Справа № 822/4628/13-а
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2014-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4628/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства
"РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області ( далі
Кам'янець-Подільська ОДПІ), в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 26.11.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що в період
перевірки з 04.11.2013 року по 06.11.2013 року
Кам'янець - Подільською ОДПІ було
проведено документальну позапланову
перевірку підприємства з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при формуванні
показників податкової звітності з
податку на прибуток та податку на
додану вартість за результатами
проведених фінансово господарських
взаємовідносин із ЗАТ «Турбо Ексим
Нафто - Газ Обладнання» за період з
01.10.2011 року по 31.12 2011 року. За наслідками
проведеної перевірки 13.11.2011 року було
складено акт яким зафіксовано
порушення підприємством п.198.1, п.198.3
ст.198 ПК України і на підставі вказано
акту прийнято спірне податкове -
повідомлення рішення. На думку
позивача, висновки податкового органу
проте, що в зв'язку з тим, що вході
перевірки не було виявлено
транспортних документів , що
підтверджували б факт транспортування
вантажу від ЗАТ «Турбо Ексим Нафто - Газ
Обладнання» до ПП" РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ", є
надуманими та протиправними, оскільки
не ґрунтується на вимогам чинного
законодавства та не доводить факт
фіктивності придбання спірного товару.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
підтвердив обставини зазначені у
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечив, надав письмові заперечення
та просив відмовити у задоволенні
позовних вимог. У своїх поясненнях
вказав, що висновки податкового органу,
викладені в акті перевірки
відповідають дійсності, а тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та Законами України.

В силу ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Судом встановлено, що приватне
підприємство "РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" 15.04.2008
року зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кам'янець -
Подільської міської ради, основними
видами діяльності якого, згідно
довідки з ЄДРПОУ є інші види роздрібної
торгівлі в неспеціалізованих
магазинах, діяльність у сфері
проводового електрозвязку, інша
діяльність у сфері електрозв'язку,
діяльність із керування комп'ютерним
устаткуванням, оброблення даних,
розміщення інформації на веб - вузлах і
пов'язана з ними діяльність, ремонт
обладнання зв'язку.

Кам'янець-Подільською ОДПІ проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку приватного підприємства
"РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" () з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при формуванні
показників податкової звітності з
податку на прибуток та податку на
додану вартість за результатами
проведених фінансово-господарських
взаємовідносин із ЗАТ «Турбо Ексим
Нафто - Газ Обладнання» () за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р. За
результатами перевірки складено акт
27694/222/36588162 від 13.11.2013р., згідно якого
встановлено порушення п.198.1. п.198.3 ст.198
ПК України , в результаті чого занижено
податок на подану вартість, що
підлягала сплаті до бюджету за
листопад 2011 року в розмірі 28523 грн.

15.11.2013 року не погоджуючись із
висновками перевірки ПП
"РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" було подано
заперечення, в задоволенні якого було
відмовлено.

За результатами розгляду скарги, на
підставі висновків вказаного акту,
прийняте податкове повідомлення -
рішення від 26.11.2013р. № , яким для
ПП "РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 28523 грн. та
штрафними фінансовими санкціями в сумі
14261,50 грн..

Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання
у сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Досліджуючи правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, суд враховує
наведене нижче.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що між ПП
«РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ» (Покупець) та ЗАТ
«Турбо- Ексім-нафто-газ обладнання»
(Постачальник) укладено договір №
28/11/2011 від 28.11.2011р. Згідно умов даного
договору, Постачальник зобов'язується
поставляти та передавати у власність
Покупця Товар, а Покупець
зобов'язується приймати Товар та
сплачувати його вартість на умовах
даного договору.

Як слідує із договору, постачальник
здійснює поставку та передачу Товару
на умовах DDP (місце призначення),
відповідно до Міжнародних правил
тлумачення торговельних термінів
«Інкотермс-2000» на склад Покупця, що
знаходиться за адресою: м. Кам'янець -
Подільський, пр -т. Грушевського, 46 к.404.
(п.3.1 договору). Крім того, із тексту
договору неможливо встановити, який
саме товар постачальник
зобов'язуються передати у власність
покупця ( позивача по справі). якість та
комплексність, який повинен
відповідати сертифікату відповідності
та технічній документації на цей товар
та зобов'язаний здійснити передачу
товару в повній комплектації до 31.12.2011
року , не зазначена загальна вартість
товару та інші вимоги.

До вказаного договору позивачем
додано додаток №1 , де зазначено
найменування продукції. Судом
вказаний додаток не може бути
прийнятий до уваги, оскільки вказаний
додаток не підписаний сторонами та не
скріплений печатками та крім того
незрозумілий є до якого договору
стосується цей додаток.

На думку суду, не може слугувати
твердження представника позивача
посилання на видаткову накладну №ЛТ-12
від 28.11.2011 року, як на підтвердження
господарської операції, оскільки не
підписана особою, яка отримала згідно
доручення, яке не додано до матеріалів
справи та не скріплено печаткою
підприємства.

Крім того позивачем не представлено, а
судом не встановлено, що товар поступив
на підприємство, відсутні акти
приймання товару.

Допитаний в суді, по ініціативі
позивача, свідок ОСОБА_4 вказав, що по
проханню директора ПП "РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ"
Тарасова О.В.. під час поїздки до Києва
на своєму власному автомобілі у своїх
особистих справах, десь 27.11.2011 року
вранці виїхали до Києва разом. Після
вирішення своїх особистих справ,
приїхав за адресою, яку вказав Тарасов
О.В. і разом із ним загрузили у
автомобіль ящики із обладнанням.
Увечері цього ж дня, десь біля 9 години
вечора приїхали на офіс підприємства
та розгрузили отриманий товар

Під час судового розгляду встановлено,
що до податковому обліку до складу
податкового кредиту ПДВ, згідно
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за листопад 2013
року, віднесено суму ПДВ в розмірі 28523,00
грн. по податковій накладній № 16 від
28.11.2011р., виписаній ЗАТ
«Турбо-Ексім-нафто-газ обладнання».

Відповідно до ст.4 ЗУ "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік господарських операцій
будується на принципі превалювання
сутності над формою - операції повинні
обліковуватись відповідно до їх
сутності, а не лише виходячи з
юридичної форми.

Згідно п.2 ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
первинні та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дата
і місце складання; назва підприємства
від імені якого укладено документ;
зміст та обсяги господарської
операції; одиниці виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійснення господарської операції.

Ст.2 Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
зазначено, що сфера дії Закону
поширюється на всіх юридичних осіб
створених відповідно до законодавства
України, незалежно гід їх
організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством. Виходячи з вимог п.2 ст.
3цього ж Закону України бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Правила
податкового обліку визначаються
відповідними нормативними
документами, що регламентують порядок
оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.1995р. за №168/704, первинні документи -
це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п.3 ст.9 Закону № 996
інформація, що міститься в прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку, в регістрах
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожними відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця.

В п.4 ст.9 Закону №996 зазначено, що
регістри бухгалтерського обліку
повинні мати назву, період реєстрації
господарської операції, прізвища та
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати осіб, які брали участь у
їх складані.

Згідно з п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704 первинні документи на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Таким чином, для надання фактичної та
юридичної сили і доказовості, вони
повинні бути складені відповідно до
вимог чинного законодавства.

У той же час, згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 цього ж Кодексу
визначено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 вказаної статті,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Крім того, згідно приписів п. 198.6 цієї ж
статті, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Враховуючи зазначене суд приходить до
висновку, що виключення зі складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, сплачених у ціні
придбаних у контрагентів товарів
(послуг), можливе лише за умови не
підтвердження відповідними первинними
документами здійснення таких
господарських операцій.

Проте, позивачем для перевірки не
пред'явлено будь-яких документів:
(товаро-транспортна накладна, акт
виконаних робіт (наданих послуг), тощо),
які б засвідчували факт
транспортування товару від ЗАТ
«Турбо-Ексім-нафто-газ обладнання»
(м.Київ) до ПП «РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ» (м.
Кам'янець-Подільський, пр-т.
Грушевського, 46 к.404).

Також, з тексту договору № 28/11/2011 від
28.11.2011р. не можливо встановити, який
саме товар зобов'язується поставити
ЗАТ «Турбо-Ексім-нафто-газ для ПП
«РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ».

Згідно положень Податкового кодексу
України необхідною умовою для
включення сплачених у ціні товарів сум
податку на додану вартість визначають
факт придбання платником податку таких
товарів із метою їх використання у
господарській діяльності.

Частинами другою та третьою ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні"
передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Аналіз зазначених норм свідчить, що
наявність податкових накладних є
обов'язковою обставиною для визначення
правильності формування податкового
кредиту, але не вичерпною. Відповідні
наслідки у податковому обліку платника
податків створює не сам факт укладення
договорів та виписування податкових
накладних, а фактична поставка товару
або послуг, тому що право на податковий
кредит у такого платника податків не
виникає, оскільки при цьому не
дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - придбання
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що первинний документ - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, будь які документи мають силу
первинних документів лише у разі
фактичного здійснення господарських
операцій.

Судом встановлено, що на порушення
п.198.1, п.198.3, ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р., ПП "РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ"
завищено обсяг операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), що призвело до
заниження податку на додану вартість
за листопад 2011 року по операціях, що
фактично не здійснювались в межах
господарської діяльності
підприємства, а саме ЗАТ «Турбо Ексим
Нафто-Газ Обладнання» ()
за період з 01.10.2011р. по 31.12.2011р. на суму
28523 грн.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Посилання відповідача про відсутність
факту реального вчинення
господарських відносин та
неправомірність відображення в
податковому обліку господарської
операції підтверджується відсутністю
проведеної оплати за надані послуги, а
саме платіжними дорученнями та іншими
доказами по справі.

До документів, які засвідчують факт
придбання товару, робіт, послуг, діюче
законодавство висуває лише одну вимогу
- вони повинні засвідчувати фактичне
отримання товару або результатів
робіт, послуг.

З урахуванням встановлених фактичних
обставин та наведеного вище аналізу
правових норм, висновки податкового
органу про відсутність у ПП
"РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" підстав для бюджетного
відшкодування є правомірними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що позивачем не доведено, а судом не
встановлено неправомірність прийняття
спірного повідомлення - рішення, а тому
в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.158-163 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
"РЕЛКОМ-ПОДІЛЛЯ" до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 26.11.2013 року - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16
січня 2014 року

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/Г.В. Лабань"Згідно з
оригіналом" Суддя Г.В. Лабань