Справа № 2а-2728/11/0170/19
Суддя: Кузнякова С.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2013 р. (11 год. 13 хв.) Справа
№2а-2728/11/0170/19

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кузнякової С.Ю., за
участю секретаря судового засідання
Лєбєдєвої О.М., представників позивача
Облетової Г.В., Чернишової Н.А.,
представника відповідача Васильєвої
Н.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Феодосійська суднобудівна
компанія "Море"

до Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіці Крим

за участю прокуратури АР Крим

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Обставини справи: Відкрите акціонерне
товариство "Феодосійська суднобудівна
компанія "Море" звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Феодосійської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Автономної республіки Крим
№ від 23.02.2011 року про зменшення
Відкритому акціонерному товариству
«Феодосійська суднобудівна компанія
«Море» (ідентифікаційний код 14309008) суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 772560, 00 грн. за звітний період -
листопад 2010 року, про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Феодосійської міжрайонної Державної
податкової інспекції Автономної
республіки Крим № від 23.02.2011 року
про зменшення Відкритому акціонерному
товариству «Феодосійська суднобудівна
компанія «Море» (ідентифікаційний код
14309008) розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за звітний
період листопад 2010р. у розмірі 51721,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані
помилковістю висновків податкового
органу про порушення позивачем п.п. 7.4.5
п. 7.4 , п.п. 7.7.1 п.п. 7.7.2 «а», п.7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», які були встановлені при
проведенні позапланової виїзної
перевірки ВАТ "Феодосійська
суднобудівна компанія "Море" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за листопад 2010р., яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період - листопад 2010
року.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, наведених у позові, та просили
їх задоволенні у повному обсязі,
надавши пояснення по суті спору.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі,
обґрунтованість своєї позиції виклав у
письмових запереченнях на позов (т.1 а.с.
162-165).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданими ВАТ „ФСК „Море" до
позивача уточнюючим розрахунком
податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за листопад 2010р. (вх.№ від
05.01.11р.) та розрахунком суми бюджетного
відшкодування за листопад 2010 р. сума, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку, складає
2308013грн.

Суми бюджетного відшкодування за
листопад 2010 р. відповідно до даних
розрахунку: - залишок
від'ємного значення попереднього
податкового періоду за вирахуванням
суми податку, яка підлягає сплаті до
бюджету за підсумками поточного
звітного періоду (рядок 24 податкової
декларації звітного податкового
періоду), становить 6778948 грн.

- частина залишку від'ємного
значення, фактично сплачена
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг),
становить 2308013 грн.

- сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню, становить 2308013грн.

Згідно довідки щодо залишку суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (додаток 2 до податкової
декларації з ПДВ) залишок від'ємного
значення попереднього податкового
періоду (ряд.24 податкової декларації
звітного періоду) складається із сум
ПДВ, які виникли в таких звітних
періодах: жовтень, листопад 2010 р.

З 03.02.2011р. по 16.02.2011р. працівниками
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції АР Крим проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку з питань достовірності
нарахування позивачем суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
листопад 2010 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період - листопад 2010
року, за результатами якої було
складено акт №223/23-4/14309008 від 17.02.2011 року
(т.1, а.с. 11-41).

Згідно акту перевірки відповідачем
зроблено висновок:

- на порушення п.п. 7.7.2 "а" п. 7.7. ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування за листопад
2010 року на суму 772560,00 грн.;

- за результатами перевірки
підтверджено суму бюджетного
відшкодування за листопад 2010 року в
суму 1535453,00 гривень;

- на порушення п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
листопад 2010 року на суму 51721,00 гривень.

Працівники податкового органу в акті
перевірки №223/23-4/14309008 від 17.02.2011 року
зазначили, що в порушення п.п. 7.7.2 п. 7.7
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" ВАТ «ФСК «Море»
включило до розрахунку бюджетного
відшкодування суми ПДВ по податковим
накладним, що виписано на предоплату:

- 291666,67 грн. без підтвердження
фактичного отримання матеріалів від
ТОВ «СК-Сервіс» (податкові накладні № 19
від 01.11.2010р. на суму 450000,00 грн., в т.ч. ПДВ
75000,00 грн., № 20 від 10.11.2010р. на суму 1300000,00
грн., в т.ч. ПДВ 216666,67 грн.),

- 38117,46 грн. без підтвердження
фактичного отримання матеріалів від
ТОВ «СПС Компані» (податкові накладні
№ 21102 від 01.11.2010р. на суму 61233,22 в т.ч. ПДВ
10205,54 грн., № 21105 від 09.11.2010р. на суму 149783,04
грн., в т.ч. ПДВ 24963,84 грн., № 21110 від
01.11.2010р. на суму 5788,50 грн., в т.ч. ПДВ 964,75
грн., № 21111 від 01.11.2010р. на суму 11900,00 грн.,
в т.ч. ПДВ 1983,33 грн.),

- 71072,69 грн. без підтвердження
фактичного отримання матеріалів від
ТОВ «Торговий дім «Тугоплавних
металів» (податкові накладні № 11011 від
01.11.2010р. на суму 18870,00 грн. в т.ч. ПДВ 3145,00
грн., № 11171 від 17.11.2010р. на суму 1400,40 грн.,
в т.ч. ПДВ 233,40 грн., № 11091 від 09.11.2010р. на
суму 278326,01 грн., в т.ч. ПДВ 46387,67 грн., № 11101
від 10.11.2010р. на суму 23322,00 грн., в т.ч. ПДВ
3887,00 грн., № 11172 від 17.12.2010р. на суму 104517,72
грн., в т.ч. ПДВ 17419,62 грн.),

- 46908,68 грн. без підтвердження
фактичного отримання матеріалів від
ТОВ «Східтехсервіс» (податкова
накладна № 1328 від 10.11.2010р. на суму 281452,08
грн., в т.ч. ПДВ 46908,68 грн., податкова
накладна 1327 від 11.11.2010р. на суму 22876,80
грн., в т.ч. ПДВ 4812,80 грн.),

- 47241,00 грн. без підтвердження
фактичного отримання матеріалів від ПП
«Грач» (податкові накладні № 221102 від
22.11.2010р. на суму 36577,20 грн., в т.ч. ПДВ 6096,20
грн., № 171102 від 17.11.2010р. на суму 1152,00 грн.,
в т.ч. ПДВ 192,00 грн., № 171103 від 17.11.2010р. на
суму 46519,20 грн., в т.ч. ПДВ 7753,20 грн., № 171104
від 17.11.2010р. на суму 119280,00 грн., в т.ч. ПДВ
19880,00 грн., № 171105 від 17.11.2010р. на суму 79917,60
грн., в т.ч. ПДВ 13319,60 грн.).

Разом з цим, відповідач у акті
перевірки зазначив, що на порушення п.п.
7.7.2 «а» п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" ВАТ «ФСК
«Море» включило до розрахунку
бюджетного відшкодування суми ДПВ по
авансовим платежам за послуги та ТМЦ,
придбання яких не підтверджено
первинними документами (або придбано
частково): відсутні акти виконаних
робіт, видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні на
транспортування ТМЦ та оприбуткування
по складському обліку, а саме суми ПДВ:

- 19838,24 грн. по податковій накладній
№ 8 від 23.11.2010р. на суму 119029,44 грн. від ТОВ
«Трансхолодмаш»,

- 10934,40 грн. по податковій накладній
№ 9 від 01.11.2010р. на суму 65606,40 грн. від ТОВ
«Енєргопроф»,

- 69013,57 грн. по податковій накладній
№ 19 від 01.11.2010р. на суму 414081,44 грн. від ДП
«Склопластик»,

- 12492,00 грн. по податковій накладній
№ 1 від 01.11.2010р. на суму 74952,00 грн. від ТОВ
«Завод «Фіолент»,

- 15780,00 грн. по податковій накладній
№ 123 від 25.11.2010р. на суму 94680,00 грн. від ПП
«Азовспецтехнології»,

- 1994,08 по податковій накладній № 5
від 25.11.2010р. на суму 11964,48 грн. від
ф/о-підприємця Крамаренко,

- 193,50 грн. по по податковій
накладній № 25111 від 25.11.12010р. на суму 1161,00
грн. від ТОВ «Фокстрот-Феодосія», 33793,04
грн. по податковій накладній № 176 від
25.11.2010р. на суму 202758,26 грн. від ДП
«Херсонський завод Суднового
обладнання і суднової арматури»,

- 24582,07 грн. по податковій накладній
№ 0320 від 23.11.2010р. на суму 147492,42 грн. від
ДП «Орізон-Навігація»,

- 872,32 грн. по податковій накладній
№ 00184 від 22.11.2010р. на суму 5233,92 грн. від ПП
«ПКФ «Хімбудсервіс»,

- 82,00 грн. по податковій накладній
№ 4207 від 26.11.2010р. на суму 492,00 грн., 21,93 по
податковій накладній № 4208 від 26.11.2010р.
на суму 131,60 грн. від ТОВ «АСК»,

- 9560,58 грн. по податковій накладній
№ 197 від 11.11.2010р. на суму 9560,58 грн. від ТОВ
ТК «Алунит»,

- 181,01 грн. по податковій накладній
№ 604 від 01.11.2010р. на суму 11286,06 грн., 1580,27
грн. по податковій накладній № 673 від
22.11.2010р. на суму 9481,62 грн. від ПП
«Векторпостач»,

- 4073,03 грн. по податковій накладній
№ 468 від 22.11.2010р. на суму 24438,20 грн., 4465,45
грн. по податковій накладній № 469 від
22.11.2010р. на суму 26792,68 грн. від ПП
«Кримспецобладнання»,

- 2417,68 грн. по податковій накладній
№ 02906 від 26.11.2010р. на суму 14506,07 грн. від
ПП «ПКФ «Інтерпромконтакт»,

- 5849,14 грн. по податковій накладній
№ 49 від 25.11.2010р. на суму 35094,84 грн., 410,89
грн. по податковій накладній № 50 від
25.11.2010р. на суму 2465,34 грн. від ТОВ
«Омнестбудінвест»,

- 1333,01 грн. по податковій накладній
№418 від 18.11.2010р. на суму 7998,05 грн., 40,16 грн.
по податковій накладній № 426 від 2411.2010р.
на суму 240,96 грн. від ф/о-підприємця
ОСОБА_4,

- 342,09 грн. по податковій накладній
№ 1155 від 03.11.2010р. на суму 2052,56 грн., 310,43
грн. по податковій накладній № 1236 від
22.11.2010р. на суму 1862,58 грн., 145,02 грн. по
податковій накладній № 1246 від 24.11.2010р.
на суму 870,10 грн. від ЗАТ
«Електропромислова компанія»,

- 832,80 грн. по податковій накладній
№ 6112 від 09.11.2010р. на суму 4996,80 грн., 832,80 по
податковій накладній № 6113 від 09.11.2010р.
на суму 4996,80 грн., 832,80 по податковій
накладній № 6113 від 09.11.2010р. на суму 4996,80
грн. від ЗАТ «ДІТЦ «Контакт»,

- 24500,00 грн. по податковій накладній
№ 41106 від 04.11.2010р. на суму 147000,00 грн. від
ТОВ «Монтаж-Демонтаж»,

- 1680,60 грн. по податковій накладній
№ 273 від 11.11.2010р. на суму 10083,60 грн. від МП
«Ерідан»,

- 22055,93 грн. по податковій накладній
№ 26743/51 від 29.11.2010р. на суму 135000,00 грн. від
ВАТ «КримЕнерго».

Позивачем 21.02.2011р. за № 001/342 були надані
заперечення на акт (т.1 а.с. 42), які не
були взяти відповідачем до уваги, про
що свідчить відповідь на заперечення
від 22.02.2011р. № 660/10/23-4 (т.1 а.с. 43)

На підставі акту перевірки
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 23.02.2011
року про зменшення суми бюджетного
відшкодування в сумі 772560,00 грн., та
№ від 23.02.2011 року про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість за звітний
період листопад 2010 року у розмірі 51721,00
грн. (т.1 а.с. 9-10).

Не погодившись з вищевказаним рішенням
відповідача, позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду з
позовними вимогами про його
скасування.

Оцінюючи правомірність рішення
відповідача, суд керується критеріями,
закріпленими у частині 3 статті 2 КАС
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури,
які повинні дотримуватися при
реалізації дискреційних повноважень
владного суб'єкта.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Отже "на підставі" означає, що суб'єкт
владних повноважень повинний бути
утворений у порядку, визначеному
Конституцією та законами України та
зобов'язаний діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
вчиняти дії, не виходячи за межі прав та
обов'язків, встановлених законами.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури вчинення дії, і повинен
обирати лише встановлені законом
способи правомірної поведінки при
реалізації своїх владних повноважень.

Суд з'ясовує, чи використане
повноваження, надане суб'єкту владних
повноважень, з належною метою;
обґрунтовано, тобто вчинено через
вмотивовані дії; безсторонньо, тобто
без проявлення неупередженості до
особи, стосовно якої вчинюється дія;
добросовісно, тобто щиро, правдиво,
чесно; розсудливо, тобто доцільно з
точки зору законів логіки і
загальноприйнятих моральних
стандартів; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, тобто з
рівним ставленням до осіб; пропорційно
та адекватно; досягнення розумного
балансу між публічними інтересами та
інтересами конкретної особи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
оскільки спірні правовідносини між
позивачем та відповідачем виникли у
період до набрання чинності
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року № 2755-VІ (зі змінами та
доповненнями), суд перевіряє їх
відповідність Закону України "Про
податок на додану вартість" від 03.04.1997р.
№ 168/ВР із змінами і доповненнями, який
втратив чинність з 01.01.2011 року, однак,
підлягає застосуванню до зазначених
спірних правовідносин.

Питання щодо дії нормативно-правових
актів у часі розглядалося
Конституційним Судом України в
Рішеннях №1-зп від 13.05.1997, №1-рп/99 від
09.02.1999 та №3-рп/20014 від 05.04.2001, у яких
зазначено, що нормативно-правові акти
поширюють свою дію тільки на ті
відносини, які виникли після набуття
законами чи іншими
нормативно-правовими актами чинності.

Дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що до події, факту
застосовується той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце. Дія
закону та іншого нормативно-правового
акту не може поширюватися на
правовідносини, які виникли і
закінчилися до набрання чинності цим
законом або іншим нормативно-правовим
актом.

Законом України "Про податок на додану
вартість" визначені платники податку
на додану вартість, об'єкти, база та
ставки оподаткування, перелік
неоподатковуваних та звільнених від
оподаткування операцій, особливості
оподаткування експортних та імпортних
операцій. З положень даного закону
вбачається наступне.

У пункті 4.1. ст. 4 Закону України "Про
податок на додану вартість"
встановлено, що база оподаткування
операції з поставки товарів (послуг)
визначалась виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, зазначеної за
вільними цінами, але не нижче за
звичайні ціни, з урахуванням акцизного
збору, ввізного мита, інших
загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно з
законами України з питань
оподаткування.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначався, виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст.8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, а також зв'язку з придбанням
(будівництвом, спорудженням) основних
фондів (основних засобів, у тому числі
інших необоротних матеріальних
активів та незавершених капітальних
інвестицій в необоротні капітальні
активи), у тому числі при їх імпорті, з
метою подальшого використання у
виробництві та/або поставці товарів
(послуг) для оподатковуваних операцій у
межах господарської діяльності
платника податку.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит вважалась
я дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг) ( п.п. 7.5.1. п. 7.5 ст. 7 Закону).

Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7. ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" сума податку, що підлягала
сплаті (перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню, визначалась
як різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного податкового
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми
розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього
пункту закону, така сума враховується
у зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди , а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з підпунктом
7.7.1 цього пункту, мала від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягала
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнювала сумі податку, фактично
сплаченого отримувачем товарів
(послуг) у попередньому податковому
періоді постачальникам таких товарів
(послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включався до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду (пп. 7.7.2 Закону).

У п.п. 7.7.4 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість" було
встановлено, що платник податку, який
мав право на одержання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення повної суми бюджетного
відшкодування, подавав відповідному
податковому органу податкову
декларацію та заяву про повернення
такої повної суми бюджетного
відшкодування , яка відображалась у
податковій декларації. До зазначеної
декларації подавався , зокрема,
розрахунок суми бюджетного
відшкодування .

На час проведення розгляду справи
набрав чинності Податковий Кодекс
України (далі ПК України), розділ V якого
визначає платників податку на додану
вартість, об'єкти, базу та ставки
оподаткування.

У п.187.1. ст. 187 ПК України зазначено, що
датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК
України)..

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

У п. 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК
України).

У п.200.4. ст.200 ПК України визначено,що
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації (п.п.200.7. ст.200 ПК України).

Відповідно до п. 200.11 ст.200 ПК України за
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

У п.200.14 ст.200 ПК України вказано, що якщо
за результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної органом
державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах;

б) у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами
проведення перевірок факту, за яким
платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови в наданні бюджетного
відшкодування.

Таким чином стає зрозумілим, що згідно
з Законом України "Про податок на
додану вартість", який діяв на час
прийняття позивачем рішення щодо
отримання бюджетного відшкодування,
проведення перевірки ДПІ та прийняття
нею податкового повідомлення - рішення,
та ПК України сума бюджетного
відшкодування формується як від'ємне
значення різниці між податковими
зобов'язаннями та податковим кредитом
за відповідний податковий період. У
наступному податковому періоді ця сума
підлягає бюджетному відшкодуванню
платнику податку у разі сплати податку
на додану вартість разом з ціною товару
постачальникам товарів (послуг). При
цьому необхідною умовою є фактичне
отримання товару (послуги) для його
використання в господарській
діяльності платника податків.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим і четвертим пункту 44.7 цієї
статті), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Згідно з п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Аналогічна норма закріплена у
Податковому кодексу України, відтак
згідно з п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Як зазначено у акті, під час проведення
перевірки на порушення п.п. 7.7.2 «а» п. 7.7
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" ВАТ «ФСК «Море»
включило до розрахунку бюджетного
відшкодування суми ДПВ по авансовим
платежам за послуги та ТМЦ, придбання
яких не підтверджено первинними
документами (або придбано частково):
відсутні акти виконаних робіт,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні на
транспортування ТМЦ та оприбуткування
по складському обліку від наступних
контрагентів ТОВ «СК-Сервіс», ТОВ «СПС
Компані», ТОВ «Торговий дім
«Тугоплавних металів», ТОВ
«Східтехсервіс», ПП «Грач», ТОВ
«Трансхолодмаш», ТОВ «Енєргопроф», ДП
«Склопластик», ТОВ «Завод «Фіолент», ПП
«Азовспецтехнології», ф/о-підприємця
Крамаренко, ДП «Херсонський завод
Суднового обладнання і суднової
арматури», ДП «Орізон-Навігація», ПП
«ПКФ «Хімбудсервіс», ТОВ ТК «Алунит»,
ПП «Векторпостач», ПП
«Кримспецобладнання», ПП «ПКФ
«Інтерпромконтакт», ТОВ
«Омнестбудінвест», ф/о-підприємця
ОСОБА_4, ЗАТ «Електропромислова
компанія», ЗАТ «ДІТЦ «Контакт», ТОВ
«Монтаж-Демонтаж», МП «Ерідан», ВАТ
«КримЕнерго».

За таких обставин, враховуючі
ненадання на час проведення перевірки
документального підтвердження
господарських операцій з наведеними
вище контрагентами, а також
перерахування контрагентам ТОВ
«СК-Сервіс», ТОВ «СПС Компані», ТОВ
«Торговий дім «Тугоплавних металів»,
ТОВ «Східтехсервіс», ПП «Грач» лише
авансових платежів без отримання ТМЦ,
суд приходить до висновку, що у
позивача у листопаді 2010 року були
відсутні правові підстави для подання
заяви про отримання бюджетного
відшкодування по ПДВ у розмірі 772560,00
грн.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
викладені в позовній заяві доводи
позивача є необґрунтованими, та
відповідно такими, що не підлягають
задоволенню повністю.

У судовому засіданні, яке відбулось
08.11.2013 року, було проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України
постанову складено у повному обсязі
13.11.2013 року.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, ст.ст. 158-159, 161-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кузнякова С.Ю.