Справа № 2а/2570/6026/11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2013-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Бобровицькому
районі Чернігівської області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Акціонерного товариства
"Бобровицький молокозавод" до
Державної податкової інспекції у
Бобровицькому районі Чернігівської
області про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Акціонерне товариство
"Бобровицький молокозавод" звернувся
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Бобровицькому
районі Чернігівської області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 11 липня 2011 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2011
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Бобровицькому районі
Чернігівської області звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняте нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією в
Бобровицькому районі Чернігівської
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Акціонерного товариства "Бобровицький
молокозавод" з питань достовірності,
повноти нарахування податку на додану
вартість при проведенні господарських
взаємовідносин з ПП «Мілколайф», ПП
«Мегаторгсервіс», TOB «Бізнесальянс», ПП
«Інтерагро-форум».

Результати перевірки зафіксовані в
Акті № 62/23/30004072 від 29 червня 2011 року.

Проведеною перевіркою встановлено
порушення позивачем: ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст.207,
ст. 215, п 1 ст. 216, ст. 228 ЦК України в
частині недодержання вимог зазначених
статей в момент вчинення правочинів,
які не спрямовані на реальне настання
правових наслідків, а саме здійснення
нікчемних (недійсних) правочинів AT
«Бобровицький молокозавод» з
контрагентами-постачальниками : ПП
"Мілколайф", ПП «Мегаторгсервіс, TOB
"Бізнесальянс", ПП «Інтерагро-форум»;
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п.7.7.1
п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість", а саме встановлено
завищення AT «Бобровицький
молокозавод» податкового кредиту по
декларації, за якою здійснюються
розрахунки з бюджетом на загальну суму
2876 грн., в тому числі: за липень 2008 року
на суму 554 грн. за січень 2009 року на суму
1809грн., за травень 2009 року на суму 46 грн.,
червень 2009 року на суму 205грн, за
грудень 2009 р. - 1 грн., за лютий 2010 р. - 217
грн., за серпень 2010 року в сумі 44 грн.;
п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п.7.7.1
п.7.7 ст.7 п.11.21 ст.11 Закону України "Про
податок на додану вартість", підпункту 6
Постанови Кабінету Міністрів України.
№ 805 «Про порядок нарахування виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
мясо в живій вазі», п.5 Постанови
Кабінету Міністрів України № 291 «Про
порядок нарахування виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м»ясо в живій вазі», п.5 Постанови
Кабінету Міністрів України. № 271, п.4
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 152 «Про порядок нарахування виплат і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м»ясо в живій вазі», а саме завищення AT
«Бобровицький молокозавод»
податкового кредиту по спеціальній
декларації переробного підприємства
на загальну суму 13915 грн., в т.ч.
помісячно за липень 2008 року на суму 9137
грн., травень 2009 року на суму 1086 грн.,
червень 2009 року на суму 2311 грн.,
листопад 2009 р.- 166 грн., за грудень 2009 р.-
877 грн., за серпень 2010р. в сумі 338 грн.

За результатами встановлених порушень,
відповідачем прийнято
повідомлення-рішення № від 11
липня 2011 року, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 17510,00 грн., в т.ч.
2876,00 грн. основного платежу та 14634,00 грн.
штрафних санкцій.

Не погоджуючись з вказаним податковим
повідомленням-рішенням, та вважаючи
його протиправним, позивач звернувся
до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 визначено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

В силу п.п. 7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
(чинний на момент здійснення
господарських операцій), податкова
накладна складається у момент
виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках. Оригінал
податкової накладної надаються
покупцю, копія залишається у продавця
товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7
вищевказаного Закону, податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.

Згідно п.п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, із положень зазначених
норм вбачається, що формування
податкового кредиту допускається за
умови підтвердження відповідних сум
належним чином оформленими
документами. Такими документами Закон
України «Про податок на додану
вартість» визначає податкові накладні.

Як вбачається з матеріалів справи, між
АТ "Бобровицький молокозавод", як
замовником та ПП «Мілколайф» як
підрядником укладено Договори на
монтаж технологічних трубопроводів №
87 (15/05-08) від 31 березня 2008 року; № 92 (05/06-08)
від 05 травня 2008 року.

Також, між позивачем, як замовником та
ПП «Мегаторгсервіс», як підрядником
було укладено договори: № 18 (7/01-09) від 09
січня 2009 року на ремонт толочної камери
газогенератора в цеху сушки на ВАТ
«Бобровицький молокозавод»; № 24 (56/04-09)
від 12 березня 2009 року на ремонт
молокопроводів в системі охолодження
молока на ПОП м. Ріпки; № 25 (57/04-09) від 17
березня 2009 року на ремонт
молокопроводів в системі охолодження
молока на ПОП м. Борзна; № 28 (81/05-09) від 01
квітня 2009 року на ремонт технологічних
трубопроводів в виробничих цехах; № 31
(88/06-09) від 21 квітня 2009 року з ПП
«Мегаторгсервіс» на ремонт
технологічних трубопроводів в
виробничих цехах.

Судом встановлено, що між АТ
"Бобровицький молокозавод", як
замовником та ПП «Інтерагро-форум» як
підрядником було укладено договір № 98
(170/11-09) від 16 листопада 2009 року на монтаж
технологічних трубопроводів в
виробничих цехах, ремонт танка для
відвійок № 9.

Так, між позивачем як замовником та TOB
"Бізнесальянс" було укладено договір №
58 (141/08-10) від 17 серпня 2010 року на ремонт
тепло газогенератора марки ТГ-1,9 в цеху
сушки молока.

На виконання умов вказаних договорів,
сторонами було складено відповідні
акти приймання виконаних робіт: № 74 за
квітень 2008 року; № 92 робіт за травень 2008
року; № 18 за січень 2009 року; № 24 за
березень 2009 року; № 25 за березень 2009
року; № 28 за квітень 2009 року; № 31 за
травень 2009 року; № 98 за листопад 2009
року; № 104 за лютий 2010 року; № 14 за лютий
2010 року; № 11 за лютий 2010 року; № ОУ-1724
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 16.08.2010 року. Також, в матеріалах
справи наявні довідки про вартість
виконаних підрядних робіт за травень
2008 року; за березень 2009 року; за
березень 2009 року; за квітень 2009 року; за
травень 2009 року.

Судом встановлено, що контрагентами
позивача виписано АТ «Бобровицький
молокозавод» податкові накладні: № 150
від 26 квітня 2008 року; № 300 від 30 травня
2008 року; № 11 від 14 січня 2009 року; № 939 від
07 квітня 2009 року; № 1191 від 30 квітня 2009
року; № 831 від 26 березня 2009 року; № 711 від
13 березня 2009 року; № 2342 від 13 листопада
2009 року; № 2803 від 24 грудня 2009 року; № 2474
від 26 листопада 2009 року; № 563 від 26
лютого 2010 року ; № 562 від 26 лютого 2010
року; № 491 від 19 лютого 2010 року ; № 451 від
12 лютого 2010 року ; № 349 від 03 лютого 2010
року; № 1724 від 16 лютого 2010 року.

Необхідність проведення зазначених
вище ремонтних робіт підтверджується
службовими записками технічного
директора Товариства на ім'я голови
правління Товариства, а саме: від 11
березня 2008 року про необхідність
проведення монтажу технологічних
трубопроводів в приймально-апаратному
цеху; від 04 січня 2009 року про
необхідність проведення ремонту
топочної камери теплогенератора
ТГ-1,9-200 цеху сухого молока; від 06
березня 2009 року про необхідність
проведення ремонту трубопроводів
молокосировини на ПОП м. Ріпки та
ремонту трубопроводів
підігрівача-пастеризатора ОКЛ-10 на ПОП
м. Борзна; від 24 березня 2009 року про
необхідність виконання монтажу
трубопроводів на насосах конденсату
апаратів «Віганд-8000»; від 10 листопада
2009 року про необхідність проведення
ремонту танка для відвійок № 9 та
монтажу нових трубопроводів в
приймально-апаратному цеху; від 01
серпня 2010 року про необхідність
проведення ремонту решітки
теплообмінника газогенератора ТГ-1,9-200
цеху сухого молока.

Також, в матеріалах справи містяться
Акти про введення в експлуатацію
відремонтованого обладнання: акт від 30
квітня 2008 року про введення в
експлуатацію технологічних
трубопроводів пастеризатора ОКЛ-25; від
29 травня 2008 року про ведення в
експлуатацію технологічних
трубопроводів танків № 6, 7, 8, 9 в
приймально-апаратному цеху; від 30 січня
2009 року про введення в експлуатацію
топок теплогенератора ТГ-1,9-200 цеху СЗМ;
від 30 березня 2009 року про введення в
експлуатацію технологічних
трубопроводів на ПОП м. Ріпки; від 31
березня 2009 року про введення в
експлуатацію системи охолодження
молока на ПОП м. Борзна; від 30 квітня 2009
року про введення в експлуатацію
технологічних трубопроводів
конденсату апаратів «Вігонд - 8000» та
молокопроводів ОКЛ-10; від 26 лютого 2010
року про введення в експлуатацію танку
№ 9 та трубопроводів на пастеризаторі
ОКЛ-25 № 2; акт від 31 серпня 2010 року про
введення в експлуатацію
теплогенератора ТГ-1,9-200 в цеху СЗМ.

Вищевказані Акти свідчать про те, що
господарська операція відбулась і її
наслідки використовуються у власній
господарській діяльності відповідно
до потреб виробництва.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивачем
підтверджено правомірність включення
до складу податкового кредиту сум
податку на додану вартість та надано
необхідні документи, оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства, зокрема: документи, що
підтверджують зв'язок понесених витрат
з господарською діяльністю платника
податку та повністю відображають
реальність проведених господарських
операцій між AT «Бобровицький
молокозавод» з
контрагентами-постачальниками.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необхідність скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, оскільки
встановлені по справі обставини
підтверджують правомірність
формування позивачем податкового
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бобровицькому
районі Чернігівської області залишити
без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлено 27.11.2013
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.