Справа № 819/3484/13-а
Суддя: Мірінович У.А.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3484/13-a

09 січня 2014 року
м.
Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі
головуючої судді Мірінович У.А. при
секретарі судового засідання
Винярському В.Я.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

відповідач - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції про зобов'язання відповідача
внести зміни до актових записів: про
народження № 14, складеного 16.06.1971 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції на громадянина ОСОБА_2 - в графі
"національність батька дитини" змінити
національність - з "українець" на
"поляк", в графі "національність матері
дитини" змінити національність - з
"українка" на "полька"; про шлюб №12,
складений 07.07.1959 року
Горішньовигнанською сільською радою
Чортківського району Тернопільської
області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - в
графі "національність нареченого"
змінити національність - з "українець"
на "поляк"; про народження №447,
складений 24.05.1960 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції на громадянку ОСОБА_4 - в графі
„національність батька дитини"
змінити національність - з "українець"
на "поляк".

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
селі Новосілці Сяноцького району
Краківського воєводства народився її
батько ОСОБА_2 і прожив у вказаному
селі до 1943 року. Його батьками
відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про державну реєстрацію
народження відновленого у 1971 році були
ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Доповнила, що згідно витягів з акту про
народження від 14.11.2013 року, виданих
Відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Заршин,
воєводства Підкарпатського, Польща її
дідусь ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3
року в с. Новосілці, Польща, на час
народження проживав АДРЕСА_1 та її
бабця ОСОБА_6, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4
року в с. Новосілці, Польща, на час
народження проживала АДРЕСА_2 та
постійно проживали на території
Польщі.

Крім цього, факт їх сталого проживання
на території Польщі в с. Новосілці
підтверджує витяг з книги перепису
населення, де вказано, що ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які були між собою подружжям та
їх діти, в тому числі ОСОБА_2, проживали
на території вищевказаного с.
Новосілці, де є запис від 1931 року і
вказано що вони проживали там від
народження. Відмітила, що дідусь
позивачки - ОСОБА_5 і бабуся - ОСОБА_6
вважали себе за національністю
"поляками", підтримували звичаї та
традиції польського народу, в яких
виховували і своїх дітей та внуків.
Однак, у книгах реєстрації актів про
народження дідуся і бабці, з яких
зроблені вищевказані витяги про
народження не вказано їх
національності.

Як наслідок, пізніше у відновленому в
актовому записі про народження батька
позивачки ОСОБА_2 від 1971 року, помилково
вказано національність його батьків
ОСОБА_5 -"українець" і ОСОБА_6 - "українка",
а також у актовому записі про шлюб її
батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 вказано
національність батька - „українець", і
відповідно у позивачки - ОСОБА_1,
актовому записі про народження вказана
національність батька «українець», що
не відповідає дійсності, оскільки її
дідусь ОСОБА_5 і бабуся ОСОБА_6 та
відповідно їх син - її батько ОСОБА_2
були корінними поляками, підтримували
польські традиції і звичаї, та їх
місцем народження і постійним місцем
проживання була Польща, про що свідчать
вищевказані докази.

У зв'язку з цим, в грудні місяці 2013 року
ОСОБА_1 звернулась до відповідача із
заявою про внесення змін до актових
записів: про народження № 14, складеного
16.06.1971 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції на
громадянина ОСОБА_2 - в графі
„національність батька дитини"
змінити національність - з „українець"
на „поляк", в графі „національність
матері дитини" змінити національність -
з „українка" на „полька"; про шлюб №12,
складений 07.07.1959 року
Горішньовигнанською сільською радою
Чортківського району Тернопільської
області на громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - в
графі „національність нареченого"
змінити національність -з „українець"
на „поляк"; про народження №447,
складений 24.05.1960 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції на громадянку ОСОБА_4 - в графі
„національність батька дитини"
змінити національність - з „українець"
на „поляк".

Однак, відповідач своїм висновком від
23.12.2013 року відмовив її у внесенні
вищевказаних змін до актових записів
про народження № 14 від 16 червня 1971 року,
про шлюб № 12 від 07.07.1959 року, про
народження № 447 від 24.05.1960 року. Позивач,
не погоджуючись з такою відмовою
відповідача вважає її безпідставною, у
зв'язку з чим звернулася до суду за
захистом своїх прав.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про причини не прибуття суд не
повідомив, хоча належним чином
повідомлявся про день, час та місце
слухання справи. Так, як слідує з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
№468, судовий виклик отримано
представником відповідача 06.01.2014р., а
отже у відповідності до ч. 3 ст. 35 КАС
України (за три дні до судового
засідання).

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача,
дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернулася до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції із заявою
про внесення змін до актових записів:
про народження № 14, складеного 16.06.1971
року Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Тернопільського міського
управління юстиції на громадянина
ОСОБА_2 - в графі "національність батька
дитини" змінити національність - з
"українець" на "поляк", в графі
"національність матері дитини" змінити
національність - з "українка" на
"полька"; про шлюб №12, складений 07.07.1959
року Горішньовигнанською сільською
радою Чортківського району
Тернопільської області на громадян
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - в графі
"національність нареченого" змінити
національність - з "українець" на
"поляк"; про народження №447, складений
24.05.1960 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції на
громадянку ОСОБА_4 - в графі
"національність батька дитини" змінити
національність - з "українець" на
"поляк".

Як слідує з матеріалів справи, на
підтвердження свого прохання
позивачем долучено та відповідачем
зібрано ряд документів, а саме: копія
паспорта заявниці; копія свідоцтва про
народження батька заявниці; копія
свідоцтва про шлюб батьків заявниці;
копія свідоцтва про смерть батька
заявниці; копія свідоцтва про смерть
матері заявниці; копія свідоцтва про
народження заявниці; копія свідоцтва
про шлюб заявниці; копія а/з про
народження батька заявниці; повний
витяг з ДРАЦСГ щодо а/з про народження;
копія а/з про шлюб батьків заявниці;
повний витяг з ДРАЦСГ щодо а/з про шлюб;
копія а/з про смерть батька заявниці;
повний витяг з ДРАЦСГ щодо а/з про
смерть; копія а/з про смерть матері
заявниці; повний витяг з ДРАЦСГ щодо а/з
про смерть; копія а/з про народження
заявниці; повний витяг з ДРАЦСГ про
народження; копія а/з про шлюб заявниці;
повний витяг з ДРАЦСГ про шлюб.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1
відповідачем видано висновок від 23.12.2013
року про відмову у задоволенні
прохання заявнику у внесенні
вищевказаних змін до актових записів
про народження № 14 від 16 червня 1971 року,
про шлюб № 12 від 07.07.1959 року, про
народження № 447 від 24.05.1960 року у зв'язку
із відсутності основного
підтверджуючого документу
національності батьків яка визначає
подальшу національність дитини, а саме
актового запису про шлюб дідуся і
бабусі заявниці, оскільки згідно заяви
про внесення змін за № 211/08.1-99 від 10.12.2013
року, складеної у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції, дата та
місце державної реєстрації шлюбу
дідуся і бабусі заявниці невідомо.

Не погодившись з таким висновком
позивач звернулася до суду за захистом
своїх прав.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходить з того, що відповідно до
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін
до актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 14 січня
2011 р. за № 55/18793 (далі - № 96/5) внесення
змін до актових записів цивільного
стану, які складено органами державної
реєстрації актів цивільного стану
України, проводиться відділами
державної реєстрації актів цивільного
стану районних, районних у містах,
міських (міст обласного значення),
міськрайонних управлінь юстиції (далі -
відділи державної реєстрації актів
цивільного стану) у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.5 Правил № 96/5 передбачено, що
заява про внесення змін до актового
запису цивільного стану подається
особою, щодо якої складено актовий
запис.

Відповідно до п.2.6 Правил № 96/5 разом із
заявою про внесення змін до актового
запису цивільного стану заявником
подаються; свідоцтва про державну
реєстрацію актів цивільного стану, у
яких зазначені неправильні, неповні
відомості або відомості, які
підлягають зміні; інші документи,
необхідні для розгляду заяви та
вирішення питання по суті.

На підставі зібраних документів та за
наслідками перевірки відділ державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичне представництво чи
консульська установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому за формою,
наведеною в додатку 2, згідно п. 2.12
Правил № 96/5.

Дослідивши належні та допустимі докази
у справі, в тому числі документи, які
були подані позивачем для розгляду
його заяви відповідачем, судом
встановлено, що згідно витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження № 6 (а.с.15), виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції 26.11.2013 року батько позивачки -
ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
селі Новосілці Сяноцького району
Краківської області Польщі і проживав
у вказаному селі до 1943 року, про що
свідчить витяг з книги перепису
населення (а.с 13), в якому є запис про
його викреслення у 1943 році з реєстру
мешканців.

Як пояснила в судовому засіданні
позивач, її батько ОСОБА_2 при житті
неодноразово розповідав, що він за
національністю поляк. Батько позивачки
володів польською мовою, навчав та
дотримувався польських традицій і
звичаїв, в яких у свою чергу виховував і
позивачку.

Крім того, як слідує з актів про
народження від 14.11.2013 року (а.с.8-11),
виданих Відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Заршин,
воєводства Підкарпатського, Польща
дідусь позивачки, ОСОБА_5 народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Новосілці, Польща,
на час народження проживав АДРЕСА_1 та
її бабця ОСОБА_6, народилася
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Новосілці, Польща,
на час народження проживала АДРЕСА_2.

Слід також зазначити, що факт їх
сталого проживання на території Польщі
в с. Новосілці підтверджує витяг з
книги перепису населення, у якому
вказано, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 як подружжя
та їх діти, в тому числі батько
позивачки - ОСОБА_2, проживали на
території вищевказаного с. Новосілці,
про що є запис від 1931 року, та проживали
вони там від народження.

Таким чином, з досліджених у судовому
засіданні належних та допустимих
доказів слідує, що батько позивачки -
ОСОБА_2, її дідусь - ОСОБА_5, та її бабуся
ОСОБА_6 народилися в селі Новосілці
Сяноцького району Краківської області
Польщі, постійно проживали там і за
національністю були поляками, та
відповідно, позивачка вважає себе за
національністю полячкою.

Статтею 11 Закону України «Про
національні меншини в Україні» від 25.06.
1992 року № 2494-XI передбачено, що
громадяни України мають право вільно
обирати і відновлювати національність.
Примус громадян хоч би в якій формі до
відмови від своєї національності не
допускається.

Пунктом 2.13 Правил № 96/5 встановлено, що
однією із підстав для внесення змін в
актові записи цивільного стану є
постанова адміністративного суду.

Частиною 1 статті 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 зазначеної статті
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною 2 статті 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

При цьому, покладення на відповідача
обов'язку вчинити певні дії, не є
втручанням в дискреційні повноваження
відповідача.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 10, 11, 94, 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції про зобов'язання вчинити певні
дії задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції внести
зміни до актових записів:

- про народження № 14, складеного 16
червня 1971 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції на
громадянина ОСОБА_2 - в графі
"національність батька дитини" змінити
національність - з "українець" на
"поляк", та в графі "національність
матері дитини" змінити національність -
з "українка" на "полька";

- про шлюб №12, складений 07 липня 1959
року Горішньовигнанською сільською
радою Чортківського району
Тернопільської області на громадян
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в графі
"національність нареченого" змінити
національність - з "українець" на
"поляк";

- про народження №447, складений 24
травня 1960 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
міського управління юстиції на
громадянку ОСОБА_4 - в графі
"національність батька дитини" змінити
національність - з "українець" на
"поляк".

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя
Мірінович У.А.