Справа № 812/10517/13-а
Суддя: О.О. Цицюра
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10517/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді: Цицюри О.О.,

за участю

секретаря судового засідання:
Запорожцевої І.В.,

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Луганську справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення суми податкового
боргу з єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 248,85 грн., -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, після
уточнення якого позивач просив
стягнути податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб за період з
серпня 2013 по жовтень 2013 року в сумі 248,85
грн.

В обґрунтування позовних вимог з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог позивач зазначив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Луганської міської ради 15
листопада 2010 року №2 039318. В
якості платника податків перебуває на
обліку в Державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області з
16.11.2010.

24 січня 2013 року відповідач звернувся до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Луганська з заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування. Згідно рішення
Луганської міської ради від 12 січня 2012
року №19/3 для першої групи платників
єдиного податку встановлені фіксовані
ставки на території м.Луганська у
розмірі 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.
Відповідно до Закону України від 06
грудня 2012 року №5515-VI «Про державний
бюджет України на 2013 рік» мінімальна
заробітна плата на 01 січня 2013 року
складає 1147,00 грн.

Заборгованість зі сплати єдиного
податку виникла внаслідок несплати
суми узгодженого податкового
зобов'язання, нарахованого платником
самостійно відповідно до поданої заяви
у розміри сплати щомісячно 114,70 грн. з
серпня по жовтень 2013 року.

Відповідач самостійно податковий борг
з єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 248,85 грн. не сплатив, тому
позивач просить стягнути вказану суму
з відповідача в судовому порядку,
оскільки відповідно до пункту 87.11
статті 87 Податкового кодексу України
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку-фізичної особи.

У судове засідання представник
позивача не прибув, просив справу
розглядати без участі уповноваженого
представника, про що надав суду
письмову заяву (а.с. 26).

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином.
27 грудня 2013 року за закінченням терміну
зберігання на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
повернулись поштові відправлення із
судовою повісткою, направлені на
адресу відповідача (а.с. 25, 26).
Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 71 та
частини 4 статті 128 КАС України суд
вирішує справу за відсутності
відповідача на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю, з огляду на таке.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований
виконавчим комітетом Луганської
міської ради фізичною особою -
підприємцем 15 листопада 2010 року, номер
запису про державну реєстрацію - 2 039318, про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
знаходиться на обліку в Державній
податковій інспекції у Жовтневому
районі м.Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області як платник податків з 16.11.2010 за
№147892, про що свідчить довідка від 16
листопада 2010 року №4351 (а.с. 12).

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків (підпункт 20.1.18
пункту 20.1); застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (підпункт 20.1.19 пункту
20.1); звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Розділом XIV Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані зі спеціальними режимами
оподаткування, в тому числі зі
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності, а також справляння
єдиного податку.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291
Податкового кодексу України спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності - особливий механізм
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених
пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на
сплату єдиного податку в порядку та на
умовах, визначених цією главою, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою (пункт 291.3 статті 291 Податкового
кодексу України).

Відповідно до пункту 291.4 статті 291
Податкового кодексу України Суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК
009:2005), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп;

3) третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 20
осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб; обсяг
доходу не перевищує 5000000 гривень.

5) п'ята група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, не обмежена; обсяг доходу
не перевищує 20000000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Для обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до контролюючого
органу заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1
статті 298 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктами 299.1, 299.3, 299.5 статті 299
Податкового кодексу України свідоцтво
платника єдиного податку видається
суб'єкту господарювання, який подав до
органу державної податкової служби
заяву щодо обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування
безоплатно протягом 10 календарних днів
з дня подання суб'єктом господарювання
заяви безстроково виключно суб'єкту
господарювання або уповноваженій ним
особі та не може передаватися для
провадження господарської діяльності
іншим особам.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки) (пункт 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України).

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено розмір
мінімальної заробітної плати, яка з
01.01.2013 складала 1147,00 грн.

Згідно з пунктом 293.2 статті 293
Податкового кодексу України фіксовані
ставки єдиного податку встановлюються
сільськими, селищними та міськими
радами для фізичних осіб - підприємців,
які здійснюють господарську
діяльність, залежно від виду
господарської діяльності, з розрахунку
на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 16 жовтня 2013 року
№17377561 видом діяльності фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 є виробництво
інших виробів з деревини (КВЕД 20.51.0),
виробництво інших меблів (КВЕД 36.14.0)
(а.с. 10-11).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований платником єдиного
податку з віднесенням до першої групи
та обранням ставки єдиного податку в
розмірі 10% розміру мінімальної
заробітної плати, про що свідчить заява
про застосування спрощеної системи
оподаткування від 24.01.2012 (а.с. 14).

У відповідності із пунктом 294.1 статті 294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку першої та
другої груп є календарний рік.

Згідно із пунктом 294.2 статті 294
Податкового кодексу України
податковий (звітний) період
починається з першого числа першого
місяця податкового (звітного) періоду і
закінчується останнім календарним
днем останнього місяця податкового
(звітного) періоду.

Платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року (пункт 295.1 статті 295
Податкового кодексу України).

Нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки та/або заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності (пункт 295.2 статті 295
Податкового кодексу України).

Згідно статті 300 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
несуть відповідальність відповідно до
цього Кодексу за правильність
обчислення, своєчасність та повноту
сплати сум єдиного податку, а також за
своєчасність подання податкових
декларацій.

В порушення вимог пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 не сплатив
єдиний податок шляхом здійснення
авансового внеску після закінчення
граничного строку сплати (не пізніше 20
числа (включно) поточного місяця),
внаслідок чого станом на 13 січня 2014
року за платником податків утворився
податковий борг з єдиного податку за
серпень-жовтень 2013 року в загальному
розмірі 248,85 грн., з яких: основний
платіж - 217,63 грн., пеня - 31,22 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника, довідкою
про суми податкового боргу платника
податків та розрахунком суми
податкового боргу (а.с.30, 31, 32).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України
відповідачу - фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 було надіслано
податкову вимогу від 13 серпня 2013 року
№3315-17 (а.с. 15), яка отримана особисто
відповідачем, що підтверджується
підписом у рекомендованому
повідомленні про вручення поштового
відправлення (а.с. 15).

Дані про оскарження відповідачем
податкової вимоги або відкликання її
позивачем, сторонами не надано та в
матеріалах справи відсутні.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги (пункт 95.2.
статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Внаслідок того, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 станом на дату
розгляду та вирішення справи у
добровільному порядку податковий борг
з єдиного податку у розмірі 248,85 грн. не
сплатив, що підтверджується зворотнім
боком облікової картки платника (а.с. 32),
вимоги контролюючого органу про
стягнення суми податкового боргу у
розмірі 248,85 грн. визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 21 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року
№3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 15 січня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 16 січня 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 16, 20, 87, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення суми податкового
боргу з єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 248,85 грн., задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1) в доход місцевого
бюджету заборгованість з єдиного
податку з фізичних осіб в розмірі 248,85
грн. (двісті сорок вісім гривень 85 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанова складена у повному обсязі та
підписана 16 січня 2014 року.

Суддя
О.О. Цицюра