Справа № 727/5893/13-а
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/5893/13-а
Провадження НОМЕР_2-а/727/151/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді
Чебан В.М.

при секретарі
Цатурян М.

з участю позивачки
ОСОБА_1

з участю представника позивача
ОСОБА_2

з участю представника відповідача
Баланецького О.Д.

з участю представника третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, представником яких
виступає ОСОБА_2, до Чернівецької
міської ради, де третіми особами є
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про визнання
незаконним, скасування рішення в
частині та зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
представником яких виступає
ОСОБА_2 звернулись в суд з
адміністративним позовом про визнання
незаконним, скасування рішення в
частині та зобов'язання вчинити певні
дії до відповідача ЧМР, де третіми
особами є ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Посилаються на те, що вони ОСОБА_1
та ОСОБА_5 є співвласниками кв. НОМЕР_1 в
буд. АДРЕСА_1. Загалом у будинку АДРЕСА_1
станом на 1996 рік було дві не ізольовані
одна від одної квартири (кімнати
спільного заселення) НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Зазначена квартира НОМЕР_1 (кімнати
спільного заселення) була
приватизована позивачами в 1996 році. З
того часу вони неодноразово звертались
до Чернівецької міської ради з заявами
про надання їм в користування
земельної ділянки, на якій знаходиться
належна їм квартира, проте отримували
відмову в тому чи іншому вигляді.
Зокрема, в 2007 році позивачка ОСОБА_1
зверталась до Чернівецької міської
ради з заявою щодо отримання земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 в
користування (оренду), але після
тривалого розгляду заяви ОСОБА_1 в
різних департаментах міськради та на
земельних комісіях - їй фактично
відмовили, навіть не направивши заяву
на розгляд сесії. В черговий раз, 20
листопада 2012 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 подали до Чернівецької міської
ради заяву про надання в користування
(оренду) земельної ділянки площею 84,6
м.кв. (0,00846 га) без зміни її цільового
призначення та дозвіл на виготовлення
необхідної документації із
землеустрою. Зазначена земельна
ділянка знаходиться безпосередньо під
квартирою позивачів та є такою, що
необхідна для обслуговування належної
позивачам на даний час уже окремої
квартири НОМЕР_1, що видно з
інвентарної справи на кв. НОМЕР_1,
буд.АДРЕСА_1. Зазначений необхідний
розмір земельної ділянки для
обслуговування кв. НОМЕР_1
підтверджується виконавчою
документацією «реконструкції кв.
НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 по
АДРЕСА_1 з добудовою», зокрема -
експлікацією будівель та споруд з
Технічного висновку ПБК
ПРОЕКТУВАЛЬНИК про відповідність
будівлі містобудівним вимогам
державних стандартів, будівельних норм
та правил.

Рішенням сесії Чернівецької
міської ради № 869 від 30.05.2013 року
позивачам було відмовлено у наданні в
оренду земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,0085 га. з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку у
зв'язку з необхідністю надання її всім
співвласникам житлового будинку та
запропоновано всім співвласникам
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
отримати в оренду земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0650 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Позивачі вважають, що рішення
сесії ЧМР від 30.05.2013 року в зазначеній
частині незаконне, а тому в цій частині
його необхідно скасувати, виходячи з
наступного.

Відповідач у згаданому рішенні
зазначає, що земельна ділянка може бути
надана в оренду усім співвласникам
житлового будинку, але не зазначає з
яких саме підстав відповідач вважає, що
будинок АДРЕСА_1 має законних
співвласників, відповідач не називає -
співвласників будинку.

Позивачі є співвласниками квартири
НОМЕР_1 і просили надати їм в оренду
мінімально необхідну земельну ділянку
з метою подальшого отримання належних
правовстановлюючих документів на
право власності на кв. НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 після реконструкції, добудови
та перепланування, які були дозволені
позивачам рішенням Ленінського
райвиконкому № 103/2 від 26 червня 1996 року.
Будівельні роботи, що передбачались
згаданим рішенням № 103/2 від 26 червня 1996
року закінчені в 1997 році і з того часу, в
зв'язку з незрозумілою позицією
Чернівецької міської ради щодо
ненадання хоч якоїсь земельної ділянки
в законне користування, позивачі ніяк
не можуть отримати нові документи на
свою тепер окрему квартиру НОМЕР_1, що
займає більшу половину будинку
АДРЕСА_1, є повністю ізольованою від
квартири НОМЕР_2, має окремий вхід,
окремі інженерно-комунальні мережі,
тощо.

При цьому, існує рішення
Апеляційного суду Чернівецької
області від 08.12.2011 року, що набрало
чинності, у справі за позовом
співвласників кв. НОМЕР_2, буд АДРЕСА_1
гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до співвласників
кв. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, згідно з яким Апеляційний суд
встановив, що сторони є не
співвласниками житлового будинку, а
власниками окремих квартир у будинку.
За таких обставин, посилання
відповідача в своїх рішеннях на
наявність співвласників будинку
АДРЕСА_1 - є безпідставним.

Позивачі вважають, що чинне в
Україні законодавство не передбачає
виключної необхідності отримання
позивачами та їх сусідами земельної
ділянки, на якій розташована квартира
одного з них у спільну оренду.

Позивачі звертають увагу також на
те, що раніше відповідач, за
аналогічних обставин, надав сусідам
позивачів дозвіл на виготовлення
необхідної документації із
землеустрою для передачі в
користування земельної ділянки, площею
25 м.кв., яка знаходиться безпосередньо
поруч з їх квартирою НОМЕР_2, що
підтверджується рішеннями
Чернівецької міської ради № 384 від
30.08.2007 року та № 618 від 27.09.2012 року, що
порушує право рівності перед законом.

Зі змісту статті 12 ЗК України
вбачається, що розпорядження землями
територіальної громади міста, у тому
числі надання їх у користування,
належить до повноважень міської ради
та здійснюється відповідно до вимог
цього Кодексу. Зазначена норма ЗК
кореспондується із положеннями Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», відповідно до пункту 34 статті
26 якого питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України,
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 123 ЗК України,
особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про
приватизацію державного майна»,
власники приватизованих об'єктів мають
пріоритетне право на довгострокову
оренду (на строк не менше десяти років)
займаних ними земельних ділянок з
наступним викупом цих ділянок
відповідно до законодавства України,
якщо на це немає прямої заборони
Кабінету Міністрів України або
відповідної місцевої ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК
України, відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, позивачі вважають,
що відмова відповідача у задоволенні
заяви позивачів є необґрунтована, як з
точки зору фактичних обставин, так і з
огляду на зміст наведених норм закону.

Позивачі зазначають, що
відповідачем було порушено їх право на
отримання в користування (оренду)
земельної ділянки без зміни її
цільового призначення та дозволу на
виготовлення необхідної документації
з землеустрою.

Відповідно до змісту п. «г» ч. 3
ст. 152 ЗК України, захист прав громадян
на земельні ділянки може здійснюватися
шляхом визнання недійсними рішень
органів місцевого самоврядування.

На основі викладеного, позивачі
просять визнати незаконним та
скасувати рішення сесії Чернівецької
міської ради від 30.05.2013 року в частині
відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у наданні в
оренду земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,0085 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку та
зобов'язати Чернівецьку міську раду
прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 в користування (оренду) земельну
ділянку площею 0,00846 га (84,6 м.кв.), яка
знаходиться безпосередньо під
квартирою НОМЕР_1 в будинку
АДРЕСА_1 та необхідна для
обслуговування квартири позивачів без
зміни цільового призначення землі та
надати дозвіл на виготовлення
необхідної документації із
землеустрою на зазначену земельну
ділянку.

Представник позивачів в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
дав пояснення аналогічні викладеним в
позові. Підтвердив той факт, що на даний
час існує самовільна добудова до
квартири позивачів, яка ще не
узаконена. Площа земельної ділянки 0,0085
га, яка зазначена в оскаржуваному
рішенні, це саме та площа про яку вони
звертались до відповідача, на якій
розміщена їх квартира та самовільна
добудова до їх квартири.

Відповідно до письмових пояснень
ЧМР вбачається, що згідно частини 1
статті 19 Земельного кодексу, землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення; г)
землі оздоровчого призначення; ґ) землі
рекреаційного призначення; д)
землі історико-культурного
призначення; е) землі
лісогосподарського призначення; є)
землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Класифікацією видів цільового
призначення земель, яка затверджена
Наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 23 липня 2010 року N
548, не передбачено такого виду
цільового призначення землі як для
обслуговування квартири.

Відповідно до чинного законодавства,
вказаний будинок має статус
багатоквартирного (абзац 2 пункту 2.1.
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, яка затверджена
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 24 травня 2001 р. №127.)

Статтею 12 Земельного кодексу
України визначено, що до повноваження
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього кодексу, тощо.

Так, відповідно до спеціальних
норм чинного законодавства, які
регулюють питання використання землі
під багатоквартирними будинками, а це
статті 42 та 89 Земельного кодексу, у
спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки, зокрема,
співвласників жилого будинку.

Стаття 42. Земельні ділянки
багатоквартирних жилих будинків
-земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.
У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників. Порядок
використання земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначається співвласниками. Розміри
та конфігурація земельних ділянок, на
яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території,
визначаються на підставі відповідної
землевпорядної документації.

Враховуючи викладене, надання
Чернівецькою міською радою земельної
ділянки для обслуговування квартири
призвело б до порушення вказаних вище
норм спеціального законодавства, які
регулюють спірні правовідносини.

Так, за інформацією департаменту
містобудівного комплексу та земельних
відносин міської ради від 23.10.2013р.
№04/01-08/1-3499, документи що посвідчують
право приватної власності на землю,
постійного користування та оренди
землі за адресою АДРЕСА_1 не видавались.
З огляду на що, слід дійти висновку, що
власником землі на якій розташований
будинок в якому проживають позивачі є
територіальна громада міста Чернівців
в особі Чернівецької міської ради.

Що стосується визначення площі
земельної ділянки , то слід виходити з
розміру 0,065га., оскільки вказана площа
була визначена за матеріалами
інвентаризації, яка проведена 16.05.1953
року, що вбачається із схематичного
плану земельної ділянки, який
виготовлений Чернівецьким комунальним
обласним бюро технічної
інвентаризації. ( а.с. 67-68).

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав. Пояснив, що будинок АДРЕСА_1
складається з двох квартир, на які
існують правовстановлюючі документи.
Цільове призначення спірної земельної
ділянки - для обслуговування будинку та
споруд. На сесії розглядалась тільки
заява позивачів. При чому, відповідної
технічної документації на зазначену
земельну ділянку надано не було. А
також, позивачі просили надати
земельну ділянку для обслуговування
квартири, однак чинне земельне
законодавство та Генплан не
передбачають надання земельних
ділянок для обслуговування квартир.
При цьому, зазначений будинок знятий з
балансу міської ради, однак ОСББ
власниками квартир не створено, що
також перешкоджає наданню в оренду
земельної ділянки згідно чинного
законодавства. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Представник третіх осіб ОСОБА_4 в
судовому засіданні просив відмовити в
задоволенні позовних вимог,
підтвердивши той факт, що треті особи
по справі - ОСОБА_6 та позивачі дійсно
приватизували свої квартири ще в 1996
році. При цьому, їх квартири дійсно
знаходяться в одному будинку. Ніякі
частки будинку не виділялись. Площа
земельної ділянки, яку просили надати в
оренду позивачі є необгрунтовано
великою, на значній площі земельної
ділянки, де розташований їх будинок,
тепер знаходиться самовільна добудова
позивачів.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право власності на
житло від 01 листопада 1996 року
приміщення квартири НОМЕР_1 буд.
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (
а.с. 6).

Як вбачається з свідоцтва про право
власності на житло від 04 грудня 1996 року
приміщення квартири НОМЕР_2 буд.
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності сім»ї ОСОБА_6 . ( а.с
84)

При цьому, як зазначено в рішенні
виконавчого комітету Ленінської
районної ради народних депутатів м.
Чернівці Чернівецької області від 26
червня 1996 року №103/6 « Про дозвіл на
будівництво окремих споруд,
перепланування окремих квартир,
капітальний та поточний ремонт
власними силами і дотримання порядку
в особистому будівництві» ОСОБА_1, яка
проживає в кв. НОМЕР_1 та ОСОБА_8, який
проживає в кв. НОМЕР_2, будинку АДРЕСА_1
дозволено провести перепланування та
добудови з метою обладнання двох
окремих квартир ( а.с. 10-11).

В листі Чернівецького
комунального обласного бюро технічної
інвентаризації від 07.11.2012 року № 5049
зазначено, що 25.07.2007 року та 14.04.2009 року
Чернівецьким КОБТІ на адресу
Шевченківського райвиконкому м.
Чернівці надіслані повідомлення про
виявлені відхилення від
затвердженого проекту реконструкції
та прибудови до квартири НОМЕР_1 (
власник ОСОБА_1, ОСОБА_5.) ( а.с.
12).

Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 08 грудня 2011
року встановлено, що добудова до
квартири здійснена з відхиленням від
проектної документації. Сторони є не
співвласниками житлового будинку, а є
власниками окремих квартир у будинку.
( а.с. 13-14).

При цьому, відповідно до листа
Департаменту містобудівного
комплексу та земельних відносин від
370-юр від 15.10.2013 року вбачається, що
згідно даних управління земельних
ресурсів департаменту містобудівного
комплексу та земельних відносин
міської ради - документи, що
посвідчують право приватної власності
на землю, постійного користування та
оренди землі за адресою: АДРЕСА_1 не
видавались ( а.с. 73).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 124 ЗК України,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до витягу із рішення
Чернівецької міської ради від 30.05.2013
року № 869 «Про надання
громадянам земельних ділянок в оренду
та визнання такими, що втратили
чинність, окремих пунктів рішень і
внесення змін до окремих рішень з
цих питань», тобто, оскаржуваного
рішення, вбачається, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 відмовлено у наданні в оренду
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
площею 0,0085 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку у
зв'язку з необхідністю надання її
всім співвласникам житлового будинку.
( а.с. 9).

Таким чином, судом встановлено, що
позивачі мали намір отримати в оренду
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1,
площею 0,0085 га., на якій розташована
самовільна добудова позивачів.
Зазначеного не заперечував в судовому
засіданні сам представник позивачів.

При цьому, позивачами не доведено
та не надано відповідних доказів - який
розмір земельної ділянки необхідний їм
для обслуговування безпосередньо
приватизованого ними житла.

Що стосується розміру земельної
ділянки площею 0,0085 га., яку позивачі
просили надати в оренду, то такий
розмір земельної ділянки нічим не
обґрунтований. Позивачами не надано в
судовому засіданні будь-яких доказів з
цього приводу.

Крім цього, той факт, що будинок АДРЕСА_1
знятий з балансу міської ради, однак
ОСББ власниками квартир не створено, не
заперечували в судовому засіданні самі
сторони. А тому підстав для передачі
земельної ділянки у користування
об'єднанню власників у відповідності
до вимог ст.42 ЗК України у відповідача
також не було підстав.

Надання дозволу третім особам ОСОБА_6
на складання проекту відведення на
частину земельної ділянки по
вищевказаній адресі, на думку суду, не
може стати підставою для задоволення
позовних вимог в даному випадку.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що відповідачем
правомірно відмовлено позивачам у
наданні в оренду земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1, площею 0,0085 га , у
зв»язку з чим в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12 , 19, 42, 89, 123, 124, 126 ЗК
України; ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»;
ст.ст. 2, 11, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_5, представником
яких виступає ОСОБА_2 до Чернівецької
міської ради, де третіми особами є
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання
незаконним, скасування рішення в
частині та зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги чи протесту прокурора.

Апеляційна скарга може бути подана до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці з одночасним надісланням
копії апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: