі окремо за кожен
рік. Відповідно до Акту перевірки -
завданням останньої було перевірка на
відповідність вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними речовинами,
а тому посилання на ч. 1 ст. 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
середовища» в цілому, а не на окремі
абзаци є некоректним з боку
Відповідача. Крім того, відповідно до
положень ч. 1 ст. 6 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" під час проведення
планового чи позапланового заходу,
з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю). Одночасно, звертає увагу, що
Відповідачем було направлено на адресу
Позивача запит від 02.09.2013 року з вимогою
надати інформацію щодо об'ємів добутих
підприємством підземних прісних вод та
у період з 08.08.2011 року по 03.09.2013 року
інформацію про рух поголів'я курей, що
вирощувалось підприємством ТзОВ «ВДС
Агро» в цей же період. Письмовий запит
про надання інформації отриманий
товариством, уже після проведеної
перевірки, оскільки жодного посилання
на перевірку у запиті немає.
Обгрунтуванням отримання інформації є
- « На виконання плану заходів
покладених на Державну екологічну
інспекцію у Львівській області у
третьому кварталі 2013 року». Проте, про
які саме заходи йдеться та яким чином
ці заходи стосуються ТзОВ « ВДС Агро»
не повідомлено. Отже, Державна
екологічна інспекція у Львівській
області не надала правових підстав для
отримання інформації. Так, у
відповідності до Положення №136 «Про
Державну екологічну інспекцію у
Львівській області» до повноважень
Державної екологічної інспекції у
Львівській області відноситься: п.6.2.
Одержувати в установленому законом
порядку інформацію, документи і
матеріали від державних органів та
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ і організацій
усіх форм власності та їх посадових
осіб. Проте ст.20-2 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», такого порядку і
повноважень отримання інформації не
передбачено. Окремо зазначає, що
підприємство веде облік лише тієї
інформації про діяльність
підприємства, яка прямо передбачена
законом, та яка необхідна для
звітування перед компетентними
органами. Як зазначалось, у ході
перевірки, не було виявлено порушень у
ведені господарської діяльності в тому
числі і щодо питань, які піднімалися у
запиті. Одночасно, звертає увагу, що
інформації щодо об'ємів добутих
підприємством підземних прісних вод та
у період з 08.08.2011 року по 03.09.2013 року
інформацію про рух поголів'я курей, що
вирощувалось підприємством в цей же
період ТзОВ «ВДС Агро» не веде,
оскільки така не є обов'язковою, та
ведення такої законом не передбачено. В
протоколі і постанові викладено
неправдиві відомості, адже ненадання
та відсутність інформації є різним по
своїй правовій суті. Товариство дійсно
не володіє такого виду інформацією, а
тому і не надало її, що не є складом
будь-якого правопорушення. Протоколом
№ 005311 від 10.09.2013 року визначено, що ТзОВ
« В.Д.С. Агро» порушується право
державної власності на надра, а саме,
здійснюється самовільне користування
надрами- забір підземних прісних вод із
свердловини в с. Завидне, вул.
Центральна, 99, Радехівського району без
спеціального дозволу - користування
надрами для виробничих потреб. У
відповідності до ст. 47 КУпАП самовільне
користування надрами, укладення угод,
які в прямій чи прихованій формі
порушують право власності на надра, -
тягнуть за собою накладення штрафу на
громадян у розмірі від десяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян і на посадових осіб -
від тридцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Таким
чином, виходячи зі змісту статті на
користування має бути наявний дозвіл.
Одночасно вказується на порушення
Позивачем ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України
про надра, а саме, - самовільне
користування надрами - забір підземних
прісних вод на виробничі потреби із
свердловини в с. Завидне, вул..
Центральна, 99 без спеціального дозволу
на користування надрами. Зважаючи на
вищенаведене, вважає, що інспектор
зробив хибний висновок про порушення
Кодексу України про надра, детально не
вивчивши всі надані Позивачем
документи в період з 28.08.2013 року по
10.09.2013 року. Так у Дозволі на спеціальне
водокористування ТзОВ «ВДС Агро»
термін дії якого з 24.04.2013-15.04.2016 р.р. (який
також зазначений в Акті перевірки) -
вказується, що використання підземних
прісних вод для господарсько-побутових
потреб не перевищує 26,48 м. куб. на добу,
тоді як в Кодексі України про надра
дозвільним показником для
користування надрами без спеціального
на те дозволу є 300 м. куб. на добу. Таким
чином вважає, що притягнення позивача
до відповідальності мало вигляд
«спрощеного підходу», за його
відсутності, та відсутності будь-якої
його вини. Також вказує на наступні
порушення з боку інспектора при
притягненні його до відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 256
КУпАП протокол про адміністративне
правопорушення, як документ, що
засвідчує факт неправомірних дій та є
одним з основних джерел доказів,
складається за встановленою формою і
має містити дані, необхідні для
вирішення справи, зокрема про місце,
час учинення та суть правопорушення,
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення, спричинену останнім
матеріальну шкоду, а також про свідків
і потерпілих, пояснення порушника.
Відсутність наведених даних у
протоколі, не тільки обмежує права
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
унеможливлює встановити, наявність
ознак, необхідних для притягнення
винної особи до відповідальності, а
також додатково зібрати та оцінити,
докази, які підтверджують вину
порушника або наводяться останнім, на
спростування такої. Під час розгляду
адміністративної справи не було
-встановлено факту правопорушення з
позивача сторони, адже в протоколах
вказується на юридичну особу - ТзОВ «
В.Д.С. Агро». Не зазначено порушення
норм КУпАП, оскільки і стаття 47, і 188-5
містить інший склад правопорушення.
Окрім цього, прийнято одну постанову по
2-х протоколах, що законом не
передбачено. Отже, інспектором
Державної екологічної інспекції не
встановлено ознак правопорушення,
передбаченого ст. 47,118-5 КУпАП, а саме
порушень директором ОСОБА_1 не існує
(відсутня подія і склад
адмінправопорушення), а відтак є
наявними обставини, що виключають
провадження у справі про
адміністративне правопорушення, що у
свою чергу має своїм наслідком
визнання постанови недійсною. На
підставі вищенаведеного просить
визнати незаконною та скасувати
Постанову №1309-06 інспектора ДЕІ
С.Швайка від 30.09.2013 року, якою його
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.ст.47,188-5 КУпАП

Представник Державної екологічної
інспекції в судовому засіданні
пояснив, що вважає вимоги викладені в
позовній заяві безпідставними та
необгрунтованими виходячи з
наступного. Так, згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 12.12.1994р.
№827 "Про затвердження переліків
корисних копалин загальнодержавного
та місцевого значення" -підземні питні
води віднесені до корисних копалин.
Відповідно до статей 14,19 Кодексу
України про надра, надра надаються у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр.
Спеціальний дозвіл можна отримати у
встановленому порядку відповідно до
ст.16 Кодексу України про надра та
Порядку надання у відповідному році
спеціальних дозволів на користування
надрами. Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 23.06.2010р.
№596 спеціальний дозвіл на користування
надрами надається на такі види робіт:
геологічне вивчення надр, видобування
корисних копалин, будівництво та
експлуатацію підземних споруд.

Ст. 23 Кодексу України про надра
встановлено обмеження для реалізації
цього права; по-перше межами наданих
земельних ділянок, по-друге, визначивши
мету видобування для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
та по-третє, обмеживши таке видобування
продуктивністю водозаборів підземних
вод, яке не перевищуватиме 300 кубічних
метрів на добу.

Таким чином реалізація права
землевласника та землекористувача
видобувати підземні води можлива лише
при сукупності усіх умов, передбачених
статтею 23 КУН. Забір води для
виробничих потреб підтверджується
дозволом на спеціальне
водокористування №Укр-2026-13. від 24.04.2013р.
. Зокрема, у пп."а" п.5 вказаного дозволу
(мета водокористування) вказано, що
"водопостачання господарсько-питних та
виробничих потреб птахофабрики".
Відповідно до п.6 Дозволу, забір
підземних вод здійснюється з
використанням для виробничих потреб.
Дозвіл на спеціальне водокористування
видається за клопотанням самого
підприємства з обов'язковим
зазначенням у ньому потреб на які буде
використовуватись вода. Просить суд
звернути увагу на міждержавний
стандарт «ГОСТ 17.1.1.04-80». Зазначений
ГОСТ містить розділ "промислові
потреби (без теплоенергетики)", який, з
поміж іншого, включає в себе:
господарсько-питні та
комунально-побутові потреби
промислових підприємств (і гасіння
пожеж) з використанням як води питної
так і води технічної. Дійсно,
підприємство може мати свої власні
господарсько-питні та
комунально-побутові потреби, які
водночас є промисловими (виробничими)
потребами і не є потребами населення. А
тому, в даному випадку застосування
статті 23 Кодексу України про надра є
неможливим, оскільки Позивач здійснює
використання підземних вод для
виробничих потреб. Відповідно до
міждержавного стандарту «ГОСТ 17.1.1.04-80»,
затвердженого постановою Державного
комітету СРСР по стандартам від 31.03.1980
№ 1452, який діє в Україні, до
господарсько-побутових потреб
належать: господарсько-питне
водопостачання (централізоване та
нецентралізоване) територій житлової
забудови та громадських будівель
міських промислових районів та
сільськогосподарських районів;
кондиціонування повітря в громадських
та житлових будівлях; полив та миття
територій населених пунктів (вулиць,
площ, зелених насаджень), робота
фонтанів тощо; полив посадок в міських
та селищних теплицях і парниках; інші
потреби (в тому числі гасіння пожеж,
промивання водопровідних та
каналізаційних мереж).До
господарсько-побутових потреб не
належать лікувальні, курортні та
оздоровчі цілі, потреби сільського
господарська (без зрошення та
обводнення), а також зрошення та
обводнення; промислові (виробничі)
потреби; потреби теплоенергетики;
територіальний перерозподіл стоку
поверхневих вод та поповнення запасів
підземних вод; скидання стічних вод та
інші потреби, а також багатоцільове
водокористування. В даному випадку ст.23
Кодексу України про надра не звільняє
Позивача від отримання спеціального
дозволу на користування надрами,
отримання яких передбачено статтею 13,16
Кодексу України про надра, окільки
останній здійснює використання
підземних вод не для власних
господарсько-побутових потреб, а для
виробничих потреб.

Щодо вимоги надати інформацію, то
зазначив наступне. Наказом Державного
комітету статистики України № 230 від
30.09.1997 року «Про затвердження форми
державної статистичної звітності №2-ТП
(водгосп)» було затверджено і введено в
дію форму державної статистичної
звітності №2-ТП (водгосп) «Звіт про
використання води» та Інструкцію щодо
її заповнення. Згідно п. 1.1. Інструкції
щодо заповнення форми №2-ТП (водгосп),
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України №230 від
30.09.1997 року, така інструкція є
обов'язковою для використання
підприємствами
(організаціями)-водокористувачами
незалежно від їх відомчого
підпорядкування та форми власності. У
таблиці 1 звіту за формою №2-ТП (водгосп)
відображається інформація щодо
забраних самостійно, одержаних від
інших підприємств, використаних,
переданих та втрачених вод. У
відповідності до пункту 5.11. Інструкції
щодо заповнення форми №2-ТП (водгосп),
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України №230 від
30.09.1997 року, показник гр.10 таблиці 1
звіту за формою №2-ТП (водгосп) включає
обсяги води, використаної для
задоволення всіх господарських,
побутових і комунальних потреб
населення і працівників на
підприємствах і організаціях, крім
сільськогосподарських (наростаючим
підсумком з початку року), а показник
гр.11 враховує повний обсяг
використаної води для виробничих
(технічних) потреб, включаючи обсяг
свіжої води, що надходить на
підживлення систем оборотного
водопостачання (наростаючим підсумком
з початку року).Згідно абз.2 п.1.1. цієї ж
Інструкції, звіт за формою №2-ТП
(водгосп) підписує керівник
підприємства (організації), який несе
відповідальність за правильність
складання звіту та достовірність
наведених в ньому даних. Відповідно до
ст. 44 Водного кодексу підприємство
зобов'язане подавати щорічну
статистичну звітність форми-2ТП
(водгосп). Отже чинним законодавством
передбачено обов'язок суб'єктів
господарювання вести облік
використаної води із розмежуванням
потреб на які вона використовується.
Однак, під час проведення перевірки на
вимогу інспекторів така звітність не
була представлена. Держекоінспекцією
було надано запит №06-8398 від 02.09.13р. щодо
надання довідки про обсяг видобутих на
виробничі потреби підземних прісних
вод. Використання довідки підприємства
для визначення фактичного обсягу води,
використаної самовільно, передбачено
п.9.2 «Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів», затвердженої Міністерством
охорони навколишнього природного
середовища за №389 від 20.07.2009 року.
Відповідно до письмової відповіді ТзОВ
«В.Д.С. Агро» підприємством не ведеться
облік такої інформації. Вважає, що
підприємство свідомо уникає від
надання необхідної інформації.
Враховуючи вищевикладене, просить в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю у зв'язку із їх
безпідставністю та необгрунтованістю.

Відповідач - інспектор Швайка
Сергій Ігорович в судовому засіданні
пояснив, що вважає адміністративний
позов ОСОБА_1 безпідставним, виходячи з
наступного. На виконання плану заходів
з виконання покладених на Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області завдань на 3 квартал 2013 р., та на
підставі ст. 20 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", ст. 5 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", положення про Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області, затвердженого наказом
Держекоінспекції України від 12.12.2011р. №
136 ним в період з 28 серпня по 10 вересня
2013 року проведена планова перевірка
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства ТзОВ
«В.Д.С. Агро» 80233, Львівська обл.,
Радехівський р-н, с. Завидне, вул.
Центральна, 99., за результатми якої
складено акт перевірки від 28.08 - 10.09.13р.
№1713/06/. Перевіркою встановлено, що
водопостачання ТзОВ «В.Д.С. Агро» в с.
Завидне, вул. Центральна, 99
здійснюється для задоволення
господарсько - питних потреб
працівників та виробничих потреб
товариства, а саме: відгодівля птиці,
мийка курників. Водопостачання ТзОВ
«В.Д.С. Агро» здійснюється з 1
свердловини, що розташована на
території господарського двору
підприємства. Забір підземних вод
даної свердловини для забезпечення
виробничих та господарсько - питних
потреб проводиться на підставі дозволу
на спеціальне водокористування № Укр -
2026 -13/Льв. виданого Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Львівській
області 24.04.2013 року, термін дії до 15.04.2016
року, чинний на час перевірки.
Попередній дозвіл на спеціальне
водокористування № Укр - 2026 -10/Льв.
виданий Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області 21.08.2010 року, з
терміном дії до 21.08.2013 року. Дозволами
на спеціальне водокористування
встановлено ліміт забору та
використання підземних вод в об'ємах, а
саме:

Всього 9,6 тис. м3/рік, 26,48 м3/добу, з них:

- на господарські потреби 0,3 тис. м3/рік,
0,93 м3/добу;

- на виробничі потреби 9,3 тис. м3/рік, 25,55
м3/добу.

В системах оборотного водопостачання
води 6,71 тис. м3/рік, 18,38 м3/добу.
Відповідно до вимог пункту 7 статті 44
Водного кодексу України
водокористувачі зобов'язані
здійснювати облік забору та
використання вод, вести контроль за
якістю і кількістю скинутих у водні
об'єкти зворотних вод і забруднюючих
речовин та за якістю води водних
об'єктів у контрольних створах, а також
подавати відповідним органам звіти в
порядку, визначеному цим Кодексом та
іншими законодавчими актами. Наказом
Державного комітету статистики
України від 27.07.1998р. №264 затвердженої та
введеної в дію з 1 січня 1999 року типові
форми первинного обліку з використання
води:

ПОД - 11 «Журнал обліку водоспоживання
(водовідведення) водовимірювальними
приладами та обладнаннями»;

ПОД - 12 «Журнал обліку водоспоживання
(водовідведення) побічними методами»;

ПОД - 13 «Журнал обліку якості зворотних
вод, що скидаються». Дані журналів
первинного обліку є основою для
заповнення статистичної звітності за
формою № 2-тп (водгосп), складання
проектів планів з охорони і
раціонального використання водних
ресурсів, а також для розрахунків плати
за використання води промисловими та
сільськогосподарськими
підприємствами. Вимір витрат води
проводиться у пункті обліку на кожному
водозаборі та випуску зворотних вод, а
також у системах оборотного
водопостачання, повторного
використання зворотних вод та у
пунктах передачі (приймання води) іншим
водокористувачам. Свердловина ТзОВ
«В.Д.С. Агро» не оснащена пристроями та
вимірювальною апаратурою, що
здійснюють облік об'ємів забору води,
що є порушенням підпунктів 1,6 частини
першої статті 98 Водного кодексу
України. Облік кількості забраної води
із підземного водозабору свердловини в
с. Завидне, вул. Центральна, 99 не
ведеться, журнал первинного обліку вод
відсутній, що є порушенням правил
ведення первинного обліку кількості
вод, що забираються з водних об'єктів,
та є порушенням пункту 7 ч. 1 ст. 44
Водного кодексу України.
Відповідальність за дане порушення
передбачено ст. 60 Кодексу України про
адміністративні правопорушення. В ТзОВ
«В.Д.С. Агро» відсутній спеціальний
дозвіл на користування надрами для
добування підземних прісних вод, із
свердловини в с. Завидне, Радехівського
району, на виробничі потреби, що є
порушенням права державної власності
на надра, та є порушенням статей 16, 21, 23
Кодексу України «Про надра».
Відповідальність за дане порушення
передбачено статтею 47 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.
Згідно п. 4.7 Наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10 вересня 2008
року № 464 державні інспектори під час
проведення перевірок мають право:
відбирати зразки продукції, одержувати
пояснення, довідки, документи,
матеріали, відомості з питань, що
виникають під час державного контролю,
відповідно до закону. В межах
проведення даної перевірки було
направлено ТзОВ «В.Д.С. Агро» запит про
надання інформації, лист Державної
екологічної інспекції у Львівській
області від 02.09.2013р. №06-8398, згідно якого
ТзОВ «В.Д.С. Агро» необхідно було в
термін до 09.09.2013р. направити в Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області наступні документи:

- довідку, про об'єми добутих на
виробничі потреби ТзОВ «В.Д.С. Агро»
підземні прісні води із свердловини в
с. Завидне вул. Центральна, 99
Радехівського району, за період з 08.08.2011
року по 03.09.2013 року, в тому числі окремо
за кожен рік;

- довідку про рух поголів'я курей, що
вирощувались ТзОВ «В.Д.С. Агро» в с.
Завидне і вул. Центральна, 99
Радехівського району за період з 08.08.2011
року по 03.09.2013 року, в тому числі окремо
за кожен рік.

Однак, листом від 06.09.2013р. №87 ТзОВ «В.Д.С.
Агро» відмовили у наданні інформації
згідно запиту, що є ненаданням
необхідної інформації посадовим
особам органів, які здійснюють
державний контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів, та є
порушенням статі 20-2 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища». Відповідальність за дане
порушення передбачено статтею 188-5
Кодексу України «Про адміністративні
правопорушення». Враховуючи
вищенаведене, просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
повному обсязі, в зв'язку з їх
безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача та представника
відповідача, оглянувши матеріали
справи та оцінивши всі докази в їхній
сукупності суд вважає, що позовні
вимоги є безпідставними і до
задоволення не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2013 року
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Львівської області Швайка С.І. винесено
протоколи № 005312 та № 005311 відносно гр.
ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.ст. 47, 188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, а саме
за те, що він будучи директором ТзОВ
"ВДС Агро" не надав необхідної
інформації посадовим особам органів,
які здійснюють державний контроль у
галузі охорони навколишнього
природного середовища, використання
природних ресурсів, а саме: відмовився
від надання за запитом необхідної
інформації щодо використання
природних ресурсів - підземних прісних
вод згідно запиту від 02.09.2013 року за №
06-8398. Також встановлено, що ТзОВ "ВДС
Агро" порушується право державної
власності на надра, а саме,
здійснюється самовільне користування
надрами - забір підземних прісних вод
із свердловини в с. Завидне, вул.
Центральна, 99, Радехівського району без
спеціального дозволу на користування
надрами для виробничих потреб.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, якщо особа вчинила
кілька адміністративних
правопорушень, справи про які
одночасно розглядаються одним і тим же
органом (посадовою особою), стягнення
накладається в межах санкції,
встановленої за більш серйозне
правопорушення з числа вчинених. До
основного стягнення в цьому разі може
бути приєднано одне з додаткових
стягнень, передбачених статтями про
відповідальність за будь-яке з
вчинених правопорушень.

30.09.2013 року державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Львівської області Швайком
С.І. винесено постанову № 1309-06 про
накладення адміністративного
стягнення, якою ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні ним адміністративного
правопорушення передбаченого ст.ст. 47,
188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляд іштрафу в розмірі
510,00 грн.

На підставі вищенаведеного слід
зазначити, що позивач дійшов
помилкового висновку про те, що
постанову прийнято по 2-ох протоколах,
що законом не передбачено. Постанову №
1309-06 про накладення адміністративного
стягнення винесено відповідно до ч.2 ст.
36 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Позивач вважає постанову № 1309-06 від
30.09.2013 року про накладення на нього
адміністративного стягнення та якою
його визнано винним у вчинення ним
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.ст. 47, 188-5 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення незаконною та просить
скасувати її.

У відповідності до Постанови Пленуму
Верховного суду України № 6 зазначено,
що розглядаючи відповідно до ст.293 КпАП
( 80732-10 ) скаргу або протест на постанову
у справі про адміністративне
правопорушення, суд повинен
перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачена
адміністративна відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку і
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного.

Судом встановлено, що 10.09.2013 року
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Львівської області Швайка С.І. винесено
протоколи № 005312 та № 005311 відносно гр.
ОСОБА_1 про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст.ст. 47, 188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Складення даних протоколів та в
подальшому винесення постанови
державним інспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Львівської області Швайком С.І. суд
вважає правомірним у звязку з
наступним.

У відповідності до ст. 188-5 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення невиконання законних
розпоряджень чи приписів, інших
законних вимог посадових осіб органів,
які здійснюють державний контроль у
галузі охорони навколишнього
природного середовища, використання
природних ресурсів, радіаційної
безпеки або охорону природних
ресурсів, ненадання їм необхідної
інформації або надання неправдивої
інформації, вчинення інших перешкод
для виконання покладених на них
обов'язків - тягнуть за собою
накладення штрафу на громадян від
дев'яти до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
п'ятнадцяти до сорока п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З копії запиту Державної екологічної
інспекції у Львіській області № 06-8398
про надання інформації від 02.09.2013 року
направленого директору ТзОВ "В.Д.С.
Агро" ОСОБА_1 вбачається, що в межах
проведення перевірки було направлено
ТзОВ «В.Д.С. Агро» запит про надання
інформації, згідно якого ТзОВ «В.Д.С.
Агро» необхідно було в термін до
09.09.2013р. направити в Державну
екологічну інспекцію у Львівській
області наступні документи:

- довідку, про об'єми добутих на
виробничі потреби ТзОВ «В.Д.С. Агро»
підземні прісні води із свердловини в
с. Завидне вул. Центральна, 99,
Радехівського району, за період з 08.08.2011
року по 03.09.2013 року, в тому числі окремо
за кожен рік;

- довідку про рух поголів'я курей, що
вирощувались ТзОВ «В.Д.С. Агро» в с.
Завидне і вул. Центральна, 99,
Радехівського району за період з 08.08.2011
року по 03.09.2013 року, в тому числі окремо
за кожен рік.

Однак, листом від 06.09.2013 р. № 87 ТзОВ
«В.Д.С. Агро» відмовлено у наданні
інформації згідно запиту, у звязку з
тим, що підприємство не веде такої
статистики так як така не є
обовязковою та її ведення
законодавством не передбачено, що
вбачається з копії такої відповіді
долученої представником відповідача
до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 44 Водного кодексу
України підприємство зобов'язане
подавати щорічну статистичну
звітність форми-2ТП (водгосп). Отже
чинним законодавством передбачено
обов'язок суб'єктів господарювання
вести облік використаної води із
розмежуванням потреб на які вона
використовується. Однак, під час
проведення перевірки на вимогу
інспекторів така звітність не була
представлена.

Згідно п. 4.7 Наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10 вересня 2008
року № 464 державні інспектори під час
проведення перевірок мають право:
відбирати зразки продукції, одержувати
пояснення, довідки, документи,
матеріали, відомості з питань, що
виникають під час державного контролю,
відповідно до закону.

Це розцінюється, як ненадання
необхідної інформації посадовим
особам органів, які здійснюють
державний контроль у галузі охорони
навколишнього природного середовища,
використання природних ресурсів, та є
порушенням статі 20-2 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища». Відповідальність за дане
порушення передбачено статтею 188-5
Кодексу України «Про адміністративні
правопорушення».

У відповідності до ст. 47 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення самовільне
користування надрами, укладення угод,
які в прямій чи прихованій формі
порушують право державної власності на
надра, - тягнуть за собою накладення
штрафу на громадян від десяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян і на посадових осіб -
від тридцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Щодо охорони та використання водних
ресурсів слід зазначити, що надра,
відповідно до ст.1 Кодексу України про
надра - це частина земної кори, що
розташована під поверхнею суші та дном
водоймищ і простягається до глибин,
доступних для геологічного вивчення
та освоєння. Надра, є виключною
власністю народу України і надаються
тільки у користування (ч. 1 ст. 4 Кодексу
України про надра). Ст. 14 Кодексу
України про надра визначено види
користування надрами, одним із яких є
видобування корисних копалин. Так,
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 12.12.1994 р. № 827 "Про
затвердження переліків корисних
копалин загальнодержавного та
місцевого значення" -підземні питні
води віднесені до корисних копалин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 19 Кодексу
України про надра право на
користування надрами засвідчується
актом про надання гірничого відводу;
користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу (ліцензії) у
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.21 Кодексу України про надра,
надра надаються у користування для
видобування прісних підземних вод і
розробки родовищ торфу без надання
гірничого відводу.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України
про надра землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів (ліцензій) та
гірничого відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
прісні підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого господарсько-питного
водопостачання, за умови, що
продуктивність водозаборів підземних
вод не перевищує 300 кубічних метрів на
добу та використовувати надра для
господарських та побутових потреб.

Спеціальний дозвіл можна отримати у
встановленому порядку відповідно до
ст.16 Кодексу України про надра та
Порядку надання у відповідному році
спеціальних дозволів на користування
надрами.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.06.2010р. № 596
спеціальний дозвіл на користування
надрами надається на такі види робіт:
геологічне вивчення надр, видобування
корисних копалин, будівництво та
експлуатацію підземних споруд.

В даному випадку застосування ст. 23
Кодексу України про надра є неможливим,
оскільки позивач здійснює
використання підземних вод для
виробничих потреб, що не звільняє
позивача від отримання спеціального
дозволу на користування надрами,
отримання яких передбачено ст. ст. 13, 16
Кодексу України про надра, оскільки
останній здійснює використання
підземних вод не для власних
господарсько-побутових потреб, а для
виробничих потреб.

З представлених суду матеріалів, а
саме копії протоколу та постанови про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
вбачається, що постанову від 30.09.2013 року
винесено правомочним органом, в діях
позивача є ознаки проступку, за який
законом встановлена відповідальність
у вигляді адміністративного стягнення,
накладено стягнення в межах санкції
статті передбаченого закону за яким
притягується ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
при притягненні позивача до
адміністративної відповідальності
враховано вимоги ст.33 КпроАП України.
Суд вважає, що пояснення позивача в
судовому засіданні про те, що він не
вчиняв даного правопорушення є
надуманими і не підтверджуються
жодними наявними доказами.

Виходячи з вищевикладеного суд
вважає, що позов є безпідставним і до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст., ст. ст. ст. 7-14, 71, 122, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 про
визнання незаконною та скасування
постанови № 1309-06 інспектора Державної
екологічної інспекції у Львівській
області Швайка Сергія Ігоровича від
30.09.2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. ст. 47,
188-5 Кодексу України про
адміністративні правопорушення -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського адміністративного
апеляційного суду через Жовківський
районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом ч. 3 ст.160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Р. Й.
Зеліско