Справа № 2а/1770/943/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/49695/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Млинівської міжрайонної державної
податкової інспекції у Рівненській
області на ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 19.07.2011 року та постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.04.2011 року
по справі № 2а/1770/943/2011 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фасттрек
Агроестейт» до Млинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Рівненській області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фасттрек
Агроестейт» звернулось до суду з
позовною заявою до Млинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Рівненській області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № від 20.01.2011
року, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 90528,00 грн. та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у
загальному розмірі 22632,00 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.04.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Млинівською
міжрайонною державною податкової
інспекцією було проведено виїзну
планову перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фасттрек
Агроестейт» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 21.07.2009 року по
30.09.2010 року.

Вказаною перевіркою, серед інших
порушень норм податкового
законодавства, встановлено порушення
платником податків пп. 5.3.9, пп. 5.3.2 п. 5.3,
пп. 5.2.10 п. 5.2 ст. 5, пп. 8.7.1 п. 8.7 ст. 8 Закону
України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі Закон № 334/94-ВР).

20 січня 2011 року, податковим органом на
підставі пп. 54.3.2 п. 54.3. ст. 54 та п.58.1 ст. 58,
ст. 123 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-VI прийнято податкове
повідомлення-рішення № 000001232, згідно
якого позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 90528,00 грн. та застосовано до
позивача штрафні (фінансові) санкції у
загальному розмірі 22632,00 грн.
Відповідно до розрахунку нарахування
штрафної санкції по податку на
прибуток, штраф у сумі 22632,00 грн.
обчислено як 25 відсотків від суми
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, що
для позивача складає 90528,00 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів щодо необхідності
задоволення позову з наступних
підстав.

До 06 серпня 2011 року, тобто до набрання
чинності Законом України від 07 липня 2011
року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» (надалі -
Закон 3609-VI), Податковий кодекс України
не містив положень, які б регулювали
порядок застосування штрафних санкцій,
передбачених Податковим кодексом
України, до правопорушень, вчинених до
01 січня 2011 року.

З 01 січня 2011 року, тобто від дати
набрання чинності Податковим кодексом
України, і до 06 серпня 2011 року, тобто до
дати набрання чинності пунктом 11
підрозділу 10 розділу ХІХ Податкового
кодексу України, слід виходити із
загальних норм Конституції України та
Податкового кодексу України.

У розглядуваному випадку, якщо
виявлення правопорушення, вчиненого до
набрання чинності Податковим кодексом
України, відбулося до 06 серпня 2011 року,
тобто до набрання чинності пунктом 11
підрозділу 10 розділу ХІХ Податкового
кодексу України, то розміри штрафних
санкцій, що можуть бути застосовані до
відповідного порушення, повинні
визначатися з урахуванням такого.

Збільшення розміру відповідальності
новим нормативно-правовим актом
порівняно з попереднім, що регулював ті
самі відносини, є фактично зворотною
дією нормативно-правового акта, тому що
передбачає зміну правила поведінки в
разі вчинення певного діяння. Таке за
відсутності відповідного застереження
у самому нормативно-правовому акті
суперечить статті 58 Конституції
України.

До 06 серпня 2011 року, тобто до набрання
чинності пунктом 11 підрозділу 10
розділу ХІХ Податкового кодексу
України, були відсутні норми, які б
прямо встановлювали необхідність
застосування штрафних санкцій за
виявлені у 2011 році податкові порушення
у розмірах, встановлених Податковим
кодексом України. Тому, до 06 серпня 2011
року заходи відповідальності,
передбачені Податковим кодексом
України, могли бути застосовані за
порушення, вчинені до набрання ним
чинності, лише в тому обсязі, в якому
вони не перевищували попередні санкції
за ті самі діяння.

Так само не могли бути застосовані
більші розміри відповідальності,
встановлені попереднім нормативним
актом. Зазначене пояснюється тим, що
застосуванню підлягає той
нормативно-правовий акт, який є чинним
на момент застосування заходів
відповідальності, і якщо таким актом
підвищеного розміру санкцій не
передбачено, то і не може бути
застосовано відповідних санкцій.

Таким чином, з урахуванням вимог статті
58 Конституції України до податкових
порушень, вчинених до набрання
чинності Податковим кодексом України,
але виявлених з 01 січня 2011 року до 06
серпня 2011 року, може застосовуватися
найнижчий із тих обсягів
відповідальності, що передбачені
Законом України від 21 грудня 2000 року №
2181-ІІІ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» або Податковим кодексом
України.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Млинівської
міжрайонної державної податкової
інспекції у Рівненській області
відхилити.

Ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.07.2011 року
та постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.04.2011 року
по справі №2а/1770/943/2011 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може
бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.