Справа № 823/3763/13-а
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року
справа № 823/3763/13-а

м. Черкаси

12 год. 03 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого- судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання
Будченку А.Ю.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Придніпровського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним позовом, в якому
просить скасувати постанови
державного виконавця
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції від 27.09.2013
ВП№40003939 про відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження; зобов'язати
Придніпровський відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції прийняти
рішення про відмову у відкритті
провадження з примусового виконання
постанови №15 від 15.12.2011 управління
Пенсійного фонду України у м. Черкасах
на підставі п. 4, ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
постанові управління Пенсійного фонду
в м. Черкаси Черкаської області №15 від
15.12.2011, на підставі якої відкрито
виконавче провадження зазначена
домашня адреса позивача - АДРЕСА_2, яка
територіально підвідомча Соснівському
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції. Таким чином, на думку позивача,
Придніпровський відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції не мав
жодних підстав для відкриття
виконавчого провадження, а тому
оскаржувані постанови, на думку
позивача, є протиправними та
підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, позов просив
задовольнити повністю з підстав,
викладених в позовній заяві.

Представник відповідача подав
заперечення проти адміністративного
позову, в яких зазначив, що згідно
постанови Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 16.08.2013, місцем роботи
боржника визначено адресу - м. Черкаси,
вул. Чигиринська, 13, яка територіально
підвідомча Придніпровському відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, а тому оскаржувані постанови
винесені у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, 27.11.2013
виконавче провадження з примусового
виконання постанови №15 від 15.12.2011
управління Пенсійного фонду України у
м. Черкасах закінчено, а виконавчий
документ з постановою державного
виконавця направлено для подальшого
виконання до Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції за місцем проживання боржника.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що
згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, позовну заяву може бути
подано до суду, зокрема: у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.11.2013 позивач отримав копію постанови
про відкриття виконавчого провадження,
що підтверджується копією конверта,
який міститься у матеріалах справи.
Крім того, позивач зазначає, що про
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
дізнався після отримання та
ознайомлення зі змістом постанови про
відкриття виконавчого провадження. На
підставі вищевикладеного судом
встановлено, що строк звернення до суду
позивачем не порушено.

Спеціальним законом, що визначає умови
і порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (далі -
Закон № 606).

Статтею 8 Закону №606 передбачено, що
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (п.1 ч.2 ст.11 Закону №606).

Пунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону №606
передбачено, що постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом підлягають
виконанню державною виконавчою
службою відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
грудня 2011 року управлінням Пенсійного
фонду в м. Черкаси Черкаської області
прийнято постанову про накладення
адміністративного штрафу. Відповідно
до вищезазначеної постанови на
тимчасово виконуючого обов'язки
директора КС «Імперія» ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Місцем
проживання боржника у вказаній
постанові зазначено адресу: АДРЕСА_2;
місцем роботи - м. Черкаси. вул.
Благовісна, 172, оф.3.

16 серпня 2013 року головним державним
виконавцем Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шаригіною Н.М. при примусовому
виконанні рішення №15 від 15.12.2011
закінчено виконавче провадження
№33048266, оскільки згідно акту державного
виконавця боржник ОСОБА_1 працює
головою правління КС «Імперія» за
адресою: вул. Чигиринська, 13 м. Черкаси.
Дана територія підпорядкована
Придніпровському відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції.

24 вересня 2013 року постанова про
закінчення виконавчого провадження
від 16.08.2013 направлена за належністю до
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, що
підтверджується копією супровідного
листа №27302, який міститься у матеріалах
справи.

27 вересня 2013 року державним виконавцем
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Клочник
К.С відкрито виконавче провадження №
40003939 по виконанню постанови УПФУ в м.
Черкасах №15 від 15.12.2011. та прийнято
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону № 606
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

У разі якщо у процесі виконавчого
провадження державним виконавцем
отримано документальне підтвердження
про зміну або встановлення місця
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, його майна,
місця його роботи на території, на яку
не поширюється компетенція державного
виконавця, та з'ясувалося, що майно
боржника, на яке можна звернути
стягнення, відсутнє на території, на
яку поширюється компетенція
державного виконавця, державний
виконавець не пізніше наступного дня з
моменту, коли йому стали відомі
зазначені обставини, надсилає
виконавчий документ за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням майна боржника, про
що повідомляє стягувачу. (ч.5 ст. 20
Закону №606).

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону №606
виконавче провадження може бути
передано від одного органу державної
виконавчої служби до іншого, від одного
державного виконавця до іншого в
порядку, встановленому Міністерством
юстиції України.

Пунктом 10 частини 1 ст. 49 Закону №606
передбачено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби.

Положеннями ч.2 ст. 25 Закону №606 зокрема
передбачено, що за заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Таким чином, відкриття виконавчого
провадження та накладення арешту на
майно у зв'язку з передачею виконавчого
документу іншим органам державної
виконавчої служби за належністю не
суперечить вимогам законодавства.

В матеріалах справи міститься
постанова державного виконавця
Придніпровського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Клочник
К.С. від 27.11.2013 про закінчення
виконавчого провадження, якою
встановлено, що згідно акту державного
виконавця, КС «Імперія» не знаходиться
за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська,
13. Згідно виконавчого документа
боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Дана територія підпорядкована
Соснівському відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції.
Вищевказана постанова, разом з
постановою управління Пенсійного
фонду в м. Черкаси Черкаської області
№15 від 15.12.2011 за належністю направлена
для подальшого виконання до
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №606 у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Отже, скасування постанови про арешт
майна та оголошення заборони на його
відчуження виключається у випадку
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з направленням виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби з метою
забезпечення подальшого виконання
виконавчого документу.

Приймаючи до уваги вказані обставини,
суд вважає, що постанови державного
виконавця Придніпровського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Клочник К.С. про відкриття
виконавчого провадження та про арешт
майна та оголошення заборони на його
відчуження винесені у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача щодо зобов'язання
Придніпровський відділ державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції прийняти
рішення про відмову у відкритті
провадження не підлягає задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

При цьому в силу ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач у своїх запереченнях
обґрунтував правомірність
оскаржуваних постанов.

Натомість представник позивача
вмотивованих доводів на підтвердження
позову не навів.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову.

В силу статті 94 КАС України стягнення з
Державного бюджету України судового
збору на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167, 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений
23.12.2013.