Справа № 2а-4386/10/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2013 р. м. Київ
К-42367/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.08.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2010

у справі № 2а-4386/10/2070

за позовом Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області

до 1. Державного підприємства
«Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих
вагонів»,

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Релан»

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 19.08.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2010, в
задоволенні позову відмовлено.

Лозівська ОДПІ у Харківській області
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нову постанову про
задоволення позову повністю.
Посилається на порушення судами норм
матеріального права: ст.ст. 228, 258
Цивільного кодексу України, ст.ст. 208, 239,
250 Господарського кодексу України,
наголошуючи на тому, що наслідки
нікчемного правочину, передбачені ст.
208 Господарського кодексу України, не є
адміністративно-господарськими
санкціями, на які поширюються строки
застосування, визначені в ст. 250 цього
Кодексу. Також посилається на
порушення судами ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ТОВ «Релан»
(підрядник) та ДП «Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів» (замовник)
укладено договори підряду від 08.10.2008 №
629-П ЦВСВ (ВКБ 08.610)ю, від 08.10.2008 № 630-П ЦВСВ
(ВКБ 08.611)ю, від 20.10.2008 № 641-П ЦВСВ (ВКБ
08.621)ю та від 20.10.2008 № 640-П ЦВСВ (ВКБ 08.622)ю,
за якими ТОВ «Релан» виконало ремонтні
роботи, про що складено акт приймання
виконаних робіт, а замовник оплатив
ремонтні роботи на підставі
відповідних платіжних доручень.

Податковий орган вважає, що сторони,
вчиняючи правочин, діяли з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства, тому правочин є
нікчемним, до якого мають бути
застосовані наслідки, передбачені ст.
208 Господарського кодексу України.

Суд касаційної інстанції вважає за
правильне погодитися з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
необхідності відмови в задоволенні
позову, з огляду на таке.

Запроваджені частиною 1 статті 208
Господарського кодексу України
наслідки визнання господарського
зобов'язання недійсним є
адміністративно-господарськими
конфіскаційними санкціями, які можуть
бути застосовані лише з дотриманням
строків, установлених статтею 250 цього
Кодексу, - протягом шести місяців з дня
виявлення порушення, але не пізніше ніж
через один рік з дня порушення
суб'єктом установлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

Закінчення будь-якого із вказаних
строків виключає застосування таких
санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності за вчинене ним порушення
правил здійснення господарської
діяльності.

Виходячи зі встановленої судами
обставини щодо вчинення сторонами
правочину господарських зобов'язань у
жовтні-листопаді 2008 року та звернення
податкового органу з цим позовом до
суду 19.04.2010, позов про стягнення коштів
у порядку, визначеному частиною 1
статті 208 Господарського кодексу
України, не міг бути задоволеним,
оскільки річний строк для застосування
таких санкцій, перебіг якого
розпочинається з дня порушення
суб'єктом установлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, на час
звернення до суду з позовом закінчився.

Підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування оскаржуваних
судових рішень не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області залишити без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
19.08.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун