Справа № 565/1743/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Малков
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" січня 2014 р.
Справа № 565/1743/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області,
ОСОБА_3 на постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
"18" листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовську
Рівненської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом в
якому просила скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кузнецовську Рівненської області
від 29.04.2013 року та зобов'язати
відповідача відновити їй з 01.05.2013 року
виплату пенсії по втраті годувальника,
призначеної відповідно до
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську
Рівненської області від 06.12.2012 року.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області позовні
вимоги задоволено повністю. Визнано
протиправним дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовську Рівненської області по
припиненню виплати ОСОБА_3 пенсії у
зв'язку із втратою годувальника з 01.05.2013
року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську
Рівненської області призначити ОСОБА_3
з 01.05.2013 року пенсію у зв'язку із втратою
годувальника в розмірі 50 відсотків
пенсії за віком померлого годувальника
ОСОБА_4.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням сторони по справі звернулися
до суду із апеляційними скаргами в яких
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просять скасувати постанову та
прийняти нову. Відповідач, зокрема,
просить відмовити в задоволенні
позову. Позивач зазначає, що постанова
є незаконною через неповноту
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
тому просить ухвалити нове рішення із
задоволенням усіх позовних вимог у тій
редакції, що наведені у позовній заяві.

Обговоривши доводи апеляційних скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги
відповідача. Апеляційну скаргу
позивачки колегія суду вважає за
необхідне задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
перебувала на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Кузнецовськ та отримувала пенсію по
втраті годувальника (чоловіка - ОСОБА_4,
який брав участь в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках)
в розмірі фактичних збитків відповідно
до статті 54 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" згідно поданої нею заяви
від 28.11.2012 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
після смерті чоловіка, захворювання
якого було пов'язане з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС, ОСОБА_3
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в м. Кузнецовську із
заявою про перехід на інший вид пенсії
по втраті годувальника, яку написала
під диктовку спеціаліста такого
управління, де просила перевести її на
пенсію по втраті годувальника згідно
ст. 54 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". До заяви ОСОБА_3 додала
усі необхідні документи, які вимагав
працівник позивача, а саме: трудову
книжку, довідку про заробітну плату,
документи про стаж, на підставі яких її
було переведено на пенсію по втраті
годувальника.

Однак працівник позивача при прийнятті
заяви не повідомив відповідача та не
вимагав надання експертного висновку
із встановлення причинного зв'язку
смерті годувальника з дією іонізуючого
випромінювання та інших шкідливих
чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Відповідачу особисто не було відомо
про необхідність надання такого
документу з метою призначення пенсії
по втраті годувальника.

Отже, з боку відповідача при написанні
вказаної заяви та наданні необхідних
документів жодних зловживань чи
подання недостовірних даних не було. З
цих мотивів позивачу було відмовлено у
задоволенні його позову про стягнення
з ОСОБА_3 надмірно виплачених коштів.
Відповідні обставини встановлені
судовим рішенням у справі №817/3366/13-а,
яке набрало законної сили.

З 01.05.2013 року позивачці припинено
виплату пенсії по втраті годувальника
через безпідставність її призначення і
поновлена виплата пенсії за віком.
Вказане рішення прийняте
безпосередньо управлінням Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ, заяви
про припинення пенсійних виплат
позивач не подавала, як і не подавала
заяви про переведення її з одного виду
пенсії на інший.

Як слідує з доводів відповідача,
викладених у запереченнях на позов та у
апеляційній скарзі, припинення виплати
позивачу пенсії по втраті годувальника
відбулось через подання документів, що
містять неправдиві відомості, а саме -
відсутність медичного висновку про
причинний зв'язок між смертю померлого
годувальника ОСОБА_4 та наслідками
Чорнобильської катастрофи на підставі
п.1 ч.1 ст.49 Закону №1058.

Як встановлено судами при розгляді
справи №817/3366/13-а факту подання
позивачкою будь-яких неправдивих
документів не мало місця. З огляду на
це, під час розгляду справи мало бути
встановлено, чи наділений
повноваженнями відповідач приймати
рішення про припинення виплати пенсії
у разі встановлення, що пенсія була
призначена неправомірно, однак не
внаслідок зловживання пенсіонера або
інших осіб, як видавали документи для
призначення пенсії, а внаслідок
неналежного виконання своїх обов'язків
працівниками органу, що призначає
пенсію.

З цього приводу колегія суддів вважає
відзначити, що саме розпорядження,
якими позивачці припинено виплату
пенсії, взагалі не містить жодних
посилань на норми закону, якими
керувався відповідач при його
прийнятті (а.с.4).

Питання призначення та зміни розміру
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
врегульовані ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Частиною 2 даної статті
визначено, що зміна розміру пенсії або
припинення її виплати членам сім'ї
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, у якому склалися
обставини, що спричинили зміну
розміру або припинення виплати пенсії.

Якщо навіть припустити, що відповідач
керувався даною нормою Закону,
припиняючи виплату пенсії позивачці,
то її застосування в даному випадку не
є можливим з огляду на те, що у квітні
місяці 2013 року ніякі нові обставини, що
спричинили зміну розміру пенсії або
давали підставу для припинення її
виплати не виникали, матеріали
пенсійної справи містили ті ж
документи, на підставі яких пенсія вже
була призначена. Рішення про
призначення позивачці пенсії на цей
момент було чинним і ніким не
скасованим.

У відповідності до ст.49 Закону "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі
документів, що містять недостовірні
відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної
пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених
законом.

Навіть якщо припустити, що відповідач
при прийнятті свого рішення керувався
названою нормою закону, то матеріалами
справи встановлено відсутність
обставин, передбачених п.1 цієї статті.

Жодних посилань на норми закону (п.5
ст.49), якими б передбачалося можливість
припинення виплати пенсії особі, яка їй
призначена внаслідок недбальства
працівників органу, що призначає
пенсію, відповідачем не наведено і такі
норми відсутні.

Тим більше, що згідно ч.2 ст.45 названого
Закону Пенсія призначається довічно
або на період, протягом якого пенсіонер
має право на виплату пенсії відповідно
до цього Закону. В даному випадку
пенсія позивачці була призначена
довічно і це сторони не оспорювали.

Якщо вважати, що відповідачем
здійснено переведення позивачки на
інший вид пенсії, то такі дії теж не є
правомірними.

Згідно ч.3 ст.45 Закону визначено, що
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

Як передбачено п.3 Порядку подання та
оформлення відповідних документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління ПФ України від 25.11.2005 року
№22-1 (далі Порядок), що переведення з
одного виду пенсійного забезпечення на
інший, перерахунок та припинення
виплати пенсії здійснюється за заявою
особи, яка має право на пенсію
відповідного виду, що подаються до
органу пенсійного фонду.

Тобто, зазначеними нормами не надано
відповідачу переводити позивача з
одного виду пенсії на інший вид пенсії
за власною ініціативою.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
вважає, що розпорядження відповідача
від 29.04.2013 р. є протиправним, а тому
підлягає скасуванню. В зв'язку з цим
позивачці має бути поновлено виплата
раніше призначеної пенсії.

Доводи апеляційної скарги позивачки
колегія суддів вважає частково
обґрунтованими.

В даному випадку висновки суду про те,
чи мала позивачка право на отримання
пенсії на момент її призначення, лежать
поза межами предмету спору, оскільки
позивачка оспорювала правомірність
розпорядження відповідача від 29.04.2013 р.

З позовом про визнання за нею права на
пенсію позивачка не зверталася, спору
щодо правомірності розпорядження
відповідача від 06.12.2012 р. судом теж не
розглядалося.

Задовольнивши повністю позовні вимоги
позивачки, які полягали у скасуванні
розпорядження відповідача від 29.04.2013 р.
та зобов'язанні відповідача відновити
позивачці пенсію, яка була їй раніше
призначена та виплачувалася на
підставі розпорядження від 06.12.2012 р.,
суд безпідставно вийшов за межі
позовних вимог у висновках про те, чи
мала позивачка право на призначення
пенсії по втраті годувальника, а також
фактично вдався до перегляду
розпорядження від 06.12.2012 р.

Невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, а так само
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання є підставою для скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення згідно ст.202 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати та постановити нову - про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
залишити без задоволення, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити,
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "18"
листопада 2013 р. скасувати. Прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
повністю.

Скасувати розпорядження (рішення)
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовськ Рівненської області від
29.04.2013 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Кузнецовськ
Рівненської області з 01.05.2013 р.
відновити ОСОБА_3 виплату пенсії по
втраті годувальника, призначеної
відповідно до розпорядження від 06.12.2012
р.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
м-н.Вараш,25-А,м.Кузнецовськ,Рівненська
область,34400