Справа № 2а-9313/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/11/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Печерському районі м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
08.07.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010

у справі №2а-9313/10/2670

за позовом Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агротрансгруп»

третя особа Печерська районна
державна адміністрація у м.Києві

про припинення юридичної особи, -
ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
08.07.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.10.2010, у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про задоволення позову, з
підстав невірного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Попередніми судовими інстанціями під
час розгляду справи встановлено, що
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом стала фактична
відсутність Товариства за юридичною
адресою, у зв'язку з чим до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
відповідний запис.

Частиною другою статті 38 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» визначено вичерпний
перелік підстав для постановлення
судового рішення щодо припинення
юридичної особи, що не пов'язано з її
банкрутством, якими є: визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 10 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» до функцій
органів державної податкової служби
належить контроль за своєчасністю
подання платниками податків
податкових звітів, декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків,
інших платежів.

У межах здійснення контрольних функцій
органи державної податкової служби в
установленому законом порядку мають
право звертатися до суду про винесення
судового рішення щодо припинення
юридичних осіб або підприємницької
діяльності фізичних осіб - підприємців
(пункт 17 статті 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»).

Враховуючи наведене, органи державної
податкової служби можуть звертатися з
вимогами про припинення суб'єктів
господарювання не в усіх випадках,
визначених статтею 38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців», а
лише у разі, якщо підставою позову є
неподання таким суб'єктом протягом
року до органів державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
згідно з законодавством, або ж у
випадку здійснення діяльності,
безпосередньо спрямованої на ухилення
від оподаткування.

В даному разі податковою інспекцією не
наведено доводів щодо здійснення
відповідачем діяльності,
безпосередньо спрямованої на ухилення
від оподаткування. Сама по собі
відсутність суб'єкта господарювання за
місцем реєстрації не є беззаперечним
доказом провадження таким суб'єктом
діяльності з порушенням законодавства
у сфері оподаткування. При цьому
відсутність у Товариства
заборгованості по сплаті податків, а
також виконання обов?язку з подання
податкової звітності підтверджено
податковим органом.

Таким чином, слід погодитися з
висновками судів про те, що позивача не
можна визнати особою, наділеною
повноваженнями щодо ініціації
припинення юридичної особи з вказаних
підстав, що виключає можливість
задоволення цих позовних вимог.

Оскільки висновки попередніх судових
інстанцій відповідають нормам чинного
законодавства та фактичним обставинам
спору, установленим на підставі
повного та об'єктивного дослідження
доказів у справі, то процесуальних
підстав для скасування оскаржуваних
судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
08.07.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.12.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун