Справа № 548/1910/13-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 р.Справа № 548/1910/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Хорольської районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 25.11.2013р. по
справі № 548/1910/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Хорольської
районної державної адміністрації
Полтавської області

про перерахунок та виплату соціальних
виплат на оздоровлення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Хорольської
районної державної адміністрації
Полтавської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та провести
виплати щорічної допомоги на
оздоровлення.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 25.11.2013
року адміністративний позов було
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії
відповідача по виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення за
2009 рік в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ (далі - Закон України №
796-ХІІ).

Зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009 рік
відповідно до ст. 48 Закону України №
796-ХІІ в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат та здійснити
відповідні виплати, за відрахуванням
вже сплаченої суми.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог було відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 25.11.2013 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що у 2009 році виплата щорічної
допомоги на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи було
проведено у розмірі визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 р. N 562 "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Враховуючи зазначене, на
думку апелянта нарахування та виплата
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення була проведена
відповідно до вимог діючого
законодавства та в межах бюджетних
асигнувань.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Позивач у судове засідання не прибув,
надав до суду заяву, в якій просив
розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, що підтверджується наявним в
матеріалах справи повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач є інвалідом ІІ
групи та має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги
відповідно до ст. 48 Закону України №
796-ХІ.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи довідки УПСЗН Хорольської РДА
вбачається, що позивачем у 2009 році
(20.05.2009 року) було отримано щорічну
разову грошову допомогу на
оздоровлення у розмірі 120 грн.

УПСЗН Хорольської РДА у 2009 році щорічна
разова грошова допомога на
оздоровлення проведена в розмірі
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 р. "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Позивач, не погоджуючись із діями
відповідача щодо виплати допомоги у
розмірі меншому, ніж передбачено
діючим законодавством, звернувся до
суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги
відповідно до ст. 48 Закону України №
796-ХІІ, а відповідачі у 2009 році провів
виплату зазначеної допомоги у розмірі
меншому, ніж це передбачено
відповідним Законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них. соціального захисту населення
визначені та закріплені Законом
України № 796-ХІІ.

Статтею 48 Закону України № 796-ХІІ
передбачений перелік компенсаційних
виплат особам за шкоду, заподіяну
здоров'ю,особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та сім'ям за
втрату годувальника, в тому числі,
щорічна допомога на оздоровлення, яка
для осіб, віднесених до 2 категорії
становить п'ять мінімальних заробітних
плат.

Згідно з положенням ч.4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Вихідним критерієм розрахунку
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону
України № 796-ХІІ, є розмір мінімальної
заробітної плати.

Позивачу у 2009 році щорічна разова
грошова допомога на оздоровлення була
проведена в розмірі встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005р. "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік"
надано право Кабінету Міністрів
України у 2009 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються в залежності від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінет Міністрів України у 2009 році не
скористався наданим йому правом і не
прийняв жодного нормативно-правового
акту щодо проведення виплат щорічної
разової грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України № 796-ХІІ.

Посилання відповідача, як на
правомірність свої дій щодо проведення
виплати щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення позивачу
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року є
безпідставним, оскільки дана постанова
була прийнята Кабінетом Міністрів
України в той час, коли такі
повноваження у нього були відсутні.

Таким чином, відповідач, провівши
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення позивачу у 2009 році в
розмірі визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від
12.07.2005 р. діяв всупереч вимогам чинного
законодавства.

А тому, колегія суддів прийшла до
висновку, що суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що виплата
позивачу щорічної разової грошової
допомоги на оздоровлення повинна бути
виплачена в розмірі встановленому ч.4
ст. 48 Закону України № 796-ХІІ.

Враховуючи особливий статус громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
обумовлену цим необхідність їх
адекватного соціального захисту,
Верховна Рада у 2006 році доповнила Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ст. 71, якою
встановлено, що дія положень цього
Закону не може призупинятися іншими
законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону (Закон N 231-V від
05.10.2006 року "Про внесення змін до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи").

Отже, за конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру разової
грошової допомоги на оздоровлення
застосуванню підлягають положення ст.
48 Закону України № 796-ХІІ, а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині зобов'язання відповідача
здійснити позивачу перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ст. 48 Закону України №
796-ХІІ у 2009 році.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при проведенні
перевірки та при розгляді справи судом
першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст.
71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
проведення позивачу у 2009 році виплати
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі визначеному діючим
законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Хорольського районного суду
Полтавської області від 25.11.2013 року по
справі №548/1910/13-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Хорольської районної державної
адміністрації Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 25.11.2013р. по
справі № 548/1910/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бенедик А.П.Судді
Бегунц А.О. Калиновський В.А.