Справа № 817/4257/13-а
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4257/13-а

08 січня 2014 року 09год. 40хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до Дубровицька
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області про визнання дій
протиправними, скасування вимоги
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Дубровицької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області про
визнання дій протиправними, скасування
вимоги.

Позивач в судове засідання не прибув,
до початку судового засідання подав
заяву про розгляд справи без участі
позивача.

Позовні вимоги обґрунтував наступним.
ОСОБА_1 будучи фізичною
особою-підприємцем, який обрав
спрощену систему оподаткування,
водночас є пенсіонером за віком, а
відтак, вважає, що згідно з Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" звільняється
від сплати за себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. На підставі
викладеного просить визнати дії
відповідача щодо винесення вимоги №Ф-03
від 01.11.2013 року протиправними та
скасувати вказану вимогу.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином.
Заперечень проти позову чи будь-яких
документів процесуального характеру
від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Дубровицькою
районною державною адміністрацією
Рівненської області 01.03.2001 року,
відповідно до свідоцтва Серії НОМЕР_1 є
платником єдиного податку та отримує
пенсію за віком, призначену у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

01.11.2013 року відповідачем для позивача
було виставлено вимогу про сплату
недоїмки № Ф-03, якою встановлено
наявність заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
2388,06 грн.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з
наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі по тексту
вказаного закону - єдиний внесок) -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років. До
досягнення віку, встановленого абзацом
першим цієї статті, право на пенсію за
віком мають жінки 1961 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлюються умови
надання пенсій за віком особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Так, абз. 1 ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У даному випадку положення ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" потрібно
розуміти в контексті з положеннями ст.
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу, у відповідності до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", була
призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Частиною 4 статті 4 Закону №2464-VI
визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Таким чином,
спростовуються заперечення
представника відповідача стосовно
того, що звільнення від сплати єдиного
внеску не стосується тих осіб, які
отримують інші види пенсійних виплат,
не передбачені ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Судом також встановлено, що позивач у
добровільному порядку у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не числиться.

Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1,
звільнений від сплати за себе єдиного
внеску, жодних інших обставин щодо
існування у позивача боргу не надано, у
відповідача відсутні правові підстави
для формування оспорюваної вимоги про
сплату недоїмки № Ф-03 від 01.11.2013 року.

За таких обставин позовні вимоги слід
задовольнити повністю.

Сплачений позивачем судовий збір,
присуджується йому з Державного
бюджету України відповідно до положень
ч. 3 ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Дубровицької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області щодо
винесення вимоги про сплату недоїмки №
Ф-03 від 01.11.2013 року протиправними.

Скасувати вимогу Дубровицької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області про
сплату недоїмки №Ф-03 від 01.11.2013 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 240,87 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.