Справа № 694/1937/13-а
Суддя: Гончаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №694/1937/13-а
провадження №6-а/694/54/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючої - судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Звенигородка Черкаської
області заяву ОСОБА_1 ОСОБА_1, особи, які
беруть участь у справі: Управління
пенсійного фонду України у
Звенигородському районі, відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про заміну способу та порядку
виконання судового рішення та
виконавчого листа. Свої вимоги мотивує
тим, що постановою Звенигородського
районного суду Черкаської області від
14 листопада 2011 року задоволено його
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі про
визнання неправомірними дій та
перерахунок пенсії. Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.12.2012 року постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 14.11.2011 року
залишено без змін. Йому був виданий
виконавчий лист на примусове виконання
зазначеної постанови, виконавчий лист
пред"являвся ним до виконання до УПФУ в
Звенигородському районі, де його
повідомили, що в зв»язку з відсутністю
коштів рішення суду в частині виплати
коштів невзмозі і повідомили про
необхідність звернення для
примусового виконання виконавчого
листа до відділу примусового виконання
рішень ДВС ГУЮ в Черкаській області,
10.09.2013 року державний виконавець
відкрив виконавче провадження у справі
№2-а-7720/11 від 14.11.2011 року та звернувся з
заявою до суду про встановлення або
зміни способу та порядку виконання
судового рішення по справі №2-а-7720/11,
30.09.2013 року ухвалою Звенигородського
районного суду змінено спосіб і
порядок виконання постанови суду від
14.11.2011 року (виконавчий лист №2-а-7720/11
від 25.07.2013 року) шляхом зміни
зобов»язання УПФУ в Звенигородському
районі здійснити виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 25.04.2011 року по 22.07.2011 рік з
підвищенням відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в сумі 11 558
(одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят
вісім) грн. 13 коп. на стягнення цих
виплат з боржника на користь стягувача.
01.01.2013 року набув чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" від 05.06.2012
року № 4901-VІ, керуючись яким відповідно
до постанови ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській
області від 24.10.2013 року йому було
повернуто виконавчий лист з метою
пред"явлення його на виконання до
Управління Державної казначейської
служби України у Звенигородському
районі Черкаської області. 22.11.2013 року
позивач звернувся до Державної
казначейської служби у
Звенигородському районі з заявою про
прийняття виконавчого листа до
виконання, але листом від 22.11.2013 року
виконавчий документ було повернуто
позивачу, оскільки чинним
законодавством не передбачено
повноважень Управління на здійснення
списання коштів з рахунків боржника
відкритих в банківських установах.
Просив змінити спосіб і порядок
виконання ухвали Звенигородського
районного суду Черкаської області від
30.09.2013 року у справі №2-а-7720/11 від 25.07.2013
року, постановивши ухвалу про зміну
стягнення коштів з Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на зобов»язання Управління
Державної Казначейської служби
України безспірно списати з державного
бюджету на його користь за рахунок
бюджетної програми КПККВК 3504040
«Забезпечення виконання рішень суду,
що гарантовані державою» грошових
коштів та здійснити виплату йому
пенсії як інваліду ІІІ групи,
захворювання якого пов'язано з
виконанням робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст.39 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі шести
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру, встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та визначеного законом
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, з 25.04.2011 року по
22.07.2011 рік включно з урахуванням
фактично виплаченої допомоги до пенсії
в сумі 11 558 грн.13коп. та змінити
виконавчий лист з цих же підстав.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Від нього не надійшло повідомлення про
причини неявки до суду та розгляд
справи без його участі.

Представник боржника УПФУ в
Звенигородському районі в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмове клопотання про розгляд справи
за відсутності представника і закриття
провадження по даній справі, оскільки є
такі, що набрали законної сили ухвала
суду з того самого спору і між тими
самими сторонами.

Представник відділу примусового
виконання рішень ДВС ГУЮ в Черкаській
області у судове засідання не з'явився.
Про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Від нього
не надійшло повідомлення про причини
неявки до суду та розгляд справи без
його участі.

Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи не
перешкоджає судовому розгляду питання
про зміну чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення.
Тому суд визнав за можливе провести
судове засідання за відсутності осіб,
які беруть участь у справі. У
відповідності до ч.1 ст.41 КАС України,
фіксування судового процесу
технічними засобами не здійснювалося.

Розглянувши подану заяву, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що заява
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 14 листопада 2011
року задоволено позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі про визнання
неправомірними дій та перерахунок
пенсії.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2012 року
постанова Звенигородського районного
суду Черкаської області від 14.11.2011 року
залишена без змін.

ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист на
примусове виконання зазначеної
постанови, 10.09.2013 року державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень ДВС ГУЮ в Черкаській
області відкрив виконавче провадження
у справі №2-а-7720/11 від 14.11.2011 року та
звернувся з заявою до суду про
встановлення або зміни способу та
порядку виконання судового рішення по
справі №2-а-7720/11.

30.09.2013 року ухвалою Звенигородського
районного суду Черкаської області
змінено спосіб і порядок виконання
постанови Звенигородського районного
суду Черкаської області від 14
листопада 2011 року (виконавчий лист №
2-а-7720/11 від 25.07.2013 року) шляхом зміни
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі здійснити виплату пенсії ОСОБА_1
за період з 25.04.2011 року по 22.07.2011 рік з
підвищенням відповідно до ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в сумі 11 558
(одинадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят
вісім) грн. 13 коп. на стягнення цих
виплат з боржника на користь стягувача
(а.с.4).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Черкаській
області від 24.10.2013 року виконавчий
документ повернуто стягувачу без
виконання на підставі п.9 ч.1 ст. 47, ст.50
Закону України «Про виконавче
провадження», з посиланням на те, що
згідно ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішення суду
про стягнення коштів, боржником за яким
є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України.

22.11.2013 року позивач звернувся до
Управління Державного казначейства в
Звенигородському районі з заявою про
прийняття виконавчого листа до
виконання, але листом від 22.11.2013 року
виконавчий документ було повернуто
позивачу (а.с.10-11).

Відповідно до ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова
або ухвала суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 258 КАС України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо судове рішення
ухвалено на користь кількох позивачів
чи проти кількох відповідачів, суд має
право видати кілька виконавчих листів,
точно зазначивши, яку частину судового
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом. Якщо судом було
вжито заходів щодо забезпечення позову
за заявою осіб, на користь яких
ухвалено судове рішення, суд разом із
виконавчим листом видає копії
документів, які підтверджують
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Частиною першою ст..36 Закону України
«Про виконавче провадження», за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 5 червня
2012 року який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

За приписами ч.1 ст.2 Закон України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є:
державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Вирішуючи питання щодо зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення суд звертає
увагу на те, що під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Відповідно до норм наведеного Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та приписів
ст.263 КАС України за наявності
документального підтвердження про
нарахування суми заборгованості за
виконавчим документом, з врахуванням
всіх обставин щодо ходу виконання
рішення суду, суд може змінити спосіб
та порядок виконання судового рішення.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» держава
гарантує виконання рішення суду
виключно про стягнення коштів,
боржником за яким є державний орган. З
огляду на те, що виконання ухвали суду
від 30.09.2013 року носить зобов'язальний
характер, у ній зазначена сума коштів,
яка підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника.

Виходячи з положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 03 серпня 2011 року № 845,
органи Казначейства на теперішній час
не мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
порядку його стягнення, оскільки вони
не наділені повноваженнями робити їх
перерахунок.

Кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України, тобто стягнення відповідних
сум за рішенням суду.

Суд вважає, що з огляду на положення
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання ухвали суду є неможливим без
зміни способу її виконання, а саме
шляхом стягнення конкретної суми
зазначеної в ухвалі суду.

Відповідно до норм наведеного Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та приписів
ст.263 КАС України за наявності
документального підтвердження про
нарахування суми заборгованості за
виконавчим документом, з врахуванням
всіх обставин щодо ходу виконання
рішення суду, суд може змінити спосіб
та порядок виконання судового рішення.

Крім того, із змісту норми ст.263 КАС
України вбачається, що зміну способу та
порядку виконання можливе щодо
виконання судового рішення, а не
виконавчого листа, який є лише
виконавчим документом, а не судовим
рішенням.

Нормами КАС України не передбачено
вирішення питання про зміну способу та
порядку виконання виконавчого листа, а
тому заяву ОСОБА_1 про зміну способу та
порядку виконання виконавчого листа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного керуючись ст.
19 Конституції України, ст.2, ст.160, ст. 167,
263, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст.3 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» від 05.06.2012
року №4901-VІ, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення -
задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання ухвали
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 30 вересня 2013
року по справі № 694/1379/13-а.

Визнати належним спосіб виконання
ухвали Звенигородського районного
суду Черкаської області від 30 вересня
2013 року по справі № 694/1379/13-а шляхом
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі за рахунок коштів Державного
бюджету України на користь - ОСОБА_1 11
558 грн.13 коп. /одинадцять тисяч п»ятсот
п»ятдесят вісім грн. 13 коп./.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Звенигородський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя
Т.В.Гончаренко