Справа № 824/2587/13-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року м.
Чернівці Справа № 824/2587/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Чернівецького міського центру
зайнятості до ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Чернівецький міський центр зайнятості
(далі-Позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_1
(далі-Відповідач) про відшкодування
витрат на навчання та допомоги по
безробіттю в сумі 12362,84 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що 01.10.2010 року ОСОБА_1
звернувся до Чернівецького міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні. В заяві про надання
статусу безробітного від 08.10.2010 року
відповідач, зазначив, що в даний час не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності. У зв'язку з
цим, на підставі наданих документів та
відомостей 08.10.2010 року відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

Під час перебування на обліку ОСОБА_1
виявив бажання пройти навчання у
Рівненському центрі професійно
технічної освіти ДСЗ за спеціальністю
«Основи комп'ютерної графіки та
WEB-дизайну» з метою подальшого
працевлаштування, куди в подальшому
його і було направлено.

17.01.2011 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
професійне навчання №00006,
відповідно до якого ОСОБА_1
зобов'язувався приступити до занять у
визначений строк, пройти повний курс
навчання, оволодіти професійними
знаннями та навиками, передбаченими
навчальними планами та програмами,
скласти кваліфікаційні іспити або інші
форми контролю знань, виконувати
правила внутрішнього розпорядку
навчального закладу, терміном навчання
з 19.01.2011 року по 17.02.2011 року.

Відповідно до довідки Рівненського
центру професійно-технічної освіти
державної служби зайнятості від 04.10.2013
року за №2559, за вих. №4135/25-13 від 14.10.2013
року сума витрат на професійне
навчання та проживання в гуртожитку
безробітного ОСОБА_1 складає 1194,76 грн.

29.07.2011 року на черговому відвідуванні
Чернівецького міського центру
зайнятості ОСОБА_1 було надана
результат направлення на роботу із
відміткою про працевлаштування з 01.08.2011
року на підставі чого відповідача було
знято з обліку.

За час перебування на обліку з 06.01.2011
року по 31.07.2011 року на розрахунковий
рахунок ОСОБА_1 перераховано допомогу
по безробіттю в сумі 3712,25 грн.

08.11.2012 року ОСОБА_1 повторно звернувся
до Чернівецького міського центру
зайнятості, як шукаючий роботу за
сприянням у працевлаштування. В заяві
про надання статусу безробітного від
15.11.2012 року відповідач зазначив, що в
даний час він не зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності. У
зв'язку з цим, на підставі наданих
документів 15.11.2012 року відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

За час повторного перебування на
обліку з 15.11.2012 року по 10.07.2013 року на
розрахунковий рахунок ОСОБА_1
перераховано допомогу по безробіттю в
сумі 7455,83 грн.

В результаті надходження відомостей,
які підтверджуються довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців встановлено,
що під час реєстрації 01.10.2010 року та
08.11.2012 року надання статусу
безробітного та перебування на обліку
в Чернівецькому міському центрі
зайнятості ОСОБА_1 був зайнятою
людиною, оскільки належав до категорії
фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності.

Позивач вважає, що відповідач будучи
суб'єктом підприємницької діяльності
не мав права перебувати на обліку в
Чернівецькому міському центрі
зайнятості, у зв'язку з чим просить
стягнути з відповідача витрати на
навчання та допомогу по безробіттю в
сумі 12362,84 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи,
надав суду клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, при цьому зазначив, що
позов підтримує в повному обсязі, з
підстав викладених а
адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Про причини неявки
відповідач суд не повідомив, клопотань
або заяв не подавав.

Відповідно із ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. На
підставі вище викладеного суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи у порядку письмового
провадження на підставі наявних
матеріалів.

Розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, дослідивши та оцінивши надані
докази в сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01.10.2010 року ОСОБА_1
звернувся до Чернівецького міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні. В заяві про надання
статусу безробітного від 08.10.2010 року
відповідач, зазначив, що в даний час не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності. У зв'язку з
цим, на підставі наданих документів та
відомостей 08.10.2010 року відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

Під час перебування на обліку в
Чернівецькому міському центрі
зайнятості ОСОБА_1 виявив бажання
пройти навчання у Рівненському центрі
професійно технічної освіти ДСЗ за
спеціальністю «Основи комп'ютерної
графіки та WEB-дизайну» з метою
подальшого працевлаштування, куди в
подальшому його і було направлено.

17.01.2011 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
професійне навчання №00006,
відповідно до якого ОСОБА_1
зобов'язувався приступити до занять у
визначений строк, пройти повний курс
навчання, оволодіти професійними
знаннями та навиками, передбаченими
навчальними планами та програмами,
скласти кваліфікаційні іспити або інші
форми контролю знань, виконувати
правила внутрішнього розпорядку
навчального закладу, терміном навчання
з 19.01.2011 року по 17.02.2011 року.

Відповідно до довідки Рівненського
центру професійно-технічної освіти
державної служби зайнятості від 04.10.2013
року за №2559, за вих. №4135/25-13 від 14.10.2013
року сума витрат на професійне
навчання та проживання в гуртожитку
безробітного ОСОБА_1 складає 1194,76 грн.

29.07.2011 року на черговому відвідуванні
Чернівецького міського центру
зайнятості ОСОБА_1 було надана
результат направлення на роботу із
відміткою про працевлаштування з 01.08.2011
року на підставі чого відповідача було
знято з обліку.

За час перебування на обліку з 06.01.2011
року по 31.07.2011 року на розрахунковий
рахунок ОСОБА_1 перераховано допомогу
по безробіттю в сумі 3712,25 грн.

08.11.2012 року ОСОБА_1 повторно звернувся
до Чернівецького міського центру
зайнятості, як шукаючий роботу за
сприянням у працевлаштування. В заяві
про надання статусу безробітного від
15.11.2012 року відповідач зазначив, що в
даний час він не зареєстрований, як
суб'єкт підприємницької діяльності. У
зв'язку з цим, на підставі наданих
документів 15.11.2012 року відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено виплату допомоги по
безробіттю.

За час повторного перебування на
обліку з 15.11.2012 року по 10.07.2013 року на
розрахунковий рахунок ОСОБА_1
перераховано допомогу по безробіттю в
сумі 7455,83 грн.

В результаті надходження відомостей,
які підтверджуються довідкою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців встановлено,
що під час реєстрації 01.10.2010 року та
08.11.2012 року надання статусу
безробітного та перебування на обліку
в Чернівецькому міському центрі
зайнятості ОСОБА_1 був зайнятою
людиною, оскільки належав до категорії
фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності.

20 вересня 2013 року Чернівецький міський
центр зайнятості склав акт №181
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення безробітним відповідно
до Закону України "Про зайнятість
населення", розслідуванням
встановлено, що згідно довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців виявлено,
що ОСОБА_1 від 25.06.2002 року
зареєстрований як фізична
особа-підприємець.

24.09.2013 року ОСОБА_1 надіслані
повідомлення про повернення сум
допомоги по безробіттю за №25-13/4003 від
23.09.2013 року та 17.10.2013 року за №25-13/4415 від
16.10.2013 року з вимогою повернути кошти.

Станом на 21.11.2013 року відповідачем
кошти в сумі 12362,84 грн. не відшкодовані.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ
(далі -Закон № 1533).

Частини 2 та 3 ст. 36 Закону № 1533
передбачають, що застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідно до абзацу 1 п.п. 5.5. наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України «Про затвердження
Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності» від 20
листопада 2000 року N 307 (далі-Порядок)
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності,
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Згідно п.п. 6.14 Порядку, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

З встановлених обставин справи слідує,
що позивач правомірно з підстав
зазначених в Законі звернувся до
відповідача про повернення незаконно
отриманих коштів (допомоги) з
урахуванням того, що ОСОБА_1 перебував і
перебуває зареєстрованим як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, повно,
всебічно дослідивши докази по справі,
об'єктивно оцінивши їх, суд приходить
до висновку - позов задовольнити
повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 8, 11, 71-86, 94, 99, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Чернівецького міського центру
зайнятості кошти в сумі 11168,08 грн. на
рахунок 0051 в ГУДКСУ в
Чернівецькій області, МФО 856135, та на користь Рівненського
центру професійно-технічної освіти
державної служби зайнятості кошти в
сумі 1194,76 грн. на рахунок Рівненського
ЦПТО ДСЗ №2010, ЗКПО 21087175, банк
платника ГУДКСУ в Рівненській області,
код 833017.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя

І.В. Маренич