Справа № 537/5705/13-а
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/537/155/2013
Справа № 537/5705/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2013 року Крюківський районний
суд м.Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді - Фадєєвої С.О.,

при секретарі Герасименко Л.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Щепілова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області про
зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, де просив зобов»язати
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці вчинити наступні дії:
усунути пенсійну дискримінацію
відносно нього як пенсіонера по
трудовому каліцтву стосовно не
проведення перерахунку розміру його
пенсії (150 гривень), виходячи із
щорічного збільшення середньої
заробітної плати по країні з 1 березня;
усунути пенсійну дискримінацію
відносно нього як пенсіонера по
трудовому каліцтву стосовно не
проведення зміни розміру його пенсії
(150 гривень) з більш високого заробітку
за 2 роки роботи підряд після
призначення пенсії з врахуванням стажу
роботи; провести осучаснення дійсного
розміру його пенсії (150 гривень),
виходячи з поточного розміру
середньочстатистичної пенсії по
інвалідності по ІІ групі в Україні;
виплачувати йому саме трудову пенсію
по ІІ групі інвалідності безстроково
від трудового каліцтва у розмірі не
нижче рівня прожиткового мінімума,
встановленого законом; з 01.01.2004 року по
теперішній час зробити йому, як
потерпілому-ученику, відповідний
перерахунок розміру його пенсії (150
гривень) по ІІ групі інвалідності
безстроково від трудового каліцтва з
виплатою недоотриманої різниці не за
нормами Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; виплачувати йому, як
потерпілому-ученику, пенсію по ІІ групі
інвалідності безстроково від
трудового каліцтва не за нормами
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Під час судового розгляду справи
ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив і
доповнив та остаточно просив суд
зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці вчинити
наступні дії: усунути пенсійну
дискримінацію відносно нього як
пенсіонера по трудовому каліцтву
стосовно не проведення перерахунку
розміру його пенсії (150 гривень),
виходячи із щорічного збільшення
середньої заробітної плати по країні з
1 березня, починаючи з 2013 року; усунути
пенсійну дискримінацію відносно нього
як пенсіонера по трудовому каліцтву
стосовно не проведення зміни розміру
його пенсії (150 гривень) з більш
високого заробітку за 2 роки роботи
підряд після призначення пенсії з
врахуванням стажу роботи, починаючи з
2004 року і по теперішній час; усунути
пенсійну дискримінацію відносно нього
як пенсіонера по трудовому каліцтву
стосовно не проведення перерахунку
розміру його пенсії (150 гривень),
виходячи із його заробітної плати, з
якої раніше була нарахована пенсія або
за період, передбачений абз.1 ч.1 ст.40
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 2004 року;
провести осучаснення дійсного розміру
його пенсії (150 гривень), виходячи з
поточного розміру
середньочстатистичної пенсії по
інвалідності по ІІ групі в Україні з
моменту набрання чинності судовим
рішенням; виплачувати йому саме
трудову пенсію по ІІ групі
інвалідності безстроково від
трудового каліцтва у розмірі не нижче
рівня прожиткового мінімума,
встановленого законом з моменту
набрання чинності судовим рішенням; з
01.01.2004 року по теперішній час зробити
йому, як потерпілому-ученику,
відповідний перерахунок розміру його
пенсії (150 гривень) по ІІ групі
інвалідності безстроково від
трудового каліцтва з виплатою
недоотриманої різниці не за нормами
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»; виплачувати йому, як
потерпілому-ученику, пенсію по ІІ групі
інвалідності безстроково від
трудового каліцтва не за нормами
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з моменту набрання
чинності судовим рішенням.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 уточнені та доповнені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Обгрунтував вимоги тим, що він отримує
пенсію як інвалід ІІ групи у зв»язку з
трудовим каліцтвом в розмірі 150
гривень, тобто в розмірі, що нижче рівня
прожиткового мінімуму для
непрацездатних. Відповідач в порушення
Конституції не проводить перерахунку
його пенсії, виходячи з щорічного
збільшення середньої заробітної плати
по Україні, а також з більш високої
заробітної плати за два роки підряд
після призначення пенсії з врахуванням
стажу, та помилково при нарахуванні
пенсії керується Законом України «Про
пенсійне забезпечення». Оскільки
відносно нього застосовується
пенсійна дискримінація, просить
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області -
Щепілов О.В. позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав, вказав, що відповідач отримує
пенсію як інвалід ІІ групи внаслідок
трудового каліцтва в сумі 894 гривень
щомісячно з урахуванням державної
адресної допомоги, що відповідає
встановленому прожитковому мінімуму.
При нарахуванні пенсії ОСОБА_1 не
можуть бути застосовані Закони України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» чи «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», оскільки ці закони не
визначають порядок нарахування пенсій
по інвалідності, а встановлюють
порядок щомісячних страхових виплат та
інших витрат на відшкодування шкоди.

Представник третьої особи -
Міністерства соціальної політики
України - в судове засідання не
з»явився, надіслав суду письмові
заперечення, де проти задоволення
позову ОСОБА_1 заперечує з тих підстав,
що виплата пенсії позивачеві
проводиться відповідно до діючого
пенсійного законодавства. Просить
справу розглянути без участі
представника міністерства.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, дослідивши і
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні, суд приходить до висновку,
що позовна заява не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є інвалідом другої групи
внаслідок трудового каліцтва та
отримує з 24.05.1984 року пенсійні виплати.
Викладені обставини не заперечуються
сторонами та підтверджується
письмовими доказами: пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_1, довідкою
МСЕК серії ВТЭ-33 № 050619, рішеннями
Крюківського районного суду м.
Кременчука, що набрали чинності, від
29.11.1984 року та від 20.08.1985 року, рішенням
Автозаводського районного суду від
13.11.2002 року, що набрало законної сили.

Статтею 92 ч.1 п.6 Конституції України
встановлюється, що виключно законами
України визначаються в тому числі
основи соціального захисту, форми і
види пенсійного забезпечення.
Відповідно до п.3 ст.4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виключно
законами про пенсійне забезпечення
визначаються: види пенсійного
забезпечення; умови участі в пенсійній
системі чи її рівнях; пенсійний вік для
чоловіків та жінок, при досягненні
якого особа має право на отримання
пенсійних виплат; джерела формування
коштів, що спрямовуються на пенсійне
забезпечення; умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення; організація
та порядок здійснення управління в
системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою статті 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, що громадяни України
мають право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
в зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом. Відповідно до статті 8
названого закону виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Статтею 81 Закону «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Згідно з ст. 30 ч.3 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія по інвалідності
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
призначається відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Норми п.16 ст.34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» з цього приводу мають
відсильний характер та визначають, що
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення.

Вказаний Закон «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не визначає порядку
призначення пенсії по інвалідності у
зв»язку з трудовим каліцтвом, її
розміру та порядку його визначення.

Також згідно п.16 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" можуть застосовуватися
лише в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах і
за вислугу років, а не в частині
визначення права на пенсію по
інвалідності у зв»язку з трудовим
каліцтвом.

Разом з цим Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують

члени її сім'ї у випадках, визначених
цим Законом. Статтею 6 цього Закону
визначено, що непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 15 квітня 2003 р. N 544 «Про підвищення
розмірів трудових пенсій» збільшено
мінімальний розмір пенсій,
передбачений для обчислення трудових
пенсій за віком, до 50 гривень включно;
збільшено максимальний розмір
трудових пенсій за віком: до 200 гривень
включно для категорій працівників,
визначених згідно з пунктом "а" статті 13
та статтею 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"; до 150 гривень
включно - для інших категорій
працівників. Збільшення мінімального
розміру пенсій, передбачене цим
пунктом, не застосовується для
визначення розмірів соціальних
пенсій, надбавок, підвищень та інших
доплат до пенсій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів
України від 26 березня 2008 р. N 265 «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян» визначено установити, що у
разі, коли щомісячний розмір пенсійних
виплат, державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Згідно довідки Управління ПФУ в м.
Кременчуці №5914 від 21.10.2013 року
відповідач знаходиться на обліку у
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці та отримує пенсію по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва як інвалід ІІ групи в розмірі
894 гривень щомісячно з травня по
жовтень 2013 року. В судовому засіданні
встановлено, що на даний час розмір
пенсійних виплат, що виплачується
ОСОБА_1, відповідає розміру,
встановленому вищезгаданими
Постановами КМУ, та складається з 150
гривень пенсії та 744 гривень державної
адресної допомоги до прожиткового
мінімуму, що підтверджується листом
Управління ПФУ в м. Кременчуці від
07.10.2013 року № 437/м-07.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що відповідач
правомірно в межах наданих йому
повноважень зробив розрахунок пенсії
відповідно до вказаних Постанов КМУ,
які регулюють спірні правовідносини на
даний час.

Суд вважає такими, що не ґрунтуються на
законі, твердження позивача щодо
можливості застосування для
обчислення розміру його пенсії норм
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки відповідно до ч.1 ст 30 цього
Закону пенсія по інвалідності
призначається в разі настання
інвалідності, що спричинила повну або
часткову втрату працездатності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства) за
наявності страхового стажу,
передбаченого статтею 32 цього Закону,
тобто за винятком трудового каліцтва.

Керуючись ст.19, п.6 ч.1 ст.92
Конституції України, ст.ст.9, 11, 12, 72, 86,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року; Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року; Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 року, постановою Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян»;

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області про зобов»язання вчинити дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя:
С.О.Фадєєва

Повний текст постанови виготовлений
25.12.2013 року.