Справа № 2а/1270/5184/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/67854/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки, -в с т а н о в и л
а:ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області №Ф-97С від 25 квітня
2012 року, винесену відносно ОСОБА_4 про
сплату недоїмки з єдиного внеску в сумі
4010 грн. 30 коп.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судові витрати у
розмірі 108 грн. (сто вісім гривень).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року скасовано та прийнято нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням апеляційного суду,
ОСОБА_4 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
фізичною особою-підприємцем, перебуває
на спрощеній системі оподаткування та
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Управлінням Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області

25 квітня 2012 року виставлено вимогу про
сплату боргу №Ф-97С, якою встановлено
наявність заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
4010,30 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо
винесення вимоги протиправними,
позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Положеннями частини 2 статті 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та членів сімей цих осіб, які беруть
участь упровадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особи, зазначені
у пункті 4 частини 1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсіонер - це
особа, яка відповідно до цього Закону
отримує пенсію, довічну пенсію, або
члени її сім'ї, які отримуюсь пенсію в
разі смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачені
такі види пенсійних виплат, як пенсія
за віком, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника та пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону України

«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
якої

(в редакції на час призначення позивачу
пенсії за вислугу років) особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що позивач отримує пенсію за вислугу
років, призначену відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», та не досяг віку з
якого призначається пенсія за віком, а
отже не звільняється від сплати
єдиного внеску відповідно до частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

З таким висновком апеляційного суду
погоджується і колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлене у справі рішення
апеляційного суду є законним та
обґрунтованим, і підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату недоїмки -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: