Справа № 805/17236/13-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 р.
Справа №805/17236/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 годин 13
хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., за участю секретаря судового
засідання Ковальського А.В.,

за участю:

представника позивача - Собсука Д.В.,

відповідача - не з'явилась,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції в Амвросіївському районі
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу з єдиного податку в
розмірі 3 831,80 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Державна податкова інспекція в
Амвросіївському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області (далі - позивач, ДПІ в
Амвросіївському районі) звернулась до
суду з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач, ФОП ОСОБА_2) про стягнення
податкового боргу з єдиного податку в
розмірі 3 831,80 гривень.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що за відповідач має
заборгованість зі сплати єдиного
податку в розмірі 3 831,80 гривень. Дана
заборгованість виникла через несплату
відповідачем єдиного податку за період
з серпня 2012 року по березень 2013 року -
1761,20 гривень, та штрафних санкцій,
застосованих податковими
повідомленнями-рішеннями: № від
24.04.2013 року - 1020,00 гривень, № від
24.04.2013 року - 170,00 гривень, № від
20.08.2013 року - 880,6 гривень. Посилаючись на
статті 14, 16, 20, 41, 87, 95 Податкового
кодексу України, у зв'язку з несплатою
відповідачем у добровільному порядку
суми заборгованості, позивач просить
стягнути податковий борг на загальну
суму 3 831,80 гривень у судовому порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
надавши пояснення аналогічні тим, що
викладені в позовній заяві. Просив суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Причини неявки суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі суду не надав.

Відповідно до вимог частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав

ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрований в
якості фізичної особи-підприємця 30.07.2012
року за НОМЕР_2, що підтверджується
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, копія якого наявна в
матеріалах справи. Перебуває на
податковому обліку в ДПІ в
Амвросіївському районі з 31.07.2012 року за
НОМЕР_3, що підтверджується довідкою
№164/10/18-013 від 31.07.2012 року про взяття на
облік платника податків.

31.07.2012 року відповідачем була подана
заява про застосування спрощеної
системи оподаткування, на підставі
якої було видане свідоцтво про
платника єдиного податку серії НОМЕР_4.

ОСОБА_2 обрано вид діяльності згідно з
коду КВЕД 47.89 «роздрібна торгівля з
лотків та ринках» та «роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах» зі ставкою 20%, як платник
єдиного податку другої групи.
Переведений на спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності з 1
серпня 2012 року.

Згідно розрахунку суми заборгованості
з єдиного податку від 25.11.2013 року та
зворотного боку облікової картки від
31.08.2013 року ОСОБА_2 має заборгованість
зі сплати єдиного податку в розмірі 3
831,80 гривень.

Статтею 67 Конституції України,
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України (надалі -
ПК України), встановлено, що платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та розміри,
встановлених Податковим кодексом
України.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1
статті 20 ПК України, контролюючі органи
мають право застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України
визначено, що юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному главою 1
розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291 ПК
України, суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на групи платників єдиного
податку.

Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298.1
статті 298 ПК України, для обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування суб'єкт господарювання
подає до органу державної податкової
служби заяву. Для відмови від спрощеної
системи оподаткування суб'єкт
господарювання не пізніше ніж за 10
календарних днів до початку нового
календарного кварталу (року) подає до
органу державної податкової служби
заяву. (пункту 298.2 Податкового кодексу
України).

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України,
визначено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
та у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: 1) для
першої групи платників єдиного податку
- у межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати; 2) для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати (пунктом
293.2 статті 293 Податкового кодексу
України).

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового
кодексу України, встановлено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Рішенням Успенської сільської ради
Амвросіївського району від 29.12.2011 року
з 01.01.2012 року встановлено фіксовані
ставки єдиного податку для фізичних
осіб-підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунків на календарний місяць: для
першої групи платників єдиного податку
- 10% розмірі мінімальної заробітної
плати, для другої групи платників
єдиного податку - 15% розмірі
мінімальної заробітної плати.

Пунктами 293.6. та 293.7 статті 293
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі здійснення
платниками єдиного податку першої і
другої груп кількох видів
господарської діяльності або
здійснення платниками єдиного податку
першої і другої груп господарської
діяльності на територіях більш як
однієї сільської, селищної або міської
ради застосовується максимальний
розмір ставки єдиного податку,
встановлений для таких видів
господарської діяльності. Оскільки
відповідачем в заяві на застосування
спрощеної системи оподаткування
визначено кілька видів господарської
діяльності, місцем здійснення
господарської діяльності визначено -
Україна, він має сплачувати єдиний
податок виходячи зі ставки 20 %
мінімальної заробітної плати.

Із врахуванням викладеного та
встановленого розміру мінімальної
заробітної плати на 1 січня 2012 року та 1
січня 2013 року, відповідач в 2012 році мав
сплачувати єдиний податок в розмірі
214,60 гривень щомісяця, а в 2013 році в
розмірі 229,40 гривень.

Відповідні щомісячні нарахування були
відображені в зворотному боку
облікової картки відповідача з єдиного
податку. За даними зворотному боку
облікової картки загальна сума
нарахованого єдиного податку за звітні
періоди становить 1 761,20 гривень.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

На підставі акту перевірки
№218/1750/НОМЕР_1 від 23.04.2013 року було
винесене податкове
повідомлення-рішення № від 23.04.2013
року, яким до відповідача застосовані
штрафні санкції в розмірі 170,00 гривень.

На підставі акту перевірки
№219/1750/НОМЕР_1 від 23.04.2013 року було
винесене податкове
повідомлення-рішення № від 23.04.2013
року, яким до відповідача застосовані
штрафні санкції в розмірі 1020,00 гривень.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення були направлені
на адресу відповідача та 21 травня 2013
року отримані ОСОБА_2 особисто, про що
свідчить його підпис на повідомленні
про вручення поштового відправлення.

На підставі акту перевірки
№250/1750/НОМЕР_1 від 20.08.2013 року було
винесене податкове
повідомлення-рішення № від 20.08.2013
року, яким до відповідача застосовані
штрафні санкції в розмірі 880,60 гривень.
Зазначене податкове
повідомлення-рішення було отримане
ОСОБА_2 особисто, про що свідчить його
підпис на корінці податкового
повідомлення-рішення.

Станом на день судового розгляду
строки сплати штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями
сплили, несплачена відповідачем
заборгованість складає 2 070,60 гривень.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податковий борг -
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, за відповідачем
утворилась заборгованість зі сплати
єдиного податку в розмірі 3 831,80 гривень,
що підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податків.

Пунктом 38.1 статті 38. ПК України
встановлено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК
України, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України,
визначено, що податковий контроль -
система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

Факт наявності у відповідача
заборгованості по сплаті єдиного
податку підтверджується матеріалами
справи, зокрема зворотнім боком
облікової картки платника податку.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК
України, орган стягнення звертається
до суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідачем у добровільному порядку
не сплачена заборгованість в розмірі 3
831,80 гривень, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 14, 16, 20, 38, 41, 54, 57, 61, 87,
95, 129, 291, 293, 295 Податкового кодексу
України, статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції в
Амвросіївському районі Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу
з єдиного податку в розмірі 3 831,80
гривень, задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання:
АДРЕСА_1) заборгованість зі сплати
єдиного податку в розмірі 3 831,80 (три
тисячі вісімсот тридцять одна) гривня 80
копійок на користь місцевого бюджету,
р/р 0133, отримувач: Амвросіївське
УК/с. Успенка/18050400, банк отримувача
ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016.

Постанова прийнята та підписана в
нарадчій кімнаті, її вступну та
резолютивну частини проголошено в
судовому засіданні 23 грудня 2013 року.

Постанова складена у повному обсязі 27
грудня 2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.