Справа № 9101/5874/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

"04" червня 2013 р. справа №
2а-2565/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.
(доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання
Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.03.2011 р. у справі № 2а-2565/10/0470

за позовом управління Пенсійного фонду
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська

до Дніпропетровського колективного
виробничо-комерційного підприємства
"Металопласт"

про стягнення заборгованості, -

встановив:

У лютому 2010 року позивач звернувся до
суду першої інстанції з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
борг в сумі 43646 грн. 03 коп.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.03.2011 року в задоволенні позову
відмовлено. Постанова мотивована тим,
що чинним законодавством передбачено
обов'язок відшкодування
підприємствами фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1, проте громадянам ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 призначено пенсію за
списком №2, тому позовні вимоги
позивача не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову - про
задоволення позову.

Представник позивача у судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи,

перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги дотримання судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", а також
платником страхових внесків
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України №
1058-V).

Відповідно до п.15 Положення про
Пенсійний Фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001р. за №121/2001,
повноваження Пенсійного Фонду України
здійснюється через утворені в
установленому порядку відповідні
управління та відділи.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26.06.1997р. для
платників збору, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України № 1058-V пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на признання пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію
на пільгових умовах або за
вислугу років здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку вказаних пільгових пенсій.

У відповідності до ч. 1 п.п 6.1 п. 6
Інструкції "Про порядок обчислення та
сплати підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України" №21-1 від 31.12.2003 р. (далі -
Інструкція № 21-1) відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 01.03.2001 № 121/2001,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.
Одним із основних завдань Пенсійного
фонду України є забезпечення збирання
та акумулювання коштів, призначених
для пенсійного забезпечення, повного і
своєчасного фінансування витрат на
виплату пенсій. Пенсійний фонд України
має право стягувати з платників
страхових внесків несплачені суми
страхових внесків.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
помилковість висновку суду першої
інстанції про відсутність
встановлених законом підстав для
стягнення з відповідача фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсії, призначених за
списком №2

Як вбачається з матеріалів справи, гр.
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 призначені та
виплачуються пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Пенсії були призначені на підставі
уточнюючих довідок, які встановлювали
характер праці та право на призначення
пільгової пенсії, виданих
відповідачем.

Витрати органів Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій
зазначеним пенсіонерам за період з
01.04.2008 року по 01.01.2010 року склали 43 646 грн.
03 коп.

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції № 21-1.

Оскільки відповідно до норм Інструкції
№ 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій пов'язаний з
отриманням розрахунків, що
надсилаються органами Пенсійного
фонду України на початку року,
платникам не надано право ухилятись
від виконання цього обов'язку.

Територіальними управліннями
Пенсійного фонду України були
здійснені розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій за
Списком № 2 та вручено їх
відповідачеві.

Відповідач заборгованість по
відшкодуванню сум витрат на виплату і
доставку пенсій за списком № 2 в сумі
43646 грн. 03 коп. станом на 01.01.2010 р. в
добровільному порядку не погасив, тому
вказана сума підлягає стягненню з
відповідача.

Доводи відповідача стосовно того, що
гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не
працювали у відповідача на роботах, які
дають право на пільгову пенсію, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
законність призначення пенсій не є
предметом розгляду в цій справі, та
законність цього не підлягає
доведенню.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що довідки, уточнюючі
характер роботи, на підставі яких
призначено пенсію зазначеним особам,
видані відповідачем, а тому
заперечення відповідача не можуть бути
прийняті до уваги.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував обставин, що мають
значення для справи; висновки суду не
відповідають цим обставинам, що є
підставою для скасування постанови
суду з ухваленням нового рішення
відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу
адміністративного судочинства,
апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
30.03.2011 р. у справі № 2а-2565/10/0470 скасувати.

Стягнути з Дніпропетровського
колективного виробничо-комерційного
підприємства "Металопласт" на користь
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська борг з фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 43646 грн. 03 коп.
станом на 01.01.2010 р.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун