Справа № 251/8755/13-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хомченко Л.І.
Суддя-доповідач - Карпушова О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року справа № 251/8755/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Карпушової
О.В., суддів: Василенко Л.А., Гімона М.М.,
секретар судового засідання
Білоцерковець Д.О., за участю сторін:
представник відповідача Медведєв С.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду
м.Горлівки від 22 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Калінінського районного
суду м.Горлівки від 22 жовтня 2013 року
позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі
м.Горлівки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково: визнано
протиправним та скасовано рішення № 58
від 14.06.2013 року Управління Пенсійного
Фонду України в Калінінському районі
м.Горлівки Донецької області про
відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_3 по
заробітній платі; зобов'язано
відповідача здійснити з 10.06.2013 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3
на підставі довідки Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції про заробітну плату №
8642/10/05-13 від 05.06.2013 року з урахуванням
усіх виплат, на які нараховувалися
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в тому
числі, надбавки за вислугу років в
розмірі 40%, сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та соціально-побутові
потреби, а також сум індексації
грошових доходів. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову місцевого суду та
у задоволені позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначив, що суд першої
інстанції необґрунтовано задовольнив
позовні вимоги, оскільки передбачених
законом підстав для здійснення
перерахунку пенсії не було, підвищення
заробітної плати працюючих державних
службовців не здійснювалось.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач знаходиться на
обліку відповідача та отримує з 2002
року пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

10.06.2013 року позивач звернувся до
пенсійного органу із заявою про
перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням довідки від 05.06.2013 року №
8642/10/05-013, в якій вказані дані про
виплату позивачу матеріальної
допомоги на оздоровлення у серпні 2000р.
у розмірі 404,04грн., травні 2001р. у розмірі
555,80грн., допомоги на вирішення
соціально-побутових питань у грудні
2001р. в розмірі 70грн., та надбавку за
вислугу років відповідно до постанови
КМУ від 12.09.1997р. № 1310 у розмірі 40% (а.с.11).

Рішенням відповідача № 58 від 14.06.2013
року в перерахунку пенсії відмовлено.
Відмова обґрунтовано тим, що такі види
виплат, як матеріальна допомога та
індексація, як складові заробітної
плати ст.. 33 Закону України «Про
державну службу» не передбачені, а тому
підстави для перерахунку пенсії
позивача відсутні (арк. справи 10).

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
він фактично отримував на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
допомоги на оздоровлення, та
індексація заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів частково погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон №3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина перша
статті 1).

Статтею 2 Закон №108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV
(далі Закон №1058-IV) визначені виплати
(доходи), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 вересня 1997 року № 1013 затверджено
Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання, відповідно до
положень якого, винагорода за вислугу
років виплачується посадовим особам
органів державної податкової служби
залежно від стажу роботи і
обчислюється у відсотках, виходячи з
посадового окладу та надбавки за
спеціальне звання. Нарахування та
виплата винагороди за вислугу років
провадяться щомісяця за фактично
відпрацьований час у межах
встановленого фонду оплати праці.
Винагорода за вислугу років
враховується при обчисленні
середнього заробітку, що зберігається
за посадовою особою відповідно до
законодавства.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів
України № 1013 від 12.09.1997 року «Про
Порядок виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання» встановлено, що
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби, стаж
роботи яких становить від 25 років і
більше у розмірі 40%.

З наданої позивачем довідки № 8642/10/05-13
від 05.06.2013 року вбачається, що на
виплачені йому суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, надбавку
за вислугу років, яка сплачувалась
згідно постанови КМУ № 1310, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Таким
чином, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
надбавка за вислугу років, матеріальна
допомога на оздоровлення та на
вирішення соціально побутових питань,
які позивач отримував перед виходом на
пенсію і на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовою заробітної
плати, повинні враховувати при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Проте, з довідки № 8642/10/05-13 від 05.06.2013 р.
вбачається, що позивачу не
виплачувались суми індексації
грошових доходів, отже, в даній частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з зазначених обставини.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що висновки суду першої
інстанції є вірними, але рішення суду
першої інстанції підлягає зміні шляхом
зміни третього абзацу резолютивної
частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений
17.01.2014 р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 201, 205,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Калінінського районного суду
м.Горлівки від 22 жовтня 2013 року,
задовольнити частково.

Постанову Калінінського
районного суду м.Горлівки від 22 жовтня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Калінінському районі м.Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови Калінінського районного
суду м.Горлівки від 22 жовтня 2013 року
після слова «потреби» вислів «а також
сум індексації грошових доходів»
виключити.

У решті судове рішення залишити без
змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів О.В. Карпушова

Л.А. Василенко

М.М. Гімон