Справа № 2а-3974/10/2670
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 січня 2014 року м. Київ
В/800/5040/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.,
суддів:Амєліна С.Є., Винокурова К.С.,
Загороднього А.Ф., Юрченка В.В., -

перевіривши заяву Кабінету Міністрів
України про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
вересня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Кабінету Міністрів України,
Державного комітету рибного
господарства України, треті особи -
ОСОБА_7, Міністерство аграрної політики
України, за участю Генеральної
прокуратури України, про визнання
розпорядження протиправним та
поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_6 звернувся в
суд з позовом до Кабінету Міністрів
України, Державного комітету рибного
господарства України про визнання
протиправним та скасування
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 1 березня 2010 року № 309-р «Про
звільнення ОСОБА_6 з посади Голови
Державного комітету рибного
господарства України» й поновлення
його на посаді Голови Державного
комітету рибного господарства України.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 квітня 2010 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 1 березня 2010 року № 309-р «Про
звільнення ОСОБА_6 з посади Голови
Державного комітету рибного
господарства України». Поновлено
ОСОБА_6 на посаді Голови Державного
комітету рибного господарства України.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 квітня 2010 року в частині вимог про
поновлення позивача на посаді Голови
Державного комітету рибного
господарства України скасовано та
прийнято в цій частині нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовлено, а в іншій частині постанову
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 вересня 2013 року касаційну
скаргу Кабінету Міністрів України
залишено без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 квітня 2011
року - без змін.

Залишаючи без змін постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду, касаційний суд
зазначив, що суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку про
необґрунтованість та незаконність
оскаржуваного розпорядження Кабінету
Міністрів України й, як наслідок, -
визнання його протиправним та
скасування, оскільки воно не містить
передбачених чинним законодавством
України підстав звільнення позивача;
крім того, відповідачами не надано
доказів відібрання у позивача
будь-яких пояснень або проведення
службового розслідування щодо
порушень у його діяльності тощо. Суд
касаційної інстанції погодився із
висновком судів про те, що до
правовідносин, пов'язаних зі
звільненням особи з публічної служби,
застосовуються як положення Закону
України «Про державну службу», як
спеціального закону, так і Кодексу
законів про працю України, пославшись
на статті 40, 41 Кодексу законів про працю
України та статтю 30 Закону України «Про
державну службу».

Відповідно статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Не погоджуючись із ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 26
вересня 2013 року, Кабінет Міністрів
України звернувся із заявою про її
перегляд Верховним Судом України з
підстави неоднакового застосування
Вищим адміністративним судом України
положень статті 40 Кодексу законів про
працю України у подібних
правовідносинах. На обґрунтування
заяви додано копію постанови Вищого
адміністративного суду України від 25
жовтня 2012 року.

У справі № К/9991/54288/12, рішення в якій
надано на підтвердження доводів заяви,
касаційний суд скасував рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалив нове,
яким відмовив у позові ОСОБА_8 до
Кабінету Міністрів України, третя
особа - Державне підприємство
«Національна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом», про визнання
незаконним та скасування
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 11 квітня 2012 року № 204-р.

Вищий адміністративний суд України
виходив із того, що відповідно до
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 17 вересня 2008 року № 1232-р
позивача призначено на посаду
віце-президента з економічних та
фінансових питань Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом». Позивач наказом
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» від 21 жовтня 2008 року № 789-К
призначений на посаду віце-президента
з економічних та фінансових питань
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом». Тобто, позивач перебував
у трудових відносинах саме з Державним
підприємством «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», а не з Кабінетом
Міністрів України. За таких обставин
видання Кабінетом Міністрів України
розпорядження про звільнення його з
посади не створює і не припиняє трудові
відносини між Урядом і цією особою, а
тому положення частини 3 статті 40
Кодексу законів про працю України не
розповсюджується на розпорядження
Уряду з кадрових питань.

Вивчивши матеріали цієї заяви, ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 26 вересня 2013 року щодо якої подана
заява та постанову Вищого
адміністративного суду України від 25
жовтня 2012 року, на яку посилається
заявник, порівнявши їх, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
дійшла до висновку про допуск даної
справи до провадження Верховного Суду
України для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
вересня 2013 року, оскільки вважає, що у
даному випадку має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Кабінету Міністрів України,
Державного комітету рибного
господарства України, треті особи -
ОСОБА_7, Міністерство аграрної політики
України, за участю Генеральної
прокуратури України, про визнання
розпорядження протиправним та
поновлення на роботі, - для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 26 вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Винокуров К.С.

Загородній А.Ф.

Юрченко В.В.