Справа № К/9991/37370/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/37370/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
Державного підприємства
"Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
до Управління Пенсійного фонду (далі -
УПФ) України в м. Селидове Донецької
області про визнання недійсною вимоги
про сплату боргу за касаційною скаргою
Державного підприємства
"Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року Державне підприємство
"Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
в Донецькому окружному
адміністративному суді пред'явило
позов до УПФ України в м. Селидове
Донецької області про визнання
недійсною вимоги про сплату боргу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що за несвоєчасну сплату
страхових внесків відокремленому
підрозділу "Вуглезбут" Державного
підприємства "Селидіввугілля" УПФ
фонду України в м. Селидове Донецької
області направлено вимогу про сплату
боргу від 04 грудня 2010 року № 18, згідно
із якою позивачу визначено суму
заборгованості із сплати страхових
внесків у розмірі 124 66,21 грн.

Вважає, що вказана вимога є
безпідставною, оскільки страхові
внески підприємством сплачувалися за
певні періоди, із зазначенням
призначення платежу в платіжних
дорученнях. Відповідач неправильно
заносив сплачені кошти на попередні
періоди, тобто погашав суми недоїмки у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Просило визнати недійсною вимогу
відповідача про сплату боргу від 04
грудня 2010 року № 18, визнати
неправомірними дії УПФ України в м.
Селидове Донецької області щодо
складання акту звірки та зобов'язати
внести відповідні зміни до особового
рахунку платника страхового збору
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
Державного підприємства
"Селидіввугілля".

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2011 року позов задоволено частково.

Визнана недійсною вимога УПФ України в
м. Селидове Донецької області про
сплату боргу № 18 від 04 грудня 2010 року.

Зобов'язано УПФ України в м. Селидове
Донецької області внести відповідні
зміни до особового рахунку платника
страхового внеску відокремленого
підрозділу "Вуглезбут" Державного
підприємства "Селидіввугілля", а саме: в
частині внесення відомостей про сплату
страхових внесків за зобов'язаннями;
скоригувати нарахування пені за
прострочення сплати страхових внесків;
внести відомості про зменшення
недоїмки у розмірі 124 66,21 грн.

Стягнуто на користь позивача з
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 2,26 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року апеляційну скаргу УПФ України в м.
Селидове Донецької області задоволено.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2011 року скасовано.

В задоволенні позову Державного
підприємства "Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із судовим рішенням
апеляційного суду, Державне
підприємство "Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
подало касаційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 травня 2011 року та постановити
нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій у цій
справі встановлено, що Державне
підприємство "Селидіввугілля"
зареєстроване в якості юридичної особи
на підставі свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи, включено
до Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України, у
відповідності до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, несе
обв'язки з нарахування, обчислення в
сплати страхових внесків в установлені
строки в повному обсязі.

Позивачем згідно з платіжними
дорученнями №31 від 30 квітня 2010 року, №32
від 30 квітня 2010 року, №53 від 31 травня 2010
року, №54 від 31 травня 2010 року, №81 від 02
липня 2010 року, №99 від 27 липня 2010 року,
№80 від 02 липня 2010 року, №98 від 27 липня
2010 року, №117 від 27 липня 2010 року, №116 від
27 липня 2010 року, №140 від 19 серпня 2010
року, №139 від 19 серпня 2010 року, №163 від 27
вересня 2010 року, №162 від 27 вересня 2010
року, №187 від 26 жовтня 2010 року, №186 від 26
жовтня 2010 року, №213 від 29 листопада 2010
року, №212 від 29 листопада 2010 року, №229
від 28 грудня 2010 року, №228 від 28 грудня 2010
року сплачені страхові внески.

Предметом спору у даній справі є
правомірність вимоги УПФ України в
м. Селидове Донецької області про
сплату боргу від 04 грудня 2010 року № 18,
яку позивач просить скасувати.

Крім того судом апеляційної інстанції
встановлено, що в матеріалах справи
відсутня копія вимоги від 04 грудня 2010
року № 18, якою визначено суму
заборгованості в розмірі 12 466,21 грн., а
наявна лише копія вимоги № Ю-18 від 04
січня 2011 року на суму 12 466,21 грн.

Згідно зі статтею 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції вірно виходив з
того, що позивач, оскаржуючи рішення
суб'єкта владних повноважень, а саме
вимогу УПФ України в м. Селидове
Донецької області про сплату боргу від
04 грудня 2010 року № 18, не надав доказів
про її винесення.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим.

Доводи, касаційної скарги не
спростовують правильність висновків
апеляційного суду та встановлених
обставин у справі.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без зміни.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 травня 2011 року в адміністративній
справі за позовом Державного
підприємства "Селидіввугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Вуглезбут"
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Селидове Донецької області про
визнання недійсною вимоги про сплату
боргу - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.