Справа № К/9991/20143/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/20143/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом Відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ)
"Сумихімпром" до Управління Пенсійного
фонду (далі - УПФ) України в Зарічному
районі м. Суми про визнання
протиправним та скасування рішення за
касаційною скаргою ВАТ "Сумихімпром" на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2010 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ВАТ "Сумихімпром" в
Сумському окружному адміністративному
суді пред'явило позов до УПФ України в
Зарічному районі

м. Суми про визнання протиправним та
скасування рішення.

Просило визнати недійсними рішення
відповідача від 16 квітня 2010 року

№ 185 про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за
несплату або несвоєчасну сплату
страхувальником страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальником або органом
Пенсійного фонду в розмірі

70 077,15 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2010
року, залишеною без зміни ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 грудня 2010
року, ВАТ " Сумихімпром" відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із судовими рішеннями
судів ВАТ " Сумихімпром" подало
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2010 року та змінити
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2010
року.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій у цій
справі встановлено, що рішенням
відповідача від 16 квітня 2010 року № 185 до
позивача застосовано фінансові
санкції та нарахована пеня за несплату
або несвоєчасну сплату
страхувальником страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальником або органом
Пенсійного фонду в розмірі 70 077,15 грн.

Статтею 1 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", який
набрав чинності з 01 січня 2004 року, (далі
- Закон № 1058-IV) визначено, що страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше;
страхувальники - роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV
станом на час існування спірних
правовідносин, закон регулював
відносини, що виникають між суб'єктами
системи такого страхування. Виключно
цим Законом визначаються: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
йому підлягають; перелік платників
страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення, сплати цих внесків і
стягнення заборгованості за ними.

Частиною десятою статті 20 Закону № 1058-IV
визначено, що якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі
сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом, а посадові
особи, винні в порушенні законодавства
про сплату страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Відповідно до частини першої статті 106
Закону № 1058-IV у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно з частиною п'ятою статті 106
Закону № 1058-IV за рахунок сум, що
надходять від страхувальника або від
державної виконавчої служби в рахунок
сплати недоїмки, погашаються суми
недоїмки, пені та фінансових санкцій у
порядку календарної черговості їх
виникнення. У разі, коли страхувальник
має несплачену недоїмку, пеню та
фінансові санкції і здійснює сплату
поточних сум страхових внесків, ці суми
зараховуються в рахунок сплати
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини дев'ятої статті 106
Закону № 1058-IV передбачено, що виконавчі
органи Пенсійного фонду застосовують
до страхувальників такі фінансові
санкції: за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф залежно від
строку затримки платежу в розмірі:

- 10 відсотків своєчасно не сплачених
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 30 календарних днів
включно;

- 20 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати у строк до 90
календарних днів включно;

- 50 відсотків зазначених сум - у разі
затримки їх сплати понад 90 календарних
днів.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до пункту 9 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663,
розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

Відмовляючи у задоволенні позову суди
попередніх інстанцій вірно виходили з
того, що ВАТ "Сумихімпром" порушено
граничний термін сплати страхових
внесків (збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування та внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування).

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи, касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
судів та встановлених обставин у
справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Сумихімпром"
залишити без задоволення, а
оскаржувані постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 12
липня 2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16 грудня 2010 року в адміністративній
справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Управління Пенсійного фонду України
в Зарічному районі м. Суми про визнання
протиправним та скасування рішення -
без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.