Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/1740/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Заїки М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Харківської області, третя особа -
Головне управління Державного
казначейства України в Харківській
області про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2010
року про відмову в роз'ясненні рішення
суду та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 грудня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2010
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
прокурора Харківської області щодо
ненадання відповіді на заяви ОСОБА_1 20
лютого 2009 року, від 4 вересня 2008 року про
особистий прийом до прокурора
Харківської області та від 12 березня 2009
року. Зобов'язано прокурора
Харківської області розглянути дані
заяви та надати ОСОБА_1 відповідь на
них. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з державного
бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений
при поданні позову судовий збір
пропорційно до задоволених судом
позовних вимог у розмірі 1,70 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення. Апеляційну скаргу
прокурора Харківської області
задоволено частково. Постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2010
року скасовано в частині визнання
протиправною бездіяльності прокурора
Харківської області щодо ненадання
відповіді на заяви ОСОБА_1 від 20 лютого
2009 року та від 12 березня 2009 року.
Прийнято в цій частині ухвалу, якою
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до прокурора Харківської області,
третя особа - Головне управління
Державного казначейства України в
Харківській області про визнання
неправомірною бездіяльності та
зобов'язання вчинити певні дії в цій
частині закрито. Роз'яснено позивачу,
що він має право звернутися для
вирішення вказаного спору до суду
загальної юрисдикції в порядку
кримінального судочинства. В решті
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2010
року залишено без змін.

12 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду із заявою про
роз'яснення постанови цього ж суду від
20 травня 2010 року, в якій просила
роз'яснити в зв'язку з чим
відшкодування їй судового збору,
сплаченого нею при поданні позовної
заяви, присуджено до виплати з
державного бюджету, а не з прокурора
Харківської області, якому, як вказує
позивач, держава не доручала
порушувати закон.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 28 липня 2010
року, залишеної без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року, відмовлено у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами порушення норм чинного
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
прийняти нове судове рішення, яким
роз'яснити чому відшкодування їй
судового збору присуджено до виплати з
державного бюджету, а не з прокурора
Харківської області.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування апеляційним
судом норм процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 170
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
відмовляючи в роз'ясненні судового
рішення, обґрунтовано виходили з того,
що роз'яснено може бути судове рішення
суду у разі, якщо без такого роз'яснення
його складно виконати, оскільки
високою є ймовірність неправильного
виконання внаслідок неясності та
незрозумілості резолютивної частини
рішення стосовно яких воно ухвалене,
так і для тих, що будуть здійснювати
його виконання.

В своїй заяві про роз'яснення судового
рішення ОСОБА_1 фактично просить
роз'яснити їй положення чинного
процесуального законодавства щодо
розподілу судових витрат, якщо
відповідачем у справі є суб'єкт владних
повноважень, а тому така заява у
порядку роз'яснення ухваленого
судового рішення задоволенню не
підлягає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від 28
липня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 грудня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Заїка М.М.