Справа № 801/6878/13-а
Суддя: Дудкіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 801/6878/13-а

09.01.14 м. СевастопольСевастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дудкіної Т.М.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Гаманко Є.О. ) від 10.10.13 у справі №
801/6878/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромснаб" (вул.
Більшовицька, 24 кв. 51, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95001)

до Державної податкової інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (вул. М. Залки, 1/9, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95053)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 19.06.13р.
та № від 19.06.13р.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.10.2013 у справі №
801/6878/13-а позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромснаб"
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим ДПС, прийняті відносно
Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропромснаб" 19.06.2013 р.:

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств на суму
15 437 грн., в тому числі за основним
платежем у розмірі 13521 грн., за
штрафними санкціями - у розмірі 1916 грн.;

- № , яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 12 392 грн.,
зокрема за жовтень 2012 р. на суму 7 300 грн.
та за грудень 2011 р. на суму 5092 грн.

Також судом вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Окружного адміністративного
суду АРК від 10.10.2013 року скасувати,
прийняти нове рішення по справі, яким у
задоволенні позову ТОВ "Агропромснаб"
відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання 09.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 17.05.2013р. по 22.02.2013р. Державною
податковою інспекцією у м. Сімферополі
АР Крим ДПС проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромснаб" з
питань достовірності декларування
податкового кредиту та витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, при здійсненні
взаємовідносин з ТОВ «АТ Груп» у грудні
2011р. та ТОВ «Альянс - Сістемс» у жовтні
2012р., про що складено акт №3265/22-3/30395605
від 29.05.2013р. (далі - Акт) (а.с.13-30).

Згідно з висновками Акту, перевіркою
ТОВ «Агропромснаб» встановлено
порушення діючого законодавства, а
саме:

- п. 14.1,185 ст., 14, п. 185.1 ст. 185, 188.1 ст. 188, п.
198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу від
2 грудня 2010 року № 2755-У1, в результаті
чого зменшено від'ємне значення ПДВ
(ряд. 19 декларації з ПДВ) у грудні 2011
року, у сумі 5092 грн., у жовтні 2012 року у
сумі 7300грн.;

- п.п.14.1.185 п.14.1 ст. 14, пп.138.1.1 п.138.1, п. 138.2,
п.138.8 ст.1.38, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139
Податкового Кодексу України № 2755-У1 від
02.12.2010 із змінами і доповненнями, в
результаті чого, донараховано податку
на прибуток за 4 кв. 2011р. у сумі 5856 грн. за
4 кв. 2012 року у сумі 7665 грн.

На підставі вищенаведеного Акту
перевірки відповідачем 19.06.2013 р. були
прийняті податкові
повідомлення-рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на суму 15 437 грн.,
втому числі за основним платежем у
розмірі 13521 грн., за штрафними санкціями
- у розмірі 1916 грн. та № , яким
позивачу було зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 12 392грн.,
зокрема за жовтень 2012 р. на суму 7 300 грн.
та за грудень 2011 р. на суму 5092 грн.
(а.с.10-11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач дійшов помилкових
висновків відносно порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, визнавши нікчемними
угоди між позивачем та ТОВ "АТ Груп", ТОВ
"Альянс-Сістемс".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції та
переглядаючи постанову в межах доводів
апеляційної скарги зазначає наступне.

Апеляційним розглядом встановлено, що
у Акті перевірки, на підставі поданих
позивачем документів, податковим
органом описано господарські операції,
які було проведено позивачем з ТОВ «АТ
Груп» у грудні 2011 р. та ТОВ
«Альянс-Сістемс» у жовтні 2012 р., а також
зроблено висновки про те, що зазначені
операції було проведено без реальної
господарської мети
(економічно-обґрунтованої
господарської мети вчинення правочину)
з ціллю ухилення від сплати податків
шляхом отримання податкової вигоди.

На підставі вищенаведених висновків
Актом перевірки визнано юридично
дефектними первинні документи, видані
ТОВ «ТА Груп» та ТОВ «Альянс -Сістемс»,
на підстав яких частково було
сформовано податковий кредит за
грудень 2011 р. та жовтень 2012 р., а також
витрати, які враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування.

Висновки про те, що господарські
операції проведені позивачем з ТОВ «АТ
Груп» та ТОВ «Альянс-Сістемс» без
реальної господарської мети,
обґрунтовані в Акті перевірки тим, що
за даними Акту перевірки № 46/22-8/37687664
складеному ДПІ у Солом'янському районі
м. Києва встановлено неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
Альянс Сістемс» щодо господарських
відносин з його контрагентами -ТОВ
«Астролябія 2000», ТОВ «ДНС ТРАСТ» у
зв'язку з відсутністю ТОВ «Альянс
Системс» за місцезнаходженням. Крім
того, за Актом перевірки № 484/23-02/36198498
від 28.02.2012 р., на який в Акті посилається
відповідач, встановлено, що у зв'язку з
тим, що за даними ДПІ товариство не
знаходиться за місцем реєстрації,
подані ним декларації не визнано в
якості податкової звітності.

Перевіряючи висновки податкового
органу судом першої інстанції також
встановлено, що 31.08.2011 р. між позивачем
та ТОВ «АТ Груп» було укладено договір
№52-АТ/Ж/11 на транспортно-експедиційне
обслуговування (а.с.31-34).

Додатком № 1 до Договору встановлено,
що винагорода ТОВ «АТ Груп» за
транспортно-експедиційне
обслуговування, яка входить до
комплексної ставки складає 12 грн. за 1
метричну тонну вантажу. Згідно до п. 3.1.
Договору комплексна ставка
узгоджується сторонами в Додаткових
угодах до договору окремо для кожної
станції та включає в себе винагороду
виконавця, залізничний тариф, ЗПУ,
станційні збори, оформлення
карантинних, ветеринарних
сертифікатів та ін. (а.с.35).

Додатковою угодою № 9 до
вищенаведеного договору сторонами
було узгоджено надання послуг з
відправлення 195 тон борошна зі станції
Урожайна Придніпровської залізниці до
станції Бровари Південно-західної
залізниці за комплексною ставкою - 195,83
грн. за 1тонну (а.с.36).

Вказаний договір виконаний, що
підтверджується накладними № 584 від
30.11.2011р., № 588 від 01.11.2011 р., № 593 від 02.12.2011
р. з зазначенням номерів вагонів, якими
було здійснено відправку (а.с.39-43);
податковими накладними №201 від 01.12.2011 р.
на суму 15 275 грн., у т.ч. ПДВ 2 545,83 грн., № 202
від 02.12.2011 р. на суму 15 275 грн., у т.ч. ПДВ 2
545,83 грн. (а.с.48-50). Крім того, по факту
виконання транспортно-експедиційних
послуг за цим договором сторонами було
складено Акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг).

Оплата вартості послуг ТОВ «АТ Груп»
підтверджується банківською випискою
та не заперечується відповідачем у
Акті перевірки (а.с.55).

З матеріалів справи вбачається, що
09.10.2012 р. між позивачем та ТОВ «Альянс
Сістемс», було укладено договір про
надання послуг № 7, згідно якому ТОВ
«Альянс Сістемс» зобов'язалося з
використанням власної техніки
провести оброблення ґрунту
(дискування) (а.с.82-83).

Договір виконаний, що підтверджується
Актами приймання виконаних робіт,
складеними представниками сторін
12.10.2012р. 16.10.2012р. (а.с.85,86). Також, 12.10.2012р.
сторонами на підставі комісійних актів
обстеження було складено Акт надання
послуг №340, яким підтверджено, що ТОВ
«Альянс Сістемс» було надано послуги з
дискування ґрунту площею 174 га на
загальну суму 17 400 грн. (а.с.91). 17.10.2012р.
сторонами на підставі комісійних актів
обстеження було складено Акт надання
послуг №358, яким підтверджено, що ТОВ
«Альянс Сістемс» було надано послуги з
дискування ґрунту площею 115 га на
загальну суму 11 500 грн. (а.с.92).

Крім того, на підставі договору про
надання послуг №8 від 18.10.2012р., ТОВ
«Альянс Сістемс» прийняло на себе
зобов'язання провести культивацію
ґрунту. Зазначені послуги було надано
ТОВ «Альянс Сістемс» у повному обсязі,
що підтверджується Актом № 359,
складеним представниками сторін 18.10.2012
р. на підставі комісійних актів
обстеження, яким підтверджено, що ТОВ
«Альянс Сістемс» було надано послуги з
культивації ґрунту площею 149 га на
загальну суму 14 900 грн. (а.с.84,93-96).

Позивачем усі надані послуги було
оплачено у повному обсязі, що
підтверджується банківськими
виписками (а.с.105), та не заперечується
відповідачем.

По факту передачі виконаних послуг ТОВ
«Альянс Сістемс» було виписано та
видано позивачу податкові накладні: №
20 від 12.10.2012 р. на суму 17 400 грн. у т.ч. ПДВ 2
900 грн., №30 від 17.10.2012 р. на суму 11500 грн. у
т.ч. ПДВ 1 916,67 грн. № 31 від 18.10.2012 р. на
суму 14 900 грн. у т.ч. ПДВ 2 483,33 грн. (а.с.97-99).

Матеріалами справи підтверджено, що
послуги придбані у вищенаведених
контрагентів, було використано
позивачем у його господарській
діяльності (а.с. 70-81).

При цьому колегія суддів зазначає, що
Акт перевірки не містить опис
дослідження первинних документів
позивача, які підтверджують подальше
використання придбаних, у зазначених в
Акті контрагентів, послуг у
господарській діяльності позивача.
Також Акт перевірки не містить опису
дослідження факту не використання
надалі цих послуг позивачем, з
посиланням на досліджені (або відсутні)
бухгалтерські документи позивача.

Колегія суддів зазначає, що первинні
документи містять обов'язкові
реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», а відтак
відповідають вимогам, які висуваються
до первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку.

Факти відсутності у первинних
документах позивача будь-якого з
обов'язкових реквізитів перевіркою не
встановлено і в Акті перевірки не
наведено.

Що стосується посилання відповідача у
Акті перевірки про незнаходження
контрагентів позивача за фактичним
місцезнаходженням, колегія суддів
зазначає наступне.

На момент укладення з позивачем
вищенаведених договорів, виписки
податкових накладних ТОВ «ТА Груп» та
ТОВ «Альянс -Сістемс» були
зареєстровані у якості юридичних осіб
та в якості платників податку на додану
вартість. Відповідачем не надано
доказів підтверджуючих те, що ТОВ «ТА
Груп» та ТОВ «Альянс -Сістемс» на
момент укладення договору були
виключені з ЄДРПОУ, у зв'язку з чим не
були наділені цивільною дієздатністю
та правоздатністю.

Відповідно до п. 184.1. ст. 184.1. Податкового
кодексу України, реєстрація особи, як
платника ПДВ діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку.

Згідно до реєстру анульованих свідоцтв
платника ПДВ, розміщеного на
офіційному веб-порталі Міністерства
доходів та зборів, свідоцтво платника
ПДВ, видане ТОВ «Альянс Системс» було
анульовано лише 01.03.2013 р., а свідоцтво
платника ПДВ, видане ТОВ «АТ Груп» було
анульовано 16.02.2012 р., за ініціативою
податкового органу, тобто вже після
проведення операцій між зазначеними
особами та позивачем.

Колегія суддів також зазначає, що
вищенаведені контрагенти позивача
мали право на виписку зазначених у Акті
податкових накладних, в силу Закону
№996-XV та Положення №88 є первинними
документами. Докази того, що вказані
накладні не мають юридичної сили або
визнані в установленому порядку
недійсними - відсутні.

Посилання в Акті перевірки, як на
підставу донарахування податкових
зобов'язань на те, що Актом іншого
податкового органу було встановлено
відсутність контрагента позивача за
місцем його знаходження, та не подання
ним декларацій не може бути належним
доказом порушення позивачем правил
оподаткування, у зв'язку з тим, що
зазначений акт, складений за
результатами перевірки контрагента
позивача є доказом виключно в частині
порядку ведення податкового обліку
тим, суб'єктом господарювання, якого
перевіряли. При цьому, порушення
податкового законодавства відповідною
особою сприяє негативні наслідки саме
для цієї особи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції
стосовно безпідставності висновків
відповідача, покладених в основу
спірних податкових повідомлень-рішень,
про юридичну дефектність первинних
документів виданих контрагентами
позивача, з огляду на таке.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що
правочин є правомірним, якщо його

недійсність
прямо не встановлена законом, або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Головною підставою вважати правочин
нікчемним являється його недійсність,
встановлена законом, а не Актами
перевірки, які б факти в цьому акті не
були відображені. Вказані ж висновки є
суто суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до статті 228 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним. У
складі цивільного правопорушення,
передбаченого ст. 228 ЦК України
міститься обов'язкова ознака -
специфічна мета - порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Наявність мети,
включеної до складу правопорушення
підлягає обов'язковому доведенню. Мета
юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника -
фізичної особи, яка на момент укладання
угоди виконувала представницькі
функції за статутом (положенням) або за
довіреністю. Слід зазначити, що
наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями кримінального
кодексу України за скоєний злочин,
замах на злочин або готування до
злочину. Проте відповідачем не надано
вироку суду, яким би встановлювались
обставини протиправної діяльності
позивача, його контрагентів, з яких би
вбачався зв'язок та обізнаність
позивача щодо можливої протиправної
діяльності та щодо можливої
спрямованості певних угод на ухилення
від сплати податків.

Апеляційним розглядом з'ясовано, що
угоди укладені між позивачем та
вищенаведеними контрагентами виходячи
з їх змісту, спрямовані не на незаконне
заволодіння майном держави, а на
надання послуг і отримання за це
коштів.

Таким чином, зміст правочинів з цими
контрагентами не суперечить
законодавству, моральним засадам
суспільства, угоди укладені за вільним
волевиявленням його учасників, у формі,
встановленій законом, та спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними. Відповідно,
первинні та бухгалтерські документи за
вищевказаними господарськими
операціями свідчать про реальне
виконання вказаних правочинів.

Акт перевірки не доводить умислу
позивача на порушення публічного
порядку,
не
містить посилання і на те, в чому таке
порушення полягає. Доказів, які б
доводили нерозумність або необачність
правової поведінки позивача у спірних
правовідносинах при укладанні і
виконанні угод із контрагентами суду
не надано та не виявлено.

Доводи ж податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
додаткової вигоди мають ґрунтуватись
на сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту. Проте,
будь-які докази в Акті перевірки не
викладені.

За таких підстав, доводи відповідача
про відсутність здійснення реального
виконання господарських операцій є
необґрунтованими.

Колегією суддів безперечно встановлює,
що господарські операції між позивачем
та ТОВ «ТА Груп», ТОВ «Альянс -Сістемс»
були товарними, реальними та
підтверджені наданими первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку. Послуги отримані
позивачем, використані останнім у його
господарській діяльності.

На момент укладення з позивачем
договору і виписки податкових
накладних ТОВ «ТА Груп» та ТОВ «Альянс
-Сістемс» були зареєстровані у якості
платника податку на додану вартість.

Частиною 2 п. 201.1 ст. 200 Податкового
кодексу України визначено, обов'язкові
реквізити, що зазначаються у
податковій накладній.

Перевіряючи податкові накладні,
виписані ТОВ «ТА Груп» та ТОВ «Альянс
-Сістемс» судом першої інстанції
встановлено, що вони відповідають
вимогам зазначеної норми.

Наведені в податкових накладних дані
повністю відповідають даним, що
зазначені в інших первинних
документах, що підтверджують факт
надання послуг. Відповідачем також не
надано доказів та доводів щодо
підписання первинних та податкових
документів не уповноваженими особами.

Відповідачем також не доведено
незвичність цін за спірними операціями
або невідповідність господарських
операцій цілям та завданням статутної
діяльності позивача, незвичності цих
операцій для осіб, які приймали в них
участь, збитковості здійснених
операцій або інших обставин, які б
окремо або в сукупності могли б
свідчити про їхню фіктивність, а також
того, що вчинення зазначених операцій
не було обумовлено розумними
економічними причинами, а дії позивача
були спрямовані на отримання
необґрунтованої податкової вигоди.

Згідно пп. 36.1, 36.5 ст. 36; п. 38.1 ст. 38, п. 44.1
ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України,
обчислення, декларування таабо сплата
суми податку та збору є персональним
податковим обов'язком кожного окремого
платника податків, який і несе
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку. Тобто, платник податку несе
самостійну відповідальність за
порушення ним правил ведення
податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватись на третіх
осіб, в тому числі і на його
контрагентів.

Враховуючи дотримання норм чинного
законодавства під час оформлення
первинних бухгалтерських та
податкових документів позивачем та
його контрагентами, колегія суддів
вважає необґрунтованим та
безпідставним визначення податковим
органом позивачу грошових зобов'язань
з податку на прибуток приватних
підприємств та зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість спірними податковими
повідомленнями-рішеннями.

Відповідачем не доведено доказів на
отримання позивачем послуг від ТОВ «ТА
Груп» та ТОВ «Альянс -Сістемс», не
проведення платежів з ними (в тому
числі оплату
ПДВ), не використання цих послуг
в господарській діяльності платника
податків. Тобто, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень, як того
вимогають приписи ч.2 ст. 71 КАС України.

З огляду на зазначене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
висновки суду першої інстанції не
спростовують, були предметом його
дослідження та свого підтвердження під
час розгляду справи не знайшли.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необхідним змінити п.3 резолютивної
частини постанови стосовно стягнення
судових витрат.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи
питання про судові витрати, стягнув на
користь позивача судовий збір з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання коштів з рахунків
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів АР Крим. Проте, приписами ч.1
ст.94 КАС України визначено, що у разі,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є об'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.10.13 у справі №
801/6878/13-а змінити.

Викласти п.3 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:
«Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромснаб" 278,30
грн. (двісті сімдесят вісім грн.
тридцять коп.) судових витрат».

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 10.10.13 у справі №
801/6878/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Т.М. Дудкіна

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.М. Дудкіна