Справа № 444/3432/13-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/3432/13-а
Провадження № 2-а/444/109/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року Жовківський районний
суд Львіської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р.
Й.,

при секретарі
Петришин М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовква адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 17.09.2013 року

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 17.09.2013 року. Свою вимогу
мотивує тим, що постановою головного
державного виконавця відділу ПВР
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 17.09.2013 року
закінчено виконавче провадження з
підстав передбачених ч. 3 ст. 75, п. 11 ч. 1
ст. 49, ст.. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження». Однак з
таким рішенням виконавчої служби не
погоджується з насупних підстав.
Постановою Жовківського районного
суду від 06.03.2013 року зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Жовківської РДА
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною за
останні шість місяців з часу подачі
позовної заяви на пошту та по момент з
яким закон пов'язує зміну чи припинення
вказаних правовідносин в розмірі
передбаченому ст.. 43 Закону України №
2240-ІІІ, а саме в розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років. Враховуючи те, що вона
звернулася на пошту з позовом 23.01.2013
року, вважає, що нарахування необхідно
було провести з 23.07.2012 року. Управління
праці та соціального захисту населення
Жовківської РДА перерахунок провело з
01.01.2013 року, про що свідчить довідка
видана УПСЗН Жовківської РДА.

Однак незважаючи на це, головний
державний виконавець відділу ПВР
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області постановою від
17.09.2013 року закінчив виконавче
провадження з підстав передбачених ч.З
ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження». Ч.3 ст.75 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, у разі якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до ст. 89
Закону України «Про виконавче
провадження» та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав. Як встановив державний
виконавець, рішення суду в частині
виплати перерахованої допомоги не
виконано через відсутність бюджетного
фінансування, що є поважною причиною і
тому до боржника не застосовано
положень ст.. 89 Закону України «Про
виконавче провадження».

Позивач не наполягає на застосування
до боржника будь-яких штрафних санкцій
за невиплату перерахованої допомоги,
проте вважає, що необхідно відновити
виконавче провадження в частині
зобов'язання УПСЗН Жовківської РДА
нарахувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 23.07.2012 року по 31.12.2012
року. В цій частині рішення суду ще не
виконано, виконання рішення є можливим.
Причиною закінчення виконавчого
провадження стали вимоги ч.З ст.75
Закону України «Про виконавче
провадження», що у разі, якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
виконавець проводить певні
процесуальні дії і закінчує виконавче
провадження. Однак, вважає. що в даному
випадку ч.З ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження», як підставу
для закінчення виконавчого
провадження, застосувати не можна, так
як з 01 січня 2013 року набрав чинності
Закон України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», яким
встановлюються гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Згідно ч. 1 ст.
3 Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду. У Державному
бюджеті України на 2013 рік Державній
казначейській службі України на
виконання рішень судів передбачено
кошти в сумі 153,9 млн. грн. за окремою
бюджетною програмою. Звертає увагу на
те, що рішення суду можна виконати і без
участі боржника, що протирічить п. 11 ч. 1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» і тому не було підстав у
державного виконавця виносити
постанову про закінчення
виконавчого провадження. Вважає, що
державний виконавець, виконуючи
рішення суду, проявив при виконанні
бездіяльність в тому, що не виконав
всіх своїх повноважень і прав наданих
йому чинним законодавством. Згідно з ч.
1 ст. 263 Кодексу адміністративного
судочинства України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Також Законом України «Про
виконавче провадження» надано
державному виконавцю право звернутись
за роз'ясненням рішення, якщо йому не
зрозуміло як його виконати. Також таке
право надано ст.. 170 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Відповідно до п. 8 ч.З ст. 11, ст. 34
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення. УПСЗН
Жовківської РДА частково виконало
постанову Жовківського районного суду
Львівської області від 06.03.2013 року та
нарахувало позивачці допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.01.2013 року
по 31.08.2013 року. Вважає, що таким самим
чином може нарахувати і за період з
23.07.2012 року по 31.12.2012 року. Просить
поновити строк на звернення до суду,
оскільки такий нею пропущено з
поважних причин. Копію постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 17.09.2013 року позивачка отримала
24.09.2013 року. Оскаржити в строки
передбачені чинним законодавством не
могла тому, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила
сина і на даний час здійснює за ним
догляд. У зв'язку з неможливістю
залишити малолітнього сина, не мала
можливості скористатись своїм правом
передбаченим ч. 1 ст. 59 Конституції
України, тобто звернутись за правовою
допомогою про захист своїх прав раніше.
Враховуючи вищенаведене, просить
поновити строк звернення до суду з
позовною заявою та визнати постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 17.09.2013 року незаконною.

Позивач надала до суду заяву з
проханням слухати справу у її
відсутності. Позовні вимоги викладені
у позовній заяві визнала в повному
обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача - Головного
управління юстиції у Львівській
області в судове засідання не зявився
та не повідомив про причини своєї
неявки, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Представник третьої особи -
Головного управління праці та
соціального захисту населення в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечила та пояснила, що
позивачка звернулася в управління за
призначенням допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
та постанови Кабінету Міністрів
України від 27.12.2001 р. № 1751 "Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми". Підставою для призначення
допомоги є заяви гр. ОСОБА_1 Закон
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" викладено у такій редакції:
"Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 01 січня 2008 року - 50%, з 01
січня 2009 року -75%, з 01 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сімї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Взявши до уваги те, що зміни
внесені до Закону України "Про державну
допомогу сімям з дітьми", Законом
України "Про Державний бюджет України",
ЗУ "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", та
постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку призначення
і виплати державної допомоги сімям з
дітьми", постановою Кабінету Міністрів
України від 22.02.2008 року № 57 "Питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми" застосування яких є з 01 січня 2008
року, тому вважає позовні вимоги
позивача безпідставними. Відповідно до
норм Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених Конституцією України
межах і відповідно до законів України
та зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України (ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19). Невідємною
складовою здійснення правового
регулювання відносин у сфері
соціального забезпечення є визначення
правового механізму та державних
органів, на які покладається обов'язок
виконання соціальної політики держави
у цій сфері. Одним з таких органів і є
Кабінет Міністрів України, який згідно
з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України» забезпечує
проведення державної соціальної
політики, соціальний захист громадян
та вживає заходів щодо підвищення
реальних доходів населення. Так,
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну допомогу сімям з дітьми»
передбачено, що порядок призначення і
виплати державної допомоги сімям з
дітьми за цим Законом, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сімям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінетом Міністрів
України 27.12.2001 року № 1751, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці з 1 січня
2008 року - 50%, з 01 січня 2009 року -75%, з 01
січня 2010 року -100 % прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130грн. Відповідно до ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності і витратами
зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється Управлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у звязку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду. З
огляду на зазначене, та враховуючи, що
витрати на забезпечення виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
здійснюється за рахунок коштів Фонду,
Управління соціального захисту
населення є неналежним відповідачем.
Управління соціального захисту
населення Жовківської РДА є бюджетною
організацією, а тому виплати
здійснюються відповідно до Законів
України "Про Державний бюджет України"
на відповідні роки. Ст. 7 Бюджетного
кодексу України передбачено принцип
цільового використання коштів.
Бюджетні кошти використовуються
тільки на цілі, визначені бюджетними
призначеннями. Згідно ст.23 Бюджетного
кодексу України бюдь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
можна здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Отже, випливає, що здійснення виплат за
рішеннями судів при відсутності
відповідних бюджетних призначень буде
кваліфікуватись як нецільове
використання бюджетних коштів, що в
свою чергу відповідно до ч. 1 ст.119
Бюджетного кодексу України тягне за
собою зменшення асигнувань
розпорядникам державних коштів, що
витрачені не за цільовим призначенням,
і притягнення цих осіб до кримінальної
відповідальності. Проведення
нарахувань та виплат допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за рішенням суду без
відповідних асигнувань із Державного
бюджету призведе до порушення права
всіх категорій громадян, які мають
право на виплату щомісячної допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на наступний рік,
оскільки сума асигнувань буде
зменшеною на суму нецільового
використання. По даних справах
управлінням соціального захисту
населення держадміністрації надіслані
листи в Головне управління праці та
соціального захисту населення
Львівської ОДА та фінансове управління
Жовківської РДА, щодо виділення
необхідних коштів. У звязку з цим
Управління соціального захисту
населення Жовківської РДА просило
Головне управління юстиції у
Львівській області відтермінувати
виконання рішення Жовківського
районного суду Львівської області на
основі п.6 ст.37 Закону України "Про
виконавче провадження" до вирішення
питання на державному рівні. На
підставі вищенаведеного просить суд
відмовити у позовних вимогах позивачу -
ОСОБА_1

Заслухавши пояснення третьої особи,
дослідивши зібрані по справі докази та
з'ясувавши дійсні обставини справи,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги позивача слід задоволити з
наступних підстав.

Керуючись ч.1 ст.59 Конституції
України кожен має право на правову
допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 06.03.2013 року
Жовківським районним судом Львівської
області винесено постанову якою
зобовязано управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської РДА здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною за останні шість
місяців з часу подачі позовної заяви на
пошту та по момент з яким закон пов'язує
зміну чи припинення вказаних
правовідносин в розмірі передбаченому
ст.. 43 Закону України № 2240-ІІІ, а саме в
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років.

Виконавчий лист № 444/217/13-а виданий
04.07.2013 року Жовківським районним судом
Львівської області направлено у
Відділ ПВР управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області та прийнято головним
державним виконавцем Германчуком Р.В.
до примусового виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України учасник
виконавчого провадження має право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця порушено його
права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади.

Підстави та процедура відкриття
виконавчого провадження
регламентуються Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999 року
№ 606-ХІУ з наступними змінами та
доповненнями.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Ст. 17 зазначеного Закону встановлено,
що примусове виконання рішень
державною виконавчою службою
здійснюється на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом,
серед яких такі, як виконавчі листи, що
видаються судами.

Відповідно до ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа у т.ч. за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення. Як передбачено ч. 1
ст. 25 даного Закону, державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Слід зазначити наступне, що
відповідно до вимог ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження» на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими:

- боржниками є територіальні
підрозділи центральних органів
виконавчої влади, місцеві суди, міські,
районні або селищні ради чи районні
державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

- сума зобов'язання становить від трьох
до десяти мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

17.09.2013 року головним державним
виконавцем відділу ПВР управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Германчуком Р.В. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, оскільки рішення суду не
виконане боржником - Управлінням ПСЗН
Жовківської РДА Львівської області з
поважних причин, а саме, відсутність
бюджетного фінансування.

Згідно з ст. 124 Конституції України
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Відповідно до вимог
ст. 129 Конституції України
обов'язковість рішень суду є однією з
основних засад судочинства, а
відповідно до ст. 7 КАС України -
принципом здійснення правосудця в
адміністративних справах. Відповідно
до ст. 14 КАС України постанови суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З урахуванням викладеного, суд
прийшов до висновку, що постанова від
17.09.2013 року про закінчення виконавчого
провадження винесена державним
виконавцем необґрунтовано, оскільки
відсутність бюджетного фінансування
не є підставою для закінчення
виконавчого провадження.

Окрім цього, з постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 17.09.2013 року вбачається, що
зобовязано управління праці та
соціального захисту населення
Жовківської РДА здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною за останні шість
місяців з часу подачі позовної заяви на
пошту та по момент з яким закон пов'язує
зміну чи припинення вказаних
правовідносин в розмірі передбаченому
ст.. 43 Закону України № 2240-ІІІ, а саме в
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового мінімуму
встановленого для дітей віком до 6
років.

Однак, такий перерахунок здійснено з
01.01.2013 по 01.09.2013 року, що вбачається з
розрахунку недорахованої щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
наданого управлінням праці та
соціального захисту населення
Жовківської РДА.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1
звернулася на пошту 23.01.2013 року, що
вбачається з відмітки на конверті, а
тому нарахування та виплату слід було
проводити з 23.07.2012 року, а не з 01.01.2013
року.

У звязку з вищенаведеним, позовні
вимоги позивача підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. ст. ст. 7-14, 71, 122,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання незаконною
постанови про закінчення виконавчого
провадження серії ВП 38953529 від 17.09.2013
року - задоволити.

Визнати постанову про закінчення
виконавчого провадження серії ВП 38953529
від 17.09.2013 року винесену головним
державним виконавцем відділу ПВР
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області незаконною.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського адміністративного
апеляційного суду через Жовківський
районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення постанови.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Р. Й. Зеліско