Справа № 804/12712/13-а
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2013-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 р. Справа № 804/12712/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючий суддя за участю:Букіна Л. Є.,
секретаря судового
засіданняЧервяченко Д.В., представника
позивача представника відповідача
Васильченко К.О., Товста Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комфі
Трейд» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комфі Трейд» (далі -
позивач, ТОВ «Комфі Трейд»), звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області (далі -
відповідач, ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська), в якій просило (з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог від 05.12.2013 року) визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська від 18.06.2013
року № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що податковим органом
безпідставно зроблені в акті перевірки
висновки про визнання правочинів ТОВ
«Комфі Трейд» з приватним
підприємством «СКА Група» нікчемними
лише на підставі акту перевірки
контрагента позивача, за результатами
якої не підтверджені господарські
операції за правочинами. На думку
позивача, ТОВ «Комфі Трейд» не має
відповідати за будь-які можливі
порушення податкового законодавства,
вчинені контрагентом, крім того, до
податкового органу був направлений
запит з проханням про проведення
зустрічної перевірки взаємовідносин
ПП «СКА Група» з ТОВ «Комфі Трейд».

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити у
повному обсязі, надали пояснення,
аналогічні доводам позовної заяви. У
судовому засіданні представник
позивача додатково пояснив, що
господарські операції із
контрагентами були реальними, позивач
за укладеними угодами отримував товар,
що підтверджується первинними
документами та який в подальшому
реалізовувався, що також
підтверджується первинними
документами, які відповідачем під час
проведення перевірки не
досліджувались. Представником
позивача також зазначено, що
відповідач в акті перевірки не
посилався на відсутність будь-яких
первинних документів у позивача

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечував, посилаючись на те, що до
ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Комфі Трейд». В ході
перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська був надісланий запит
до ДПІ у Святошинському районі м. Києва
з проханням проведення перевірки з
питань взаємовідносин ПП «СКА Група» з
ТОВ «Комфі Трейд». Від ДПІ у
Святошинського районі м. Києва
надійшла відповідь про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «СКА
Група» в зв'язку з тим, що дане
підприємство має стан « 9» та за місцем
знаходження не встановлено, про що
складено акт від 02.04.2013 року №
558/22.2.09/36039053. На думку відповідача,
позивачем під час проведення перевірки
не підтверджено реальність здійснення
господарських операцій із зазначеним
контрагентом-постачальником.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази,
долучені до матеріалів справи,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи із
наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
компетенція контролюючих органів,
повноваження і обов'язки посадових
осіб податкової служби під час
здійснення податкового контролю,
врегульовано положеннями Податкового
кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до п. 21.1.1. п. 21.1. ст. 21 ПК
України посадові особи контролюючих
органів зобов'язані дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
до відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

Згідно зі ст. 62 ПК України податковий
контроль здійснюється шляхом:

ведення обліку платників податків, в
порядку, визначеному в главі 6 ПК
України;

інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, в порядку,
визначеному в главі 7 ПК України;

перевірок та звірок відповідно до
вимог цього Кодексу (згідно глави 8 ПК
України), а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Судом встановлено, що позивач - ТОВ
«Комфі Трейд» (код за )
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська.

ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС 20.04.2013 року за № 17819/10/22-617 до
ТОВ «Комфі Трейд» направлено запит про
надання пояснень та їх документальних
підтверджень із ПП «СКА Група».

Запит отримано представником позивача
15.05.2013 року.

На запит позивачем надано наступні
копії документів: декларація з податку
на додану вартість за відповідний
період; договори, контракти; видаткові
та податкові накладні, розрахункові
коригування; журнал-ордер рах. 63.

Наказом ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська від 20.05.2013 року № 866
призначено проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Комфі Трейд».

Перевірку проведено з 22.05.2013 року по
28.05.2013 року з відома директора
Вербиленка Г.В. та головного бухгалтера
Калішнікової В.В.

За результатами перевірки складено акт
від 03.06.2013 року № 2917/226/36962487 про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Комфі Трейд» з питань взаємовідносин
та дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість з ПП «СКА Група» за період
лютий-липень 2012 року, ТОВ «Южтехмонтаж»
за серпень 2012 року, ТОВ «Гудвін
Україна» за березень 2012 року.

Відповідно до Акту перевірки від 03.06.2013
року № 2917/226/36962487, оформленого за
результатами перевірки, податковим
органом зроблені висновки про
порушення позивачем п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України про
завищення ТОВ «Комфі Трейд»
податкового кредиту по операціям з
постачальником ПП «СКА Група» за
рахунок не підтвердження реальності
проведення операцій з придбання товару
на загальну суму 520 491, 29 грн. що призвело
до завищення залишку від'ємного
значення, який після відшкодування
включається до складу ПК наступного
податкового періоду (ряд 24 декларації
по ПДВ) на 520 491,29 грн.

Перевіркою встановлено, що
позивачем укладено господарський
договір на постачання комплектуючих
деталей до побутової техніки з ПП «СКА
Група» від 02.12.2012 року.

Поставка товару за цим договором
здійснюється постачальником на
користь Покупця на умовах DDP згідно
правил Інкотермс - 2000, але з врахуванням
внутрішньодержавного характеру
поставки Постачальник здійснює
поставку товару за адресою (пункт
доставки товару): м.Дніпропетровськ,
вул.Кринична, 30.

На виконання умов договору ПП «СКА
Група» поставлено товари, на що
виписано видаткові та податкові
накладні на загальну суму 3 122 947,73 грн., у
т.ч. ПДВ 520 491,29 грн.

Розрахунки проводились у
безготівковій формі.

Суми податку на додану вартість
включено до податкового кредиту
відповідних періодів.

Відповідно до Акту перевірки
податковим органом враховані висновки,
викладені в Акті податкової перевірки
контрагента позивача, зокрема, Акт
перевірки ДПІ у Святошинському районі
м.Києва від 02.04.2013 року № 558/22.2.09/36039053,
відповідно до якого неможливо
проведення зустрічної звірки даного
суб'єкта господарювання у зв'язку з тим,
що ПП «СКА Група» має стан « 9» - за
місцем знаходження не встановлено.

Тому, податковий орган дійшов висновку,
що у зв'язку із не підтвердженням
податкового кредиту з ПДВ у ПП «СКА
Група», відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям.

За результатами перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
18.06.2013 року № , яким зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за звітній
період 5 міс. 2012 року у сумі 54387,00 грн., 5
міс. 2012 року у сумі 94 277,00 грн., 9 міс. 2012
року у сумі 42 007,00 грн., 1 міс. 2013 року у
сумі 100 486, 00 грн., 10 міс. 2012 року у сумі 126
246,00 грн., 12 міс. 2012 року у сумі 103 089,00 грн.,
а всього у сумі 520 492,00 грн.

Правомірність проведення перевірки
позивачем не оскаржується, позивач не
згоден із висновками, викладеними в
акті перевірки від 03.06.2013 року №
2917/226/36962487, та прийнятим податковим
повідомленням-рішенням.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам суд виходив з такого.

Акт перевірки ТОВ «Комфі Трейд»
від від 03.06.2013 року № 2917/226/36962487про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки не
містить фактів, які б спростовували
підтвердження первинними документами
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися. З'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків проведено
поверхнево без посилання на достовірні
факти та первинні документи.

При цьому, в обґрунтування висновків
Акту перевірки перевіряючі однобічно
обмежилися виключно цитуванням
окремих частин та висновків актів про
результати документальних перевірок
контрагентів позивача, без посилань на
будь-які докази, в тому числі первинні
або інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача, що могли б достовірно
підтвердити або спростувати наявність
зазначених в них обставин.

Право на віднесення сум податку
до податкового кредиту визначає п. 198.1
ст. 198 ПК України.

Згідно п. 198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно п. 198.3 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 розділу І цього
Кодексу, та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього розділу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Питання правильності відображення
платником в обліку проведених
господарських операцій повинно
досліджуються податковим органом з
урахуванням даних
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

На підтвердження правомірності
формування податкового кредиту
податковому органу надано первинні
документи, в тому числі договори,
видаткові накладні, податкові
накладні.

Первинні документи позивача
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність».

Відповідність податкових накладних за
спірними взаємовідносинами вимогам
ст.201 ПК України не заперечується
відповідачем.

Суд зазначає, що податковим органом
висновки про не підтвердження
реальності проведених операцій
зроблені лише на підставі акту
перевірки контрагента позивача без
посилання на дослідження та аналіз
наданих до перевірки документів, у тому
числі без дослідження умов поставки
товару, зберігання товару на
складських приміщеннях позивача тощо.

Порядок надання платниками податків
документів врегульовано статтею 85 ПК
України.

Згідно п.85.2 статті 85 ПК України платник
податків зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам органів державної
податкової служби у повному обсязі всі
документи, що належать або пов'язані з
предметом перевірки.

Такий обов'язок виникає у платника
податків після початку перевірки.

Після початку перевірки додаткові
первинні документи, зокрема, документи
складського обліку, переміщення
товарно-матеріальних цінностей, від
позивача не витребувались, в акті
перевірки не зазначалось про їх
відсутність чи дефектність оформлення,
що виключало можливість платнику
податків надати заперечення на акт
перевірки із відповідними первинними
документами.

Слід зазначити, що межі юридичної
відповідальності кожного платника
податків, яка відповідно до ст.61
Конституції України має
індивідуальних характер, поширюється
на діяння, що визнаються законом
протиправними та були вчинені саме цим
платником податків. Притягнення
суб'єкта права до юридичної
відповідальності за діяння, що були
вчинені іншими особами, згідно з
законом неможливе.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків і
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом, не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

Європейський Суд з прав людини в пункті
38 рішення від 09.01.2007 року у справі
«Інтерсплав проти України» зазначив:
коли державні органи володіють
будь-якою інформацією про зловживання
у системі відшкодування ПДВ, що
здійснюються конкретною компанією,
вони можуть вжити відповідних заходів
з метою запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань.

Також Європейський Суд з прав людини в
пунктах 70, 71 рішення від 22.01.2009 року у
справі «Булвес проти Болгарії»
зазначив: якщо національні власті у
відсутність яких-небудь вказівок на
пряму участь фізичної або юридичної
особи у зловживанні, пов'язаному із
сплатою ПДВ, який нараховується з
операцій в ланцюзі постачань, або
яких-небудь вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж карають
одержувача, який повністю виконав свої
обов'язки, за дії або бездіяльність
постачальника, який знаходився поза
контролем одержувача і відносно якого
у нього не було засобів відстежування і
забезпечення його старанності, то
власті виходять за рамки розумного та
порушують справедливий баланс, який
повинен підтримуватись між вимогами
суспільних інтересів і вимогами
захисту прав власності. Враховуючи
своєчасне і повне виконання
компанією-заявником своїх обов'язків з
подання звітності по ПДВ, неможливість
для неї забезпечити дотримання
постачальником обов'язків подавати
звітність по ПДВ і той факт, що ніякого
шахрайства відносно системи ПДВ, про
який компанія-заявник знала або могла
знати, здійснено не було,
компанія-заявник не повинна нести
наслідки невиконання постачальником
обов'язків своєчасного подання
звітності по ПДВ і в результаті
сплачувати ПДВ вдруге, а також
сплачувати пені.

Отже, оскільки здійснена відповідачем
в Акті перевірки кваліфікація операцій
є бездоказовою та суперечить даним
досліджених первинних документів, вона
не може слугувати підставою для
висновків щодо недостовірності
задекларованих платником даних
податкового обліку.

За таких обставин суд доходить
висновку про протиправність та
необхідність скасування податкового
повідомлення-рішення у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська від 18.06.2013
року № , а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Комфі
Трейд» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 18.06.2013
року № , яким зменшено Товариству
з обмеженою відповідальністю «Комфі
Трейд» розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений
16.12.2013 року.

Головуючий суддя
Л.Є. Букіна