Справа № 812/301/14
Суддя: О.В. Солоніченко
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/301/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді:
Солоніченко О.В.,

при секретарі:
Калашнікові Д.О.,

за участю

представника позивача: Десятової
М.М. довіреність від 06.01.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області до Луганської
обласної організації Всеукраїнське
об'єднання «СВОБОДА» про заборону
проведення заходу, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2014 року о 16 год. 25 хв. до
Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Виконавчого
комітету Ровеньківської міської ради
Луганської області до Луганської
обласної організації Всеукраїнське
об'єднання «СВОБОДА», в якому позивач
просив суд заборонити Всеукраїнському
об'єднанню «Свобода» розміщувати
агітаційні намети за адресами:
Луганська область, м. Ровеньки,
перехрестя вулиць Первомайська та
Комуністична; провулок Кірова біля
супермаркету «Парус», вулиця Леніна
біля магазину «Фокстрот»; квартал
Шахтарський біля ринку «Політон»;
вулиця Дзержинського біля коледжу.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачем зазначено, що 17 січня 2014 року
на адресу Виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області надійшло
повідомлення Голови Луганської
обласної організації Всеукраїнське
об'єднання «СВОБОДА» про те, що
відповідно до ст. 39 Конституції України
з 18.01.2014 по 31.01.2014 в місті Ровеньки за
вказаними адресами будуть установлені
намети для розповсюдження друкованої
продукції Всеукраїнського об'єднання
«СВОБОДА».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивач навів норми Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
щодо віднесення до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад вирішення питань про проведення
зборів, мітингів, маніфестацій і
демонстрацій, спортивних та інших
масових заходів, здійснення контролю
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку. Також позивач
послався на норми ч. 1 ст. 182 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які передбачають право
органів виконавчої влади та місцевого
самоврядування звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою про заборону проведення масових
заходів чи про інше обмеження права на
мирні зібрання.

Посилаючись на норми ч. 2 ст. 39
Конституції України, позивач вказав, що
розміщення агітаційних наметів за
вищезазначеними адресами може
призвести до порушення безпеки життя
окремих громадян міста Ровеньки та
порушення їх життєдіяльності,
порушення громадського порядку, а
також створить перешкоди руху
пішоходів тротуарами, руху
автотранспорту, під'їздам до ринків
міста, учбових закладів та інших
громадських будівель.

Крім того, зазначаючи про необхідність
заборони встановлення агітаційних
наметів, позивач, з посиланням на
Постанову Верховної Ради України «Про
порядок тимчасової дії на території
України окремих актів законодавства
Союзу РСР», та Указу Президії Верховної
Ради СРСР від 28.07.1988 № 9306-ХІ, вказав, що
повідомлення про проведення заходу
надійшло менш як за п'ять днів до часу
його проведення, що перешкоджає
позивачу на виконання норм чинного
законодавства забезпечити необхідні
умови для проведення цього заходу.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені вимоги,
надала пояснення, аналогічні
викладеним у позові.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 182 КАС України передбачено
право звернення суб'єктів владних
повноважень до суду із позовами про
обмеження щодо реалізації права на ті
мирні зібрання, про проведення яких,
ними були одержані повідомлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КАС України суд
задовольняє вимоги позивача в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку в разі, якщо
визнає, що проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій, чи інших зібрань
може створити реальну небезпеку
заворушень чи злочинів, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей. У постанові суду
зазначається спосіб обмеження щодо
реалізації права на мирні збирання.

Таким чином, з вищевикладеного слідує,
що діючим законодавством України
наділено позивача повноваженнями щодо
звернення до суду із позовною заявою
про обмеження права на проведення
масових акцій тільки з метою
запобігання створення реальної
небезпеки заворушень чи злочинів,
загрози здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

Судом встановлено, що 17 січня 2014 року на
адресу позивача - Виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області надійшло
повідомлення від Луганської обласної
організації Всеукраїнське об'єднання
«СВОБОДА» про те, що відповідно до ст. 39
Конституції України з 18.01.2014 по 31.01.2014 в
місті Ровеньки Луганської області
будуть установлені агітаційні намети
для розповсюдження друкованої
продукції з символікою
Всеукраїнського об'єднання «СВОБОДА»
за адресами: перехрестя вулиць
Первомайська та Комуністична; провулок
Кірова біля супермаркету «Парус»,
вулиця Леніна біля магазину
«Фокстрот»; квартал Шахтарський біля
ринку «Політон»; вулиця Дзержинського
біля коледжу. Час роботи агітаційних
наметів з 08.00 години до 19.00 години
щоденно (арк. справи 6).

Реалізація права на мирні зібрання в
Україні регулюється актами
національного та міжнародного
законодавства.

Конвенція про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
ратифікована Верховною Радою України
згідно із Законом України від 17.07.1997 №
475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,
гарантує кожній особі, серед інших прав
і свобод, право на свободу зібрань та
об'єднання. Зокрема, частиною першою
статті 11 Конвенції передбачено право
кожного на свободу мирних зібрань і
свободу об'єднання з іншими особами,
включаючи право створювати профспілки
та вступати до них для захисту своїх
інтересів.

Мирними зібраннями є масові заходи
громадян, відкриті й доступні кожному,
хто бажає взяти у них участь, основною
рисою яких є мирний характер їх
проведення.

Статтею 39 Конституції України
передбачено право громадян збиратися
мирно, без зброї і проводити збори,
мітинги, походи, демонстрації, про
проведення яких завчасно сповіщаються
органи виконавчої влади чи органи
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.11 Конвенції про захист
прав та основоположних свобод, кожна
людина має право на свободу мирних
зборів і свободу асоціації з іншими,
включаючи право створювати профспілки
і вступати до них для захисту своїх
інтересів. Здійснення цих прав не
підлягає жодним обмеженням, за
винятком тих, які встановлені законом і
є необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
або громадської безпеки, з метою
запобігання заворушенням і злочинам,
для захисту здоров'я або моралі чи з
метою захисту прав і свобод інших
людей. Ця стаття не перешкоджає
запровадженню законних обмежень на
здійснення цих прав особами, що входять
до складу збройних сил, поліції або
органів державного управління.

Згідно ч.2 ст.10-1 Конвенції про захист
прав і основоположних свобод,
здійснення свободи вираження поглядів,
оскільки воно пов'язане з обов'язками і
відповідальністю, може підлягати таким
формальностям, умовам, обмеженням або
санкціям, що встановлені законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадської безпеки, для охорони
порядку або запобігання злочинам, для
охорони здоров'я або моралі, для
захисту репутації або прав інших осіб,
для запобігання розголошенню
конфіденційної інформації або для
підтримання авторитету і
безсторонності суду і є необхідним у
демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про міліцію» забезпечення особистої
безпеки громадян, захист їх прав,
свобод і законних інтересів,
запобігання правопорушенням та їх
припинення, забезпечення безпеки
дорожнього руху, сприяння у межах своєї
компетенції державним органам,
установам та організаціям у виконанні
покладених на них законом обов'язків
покладено на державний озброєний орган
виконавчої влади - міліцію.

Діяльність міліції, серед інших,
врегульовано Статутом
патрульно-постової служби міліції
України, затверджений наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 28.07.1994 № 404. Зазначений
нормативно-правовий акт, зокрема,
визначає форми та види мирних зібрань.

Так, залежно від поставленої мети та
методів проведення масові заходи
громадян розподілено на кілька
категорій:

- збори - це спільна, спеціально
організована невелика присутність
громадян у громадському або іншому
місці, викликана необхідністю
обговорення різних політичних,
соціальних, економічних, культурних та
інших проблем;

- мітинг - масові збори з питань
злободенних, переважно політичних
питань, які проводяться, як правило, на
вулицях, майданах, стадіонах, парках.
Неодмінні атрибути мітингу - масова
аудиторія, промовці, лозунги, прапори,
заклики (усні, друковані, письмові);

- демонстрація - масове находження
громадян з приводу висловлення
будь-яких громадсько-політичних
настроїв, в тому числі з питань
протесту або незгоди будь з чим. (Цей
захід може проявлятися також у
проступку однієї особи, здійсненні нею
вчинку з метою підкреслення свого
відношення до будь-якої події чи
посадової особи тощо);

- вуличний похід проводиться з тією ж
метою, що і демонстрація, мітинг, однак
відрізняється меншою динамікою,
відсутністю мітингово-демонстраційної
атрибутики;

- пікетування - форма демонстрації, під
час якої виставляються представники
будь-де, наприклад, перед будинками
об'єднань, підприємств з метою
висловлення протесту проти
чого-небудь, для забезпечення охорони
на місці проведення страйку або
демонстрації.

Таким чином, для встановлення
можливості обмеження права на мірне
зібрання необхідно встановити ту
обставину, що запланований захід
підпадає під наведені вище визначення
форм мирних зібрань.

Із заяви Луганської обласної
організації Всеукраїнське об'єднання
«СВОБОДА» від 17.01.2014 вбачається, що цієї
організацією з 18.01.2014 по 31.01.2014
планується встановити в м. Ровеньки
агітаційні намети поруч із будівлями,
що призначені для відвідування
громадянами (магазинами, ринками,
учбовим закладом) з метою
розповсюдження друкованих матеріалів
із символікою Всеукраїнського
об'єднання «СВОБОДА».

Таким чином, розміщення наметів у
даному випадку є реалізацією права
Луганської обласної організації
Всеукраїнське об'єднання «СВОБОДА» на
вільне розповсюдження інформації,
гарантованого ст.34 Конституції
України, права викладати публічно та
відстоювати свою позицію з питань
державного та суспільного життя,
гарантованого ст.12 Закону України «Про
політичні партії в Україні», права
розповсюджувати інформацію та
пропагувати свої ідею та цілі,
гарантованого ст.20 Закону України «Про
об'єднання громадян». Із заяви не
вбачається, що під час проведення
запланованих заходів відбуватиметься
зібрання груп осіб в громадських
місцях, які матимуть певні наміри та
об'єднаних метою вираження спільних
інтересів.

Це свідчить про те, що зазначений у
заяві від 17.01.2014 захід - розміщення
агітаційних наметів, не підпадає під
визначення мирного зібрання громадян,
а тому його проведення не може бути
обмежено судом за правилами ч.5 ст.182 КАС
України, у зв'язку із чим в задоволенні
позовних вимог Виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області до Луганської
обласної організації Всеукраїнське
об'єднання «СВОБОДА» про заборону
проведення заходу слід відмовити на
підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Відповідно до ст.94 КАС України судові
витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 182 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області до Луганської
обласної організації Всеукраїнське
об'єднання «СВОБОДА» про заборону
проведення заходу відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду у
десятиденний строк з дня її
проголошення. Апеляційна скарга
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Копію постанови невідкладно направити
сторонам.

Суддя
О.В. Солоніченко