Справа № 136/2787/13-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/2787/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" січня 2014 р. Липовецький районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Кривенка Д. Т.

за участю секретаря
Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовець
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ІВДАІ Вінницького РВ
Вишневського Романа Віталійовича про
визнання постанови у справі про
адміністративне правопорушення
недійсною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Липовецького районного суду
Вінницької області, як до
адміністративного суду, з позовом до
ІВДАІ Вінницького РВ Вишневського
Романа Віталійовича про визнання
постанови у справі про адміністративне
правопорушення недійсною та її
скасування.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач вказує у позовній заяві
на те, що постановою по справі про
адміністративні правопорушення серії
АА2 №792924 від 14.12.2013 року на нього,
ОСОБА_1, було накладено адміністративне
стягнення за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративне правопорушення, у
вигляді штрафу 425 гривень. Вважає
вищезазначену постанову незаконною та
такою що підлягає скасуванню, оскільки
під час складання протоколу в справі
про адміністративне правопорушення,
розгляду справи та винесенні постанови
посадовою особою Державтоінспекції не
було дотримано норм КУпАП, його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за відсутності
складу адміністративного
правопорушення в його діях та доказів
його вини, а також було порушено його
право на захист.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явився, однак надав суду заяву, в
якій позовні вимоги підтримав просив
суд їх задовольнити, а розгляд справи
проводити за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час і місце судового розгляду, про
поважність причин неявки в судове
засідання суд не поставив до відома.

У відповідності до вимог ч.4 ст.128
КАС України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи те, що позивач
скористався своїм правом
врегульованим ч. 4 ст.122 КАС України, а
відповідач не з'явився до суду без
поважних причин, суд не вбачає перешкод
для розгляду справи в даному судовому
засіданні, що узгоджується з правилами
ст.128 КАС України, а тому проводить його
на підставі доказів наявних у справі.

Обстежившись матеріалами справи,
та враховуючи, що у справі наявні
достатні матеріали про права і
взаємовідносини сторін, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
підставними і підлягає задоволенню
позов повністю, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивач в своєму
позові.

Як вбачається із протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №644252 складеного 14.12.2013 року ІВДАІ
Вінницького РВ старшим лейтенантом
міліції Вишневським Р.В. стосовно
ОСОБА_1, 14.12.2013 року о 13 годині 36 хвилин
на 5 км автошляху №33 Вінниця - Турбів,
гр. ОСОБА_1 керував автомобілем "ЗАЗ"
державний номерний знак НОМЕР_1 за
межами населеного пункту із не
ввімкненим ближнім світлом фар, чим
порушив п.9.8. ПДР, за що передбачена
відповідальність. ч.2 ст.122 КУпАП.

Справа про адміністративне
правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2
ст.122 КУпАП була розглянута 14.12.2013 року
ІВДАІ Вінницького РВ старшим
лейтенантом міліції Вишневським Р.В. на
5 км автошляху №33 Вінниця - Турбів.

За результатами розгляду
вищевказаної справи про
адміністративне правопорушення
посадовою особою Державтоінспекції
було винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення серія
АА21 №792924, відповідно до якої, ОСОБА_1
було притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в прибуток держави в розмірі 425
грн.

Розглядаючи вказану справу на
підставі наведених і встановлених у
судовому засідання фактів суд
констатує, що дані правовідносинами
регулюються визначеними нормами КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

В силу ст.257 КУпАП, протокол про
адміністративне правопорушення мав
бути надісланий органу (посадовій
особі), уповноваженому розглядати
справу про адміністративне
правопорушення.

Положеннями статей 276, 278, 279 та 280 -
285 КУпАП встановлено, які дії орган
(посадова особа) повинен провести при
підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення, чітко
регламентовано порядок розгляду
справи та обставини, які при цьому
підлягають з'ясуванню, зокрема: місце
розгляду справи; строки розгляду
справи; порядок розгляду.

Судом встановлено, що
відповідачем по справі - інспектором
ВДАІ Вінницького РВ старшим
лейтенантом міліції Вишневським Р.В.
винесена постанова в справі про
адміністративне правопорушення 14.12.2013
року і позивача притягнуто до
адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу. Місцем
розгляду справи зазначено 5 км
автошляху №33 Вінниця - Турбів, тобто
місце де й було вчинено
адміністративне правопорушення, якщо
слідувати із протоколу про
адміністративне правопорушення
складеного посадовою особою
Державтоінспекції стосовно ОСОБА_1, що
суперечить положенням зазначеним у ч. 3
ст. 258 КУпАП, оскільки ст.122 КУпАП не
передбачена в переліку статей ч.1 ст.258
КУпАП, а відтак, вказана постанова
інспектором ДПС на місці вчинення
правопорушення винесена незаконно,
оскільки таку постанову повинні
виносити тільки відповідні працівники
Державтоінспекції МВС України, які
мають спеціальні звання за наслідками
розгляду адмінматеріалів, відповідно
до положень п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП, і в
порядку визначеному ст. ст. 278 - 280 КУпАП,
а саме: вона мала бути розглянута
посадовою особою правомочною
розглядати справу у п'ятнадцятиденний
строк з дня одержання. Крім цього, у
відповідності до положень визначених
ст.268 КУпАП, порушника слід було
повідомити про час та місце розгляду
справи належним чином, оскільки під час
відсутності особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності ,
таку справу може бути розглянуто лише у
випадку коли є дані про своєчасне її
сповіщення про місце і час розгляду
справи і якщо від неї не надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Судом достовірно встановлено, що
вказані норм відповідачем дотримано
не було.

Також, відповідачем всупереч
положенням п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП та п. 4.1
(абзац 3) Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, затвердженої наказом
МВС України від 26.02.2009 року N 77 (далі -
Інструкції), не надано суду жодних
доказів, що інспектор Вишневський Р.В.
має спеціальне звання та відповідно до
своїх функціональних обов'язків має
право самостійно виносити постанови у
справах про адміністративні
правопорушення, оскільки відповідно до
п. 12.4 цієї ж Інструкції таке право
тільки надано інспекторам з
адміністративної практики
Державтоінспекції МВС України, яким,
відповідно до положень п. 15.6.
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС від 27.03.2009
р. № 111, він був зобов'язаний передати
протокол про адміністративне
правопорушення після закінчення зміни
командирові підрозділу ДПС, чи особі,
яка його замінює, або працівникові, на
якого покладено ці обов'язки, для
реєстрації та передачі до відділів
(відділень) Державтоінспекції МВС з
обслуговування адміністративних
територій міст, районів, районів у
містах протягом однієї доби, а у
випадку коли передача протоколів
припадає на вихідний чи святковий день,
вона переноситься на наступний за ним
робочий день.

З огляду на викладене, суд вважає,
що посадовою особою Державтоінспекції,
проведено розгляд справи спрощеним
способом, тобто ним не було дотримано
процесу розгляду справи, не було
з'ясовано всі обставини, що необхідні
для розгляду справи про
адміністративне правопорушення, не
враховано обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність (ст.33
КУпАП), тощо, на неприпустимість чого
було звернуто увагу в Постанові
Пленуму Верховного Суду України з
вивчення даного питання.

Крім того, варто звернути увагу,
що чинним, в тому числі,
адміністративним законодавством
України, передбачено право особи
захищати себе самостійно або за
допомогою фахівців у галузі права чи
адвокатів, при цьому, особа, що складає
протокол про адміністративне
правопорушення чи виносить відповідну
постанову, зобов'язана забезпечити
можливість особі яка притягається до
адміністративної відповідальності
реалізувати таке своє право на захист
роз'яснивши її права та надавши
можливість скористатись правовою
допомогою, на чому наполягав позивач
при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
стосовно нього.

Не дотримання уповноваженою особою
зазначених вимог є підставою для
висновку про допущене порушення права
особи на захист, що в свою чергу, є ще
однією самостійною та достатньою
підставою для скасування винесеної
постанови як незаконної та
необґрунтованої.

Наведене вище свідчить про грубе
порушення посадовою особою
Державтоінспекції як норм
матеріального так і процесуального
права, яке регулює виниклі між
сторонами правовідносини.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, та суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази в справі.

Ухвалою суду від 25.12.2013 року
відповідачеві було запропоновано у
визначений строк надати суду всі
матеріали, що були або мали бути взяті
ним до уваги при прийнятті рішення, з
приводу якого подано позов, однак
вказівки суду відповідачем було
проігноровано, що вказує на
відсутність будь - яких доказів на
спростування обставин наведених
позивачем у позовній заяві.

Статтею 162 КАС України, визначено
повноваження суду при вирішенні
справи, відповідно до якої при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення;

З огляду на вищевказане,
оспорювана позивачем постанова не може
вважатись такою, що прийнята із
дотриманням встановленої статтями 258,
279 та статтею 222 КУпАП процедурою, чим
порушено права позивача, що закріплені
ст. 268 КУпАП, а тому вищевказані
порушення, що допущені відповідною
посадовою особою при її складанні та є
підставою для визнання постанови в
справі про адміністративне
правопорушення такою, що є
протиправною та її скасування.

Вирішуючи питання судових витрат,
суд бере до уваги норми ч.5 ст.288 КУпАП,
відповідно до якої особа, яка оскаржила
постанову у справі про адміністративне
правопорушення звільняється від
сплати державного мита, відтак
сплачена позивачем при пред'явлені
позову сума судового збору підлягає
поверненню позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС
України, рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

В силу викладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті" від 23.12.2005 року, Інструкцією
з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України від
26.02.2009 року N 77, Інструкцією з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС від 27.03.2009 р. № 111;
ст. ст. 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС
України, ст. ст. 7, 268, 287, 288 КУпАП, суд, -

П О С Т
А Н О В И В :
Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 №792924 від
14.12.2013 року винесену інспектором ВДАІ
Вінницького РВ старшим лейтенантом
міліції Вишневським Р.В. про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в прибуток держави в сумі 425
гривень.

Повернути ОСОБА_1 сплачену ним при
пред'явленні позову суму судового
збору в розмірі 68,82 грн. відповідно до
квитанції №QS20518303 від 24 грудня 2013 року
(дебет №3; кредит №0273; банк
платника Липовецьке відділення ПАТ КБ
"Хрещатик"; код банку платника 300670;
отримувач місцевий бюджет; банк
отримувача 37336986; код банку отримувача
802015; банк отримувач ГУ ДКСУ у
Вінницькій області).

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:Д. Т. Кривенко