Справа № 819/3251/13-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3251/13-a

25 грудня 2013 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Білоус І.О.

При секретарі судового засідання
Габрилецькій С. Є.

За участі прокурора Ковальчук О. Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Прокурора Зборівського району
до Кабарівецької сільської ради про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Прокурор Зборівського району
звернувся до суду із адміністративним
позовом до Кабарівецької сільської
ради про визнання протиправним та
скасування п. 2 рішення сесії
Кабарівецької сільської ради № 257 від
01.12.2013 р. « Про засудження подій 30.11.2013 р.
на Майдані незалежності в м. Києві».

В обґрунтування заявлених позовних
вимог Прокурор посилається на то, що
01.12.2013 р. на двадцять восьмій сесії
Кабарівецької районної ради прийнято
рішення № 257 від 01.12.2013 р. «Про
засудження подій 30.11.2013 р. на Майдані
незалежності в м. Київі» П. 2 даного
рішення Кабарівецької районної ради
вирішено підтримати звернення
депутатів усіх рівнів до Президента
України, Верховної Ради України,
Кабінету Міністрів України, щодо
відставки Президента України
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України. Вважає, що вказане
рішення районної ради прийнято з
порушенням Конституції України, Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", у зв'язку з чим підлягає до
скасування.

В судовому засіданні Прокурор просив
позов задовольнити у повному обсязі, з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте подав клопотання в
якому не заперечує проти позову та
просить розглядати справу без участі
його представника.

Згідно із ч. 4 ст.128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Тому, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі відповідача, на підставі
наявних доказів.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши
пояснення Прокурора, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при прийнятті рішення
виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 01.12.2013 р. на
двадцять восьмій сесії Кабарівецької
районної ради прийнято рішення № 257 від
01.12.2013 р. « Про засудження подій 30.11.2013 р.
на Майдані незалежності в м. Києві»

П. 2 даного рішення Кабарівецької
районної ради вирішено підтримати
звернення депутатів усіх рівнів до
Президента України, Верховної Ради
України, Кабінету Міністрів України,
щодо відставки Президента України
Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України.

Прокурором Зборівського району, на
підставі постанови від 16.12.2013 р. «Про
проведення перевірки у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів» проведено перевірку в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів при прийнятті п. 2
Кабарівецькою районною радою рішення
№ 257 від 01.12.2013 р., за результатами якої,
в порядку, передбаченому п. 1,2 ч. 5 ст. 23
Закону України «Про прокуратуру»,
прокурор Зборівського району
звернувся до суду із даною позовною
заявою.

Ст. 1 Закону України "Про прокуратуру"
від 05.11.1991 № 1789-XII (далі -Закон № 1789-XII)
встановлено, що прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно вимог п.1 ч.І ст. 19 Закону № 1789-XII
предметом нагляду за додержанням і
застосуванням законів є, в тому числі,
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам.

Ч. 2 ст.19 Закону № 1789-XII передбачено, що
виконання законів проводиться за
заявами та іншими повідомленнями про
порушення законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора.

Згідно вимог п.п.1,2 частини 5 цієї статті
23 Закону № 1789-XII, у разі відхилення
подання прокурора в цілому чи частково
або неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду щодо визнання
незаконним нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень тощо.

Ст.19 Конституції України встановлено,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ст. 7 Конституції України передбачено,
що в Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування. Відповідно до
ст. 140 Основного Закону місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Відповідно до ст. 144 Конституції
України - органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі -
Закон № 280/97). Ст. 2 зазначеного Закону
встановлено, що місцеве самоврядування
в Україні - це гарантоване державою
право та реальна здатність
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища,
міста - самостійно або під
відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.
Виключний перелік питань, які
розглядаються на засіданнях обласної
ради наведений у ст. 43 Закону № 280/97.

На підставі системного аналізу
зазначених вище законодавчих актів,
суд приходить до висновку, що районні
ради як органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст вирішують не
будь-які питання суспільного життя, а
лише питання місцевого значення,
віднесені Конституцією та законами до
їхньої компетенції.

Суд також зваертає увагу на те, що
відповідно до положеннь ст.108, 109
Конституції України - повноваження
Президента України припиняються
достроково у разі відставки,
неможливості виконувати свої
повноваження за станом здоров'я,
усунення з поста в порядку імпічменту,
смерті; відставка Президента України
набуває чинності з моменту
проголошення ним особисто заяви про
відставку на засіданні Верховної Ради
України.

Відповідно до приписів ст. 113, 115
Конституції України - Кабінет
Міністрів України є вищим органом у
системі органів виконавчої влади,
Кабінет Міністрів України
відповідальний перед Президентом
України та підконтрольний і підзвітний
Верховній Раді України у межах,
передбачених у ст. 85, 87 Конституції
України.

Ст. 12 Закону України «Про Кабінет
Міністрів України» від 07.10.2010 № 2591-VI
визначені підстави відставки
Кабінету Міністрів України , яка
настає, зокрема, внаслідок прийняття
Верховною Радою резолюції недовіри
Кабінету Міністрів України та
прийняття Президентом України рішення
про відставку Кабінету Міністрів
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Конституції
України - позачергові вибори до
Верховної Ради України призначаються
Президентом України і проводяться в
період шести десяти днів з дня
опублікування рішення про дострокове
припинення повноважень Верховної Ради
України.

Таким чином, Конституцією України
чітко визначено коло суб»єктів, що має
право відповідного звернення, та
порядок вирішення питання щодо
відставки Президента України,
Верховної Ради України та Кабінету
Міністрів України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо.

Враховуючи то, що до повноважень
районної ради, передбачених ст. ст. 43, 56
Закону України № 280/97-ВР не входить
вирішення будь-яких питань суспільного
життя, а лише вирішення питань
місцевого значення, віднесені
Конституцією та законами до її
компетенції, та з огляду на то, що
районні ради не входять до кола
суб»єктів, визначених Конституцією
України, що має право відповідного
звернення, та зважаючи на то, що
оскаржуване рішення прийнято без
дотримання чітко визначеного порядку,
встановленого для вирішення питання
щодо відставки Президента України,
Верховної Ради України та Кабінету
Міністрів України, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
визнання протиправним та скасування
рішення № 257 від 01.12.2013 р. « Про
засудження подій 30.11.2013 р. на Майдані
незалежності в м. Києві».

Відповідно до ст. 144 Конституції, ст. 59
Закону акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, не
спростовані відповідачем, а отже
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 11,86,158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 2
рішення двадцять восьмої сесії
Кабарівецької сільської ради шостого
скликання № 257 від 01.12.2013 р. "Про
засудження подій 30.11.2013 р. на Майдані
Незалежності в Києві".

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови буде
виготовлено 27.12.2013 р.

Суддя
Білоус І.О.

копія вірна

Суддя
Білоус І.О.