Справа № 2а-921/2009
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Справа № 16560/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл. на постанову
Пустомитівського районного суду
Львівської обл. від 16.12.2009р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл. про
визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок
грошової допомоги по догляду за дітьми
до досягнення ними трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

20.10.2009р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати неправомірними
дії Управління праці та соціального
захисту населення Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл. щодо призначення,
нарахування та виплати сум допомоги по
догляду за двома дітьми до досягнення
ними трирічного віку в частині розміру
цієї допомоги; зобов'язати відповідача
виплачувати щомісячно належну їй
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на її
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
відповідності до чинного
законодавства; стягнути з органу праці
та соціального захисту населення на її
користь недоотриману суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 13768 грн. 16 коп.
(а.с.1-3).

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської обл. від 16.12.2009р.
заявлений позов задоволено частково,
визнано протиправними дії відповідача
Управління праці та соціального
захисту населення Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл. щодо невиплати
позивачу допомоги по догляду за дітьми
до досягнення ними трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»;
зобов'язано орган праці та соціального
захисту населення призначити та
виплатити на користь позивача
недоплачену за липень-грудень 2007 року
допомогу по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено; стягнуто з державного
бюджету на користь позивача 03 грн. 40
коп. судового збору (а.с.14-16).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління праці
та соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл., який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити (а.с.19-21).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95
Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове призначення цих видатків;
нормами Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» встановлений
розмір допомог, компенсацій та
гарантій всім категоріям громадян, які
мають право на їх одержання, при цьому
КМ України затверджений механізм
надання, порядок та джерела виплати по
кожній категорії громадян у межах
коштів, передбачених вищевказаним
Законом.

Оскільки відповідні видатки, які
необхідні для виплати допомоги
позивачу, не передбачені встановленим
на 2008-2009 роки державними бюджетами,
тому відповідач не вправі їх змінювати.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
мотивів.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
належить до незастрахованих осіб,
перебувала у відпустці по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку, знаходилася на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл. (а.с.4-8).

Як особа, що фактично здійснює догляд
за дітьми, позивач протягом 2007 року
отримувала щомісячну грошову допомогу
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку у розмірі,
встановленому згідно вимог Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивача у повному обсязі
допомога по догляду за дітьми до
досягнення ними трирічного віку згідно
рішення Конституційного Суду України
№ 6-пр/2007р. від 09.07.2007р., через що суб'єкта
владних повноважень слід зобов'язати
призначити і виплатити позивачу
допомогу по догляду за дитиною, із
врахуванням розміру, визначеного ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», за період
липень-грудень 2007 року.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно
вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції допустив помилкове
застосування вимог матеріального
закону, що стверджується наступним.

Згідно вимог ст.ст.13, 14 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
особа, яка фактично здійснює догляд за
дитиною має право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
щомісяця з дня призначення допомоги по
догляду за дитиною по день досягнення
дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається на кожну дитину
незалежно від кількості народжених
(усиновлених, взятих під опіку) дітей у
сім'ї, по догляду за якими надається
допомога.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші
нормативно-правові акти або їх
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

З наведеного слідує, що починаючи з
09.07.2007р., і до 31.12.2007р. включно,
розрахунок зазначеної допомоги, яка
виплачувалася позивачу, повинен був
проводитися у розмірі, встановленому
законом для прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

В частині визначення розміру допомоги
позивачу колегія суддів враховує, що
згідно ст.62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
прожитковий мінімум на одну особу на
місяць для дітей віком до 6 років
складає з 01 квітня - 463 грн., з 01 жовтня -
470 грн.

Звідси, сума заборгованості перед
позивачем за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно повинна обраховуватися із
урахуванням вищевказаних розмірів
допомоги.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р.
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» здійснюють органи
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання застрахованих
осіб, відповідний обов'язок правильно
покладений судом на відповідача у
справі.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань колегією суддів до
уваги не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Оскільки під час розгляду справи
в суді першої інстанції представником
відповідача не заявлялося клопотання
про застосування наслідків пропущення
строку звернення до суду, передбачених
ст.100 КАС України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи в
суді першої інстанції), тому колегія
суддів не вбачає підстав для
застосування таких.

Також покликання на пропуск
позивачем строку звернення до суду із
розглядуваним позовом, що слід вважати
підставами для відмови у його
задоволенні, не вказані апелянтом у
розглядуваній апеляційній скарзі.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

Також не можуть бути задоволені
позовні вимоги про стягнення спірних
сум з відповідача, оскільки саме орган
праці та соціального захисту населення
зобов'язаний здійснювати обрахування
та виплату спірних сум допомоги,
вказані дії до компетенції
адміністративного суду не належать.

Щодо решти позовних вимог, у
задоволенні яких відмовлено судом
першої інстанції, колегія суддів
враховує, що сторонами рішення суду в
цій частині не оскаржено, а відтак
правові підстави для його апеляційного
перегляду в цій частині є відсутніми.

Вказана позиція відповідає
роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1, 13.2
постанови Пленуму ВАС України № 7 від
20.05.2013р. «Про судове рішення в
адміністративній справі».

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл. щодо
ненарахування та невиплати на користь
ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги
по догляду за двома дітьми до
досягнення ними трирічного віку в
розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно, із врахуванням встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до
ст.62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік»,
протиправними; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити на користь
позивача щомісячну допомогу по догляду
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку в розмірі, визначеному
ч.1 ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», за період з
09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно, із
врахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до ст.62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», та проведених виплат за
вказаний період; у задоволенні решти
позовних вимог належить відмовити за
безпідставністю.

При цьому в порядку ст.94 КАС
України також підлягають
відшкодуванню з Державного бюджету
України на користь позивача понесені
судові витрати у розмірі 01 грн. 70 коп.
сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
матеріального права, через що
оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл.
задоволити частково.

Постанову Пустомитівського районного
суду Львівської обл. від 16.12.2009р.
змінити.

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл. щодо
ненарахування та невиплати на користь
ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги
по догляду за двома дітьми до
досягнення ними трирічного віку в
розмірі, визначеному ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», за період з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно, із врахуванням встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років відповідно до
ст.62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», -
протиправними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської обл.
нарахувати та виплатити на користь
ОСОБА_2 щомісячну допомогу по догляду
за двома дітьми до досягнення ними
трирічного віку в розмірі, визначеному
ч.1 ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», за період з
09.07.2007р. до 31.12.2007р. включно, із
врахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років відповідно до ст.62 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», та проведених виплат за
вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Зобов'язати орган Державної
казначейської служби України стягнути
на користь позивача ОСОБА_2 судові
витрати в розмірі 01 (один) грн. 70 коп.
сплаченого судового збору із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунку
суб'єкта владних повноважень -
Управління праці та соціального
захисту населення Пустомитівської
районної державної адміністрації
Львівської обл.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька