Справа № 2а-114/09/2370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2013 р. м. Київ
К-21648/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К.,
Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінніс, ЛТД" на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.02.2009 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.04.2010 по
справі № 2а-114/09/2370 (2-а-114/09/2370)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінніс, ЛТД"

до Державної податкової
інспекції у м.Черкаси

про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство в судовому порядку
оскаржило рішення від 21.10.2008 № та
від 23.10.2008 №, якими Державною
податковою інспекцією до позивача
застосовано фінансові санкції у сумі 8
500,00 грн. та 13 940,00 грн. відповідно, за
порушення Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, у позові відмовлено.

Вирішуючи спір, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
висновку, що позивач зобов'язаний був
надавати послуги через реєстратори
розрахункових документів, що
переведені у фіскальний режим роботи
та підтверджують виконання
розрахункових операцій на
індивідуальному гральному автоматі.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Товариство подало касаційну скаргу, де
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанції норм
матеріального права, просить зазначені
судові рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В запереченнях на касаційну скаргу,
відповідач з вимогами та доводами
заявника не погоджується, просить
залишити в силі оскаржені судові
рішення у справі.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційну скаргу
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Судами встановлено, що фактичною
підставою для донарахування
Товариству фінансових санкцій
слугували висновки фахівців
податкового органу, викладені у актах
перевірок від 11.10.2008 № 004401 та від 13.10.2008
№0008 господарських одиниць позивача -
залів ігрових автоматів, що в порушення
п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №
265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" позивач при наданні послуг у
сфері грального бізнесу
використовував гральні автомати, які
перебували у робочому стані проте не
були переведені у фіскальний режим
роботи у відповідності до вимог
чинного законодавства.

На підставі вказаних актів перевірок
податковим органом прийнято
оспорювані позивачем рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про правомірність
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій за використання
останнім після 01.07.2008 гральних
автоматів, у яких не реалізовані
фіскальні функції.

Так, згідно з п. 3 ст. 3 Закону України від
06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій (далі - РРО), що
включені до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій, з
додержанням встановленого порядку їх
застосування.

Статтею 12 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що на території України дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
РРО вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру та конструкція і
програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (ст. 11
Закону № 265/95-ВР).

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 № 121 "Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій"
встановлено, що до 31.12.2006 всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

Пунктом 2 постанови № 121 на
Міністерство промислової політики
України було покладено обов'язок
забезпечити організацію розроблення
автоматів з продажу товарів (послуг),
які відповідатимуть зазначеним
вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
"Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Виходячи з наведених норм
законодавства, суб'єкти господарювання
з 01.07.2008, тобто з моменту включення до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій
комп'ютерно-касової системи "Фіскал",
зобов'язані використовувати дану
систему під час надання гральних
послуг з використанням гральних
автоматів.

Отже, державою виконано обов'язок з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідають передбаченим Законом №
265/95-ВР вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють. Тому
з 01.07.2008 до суб'єктів господарювання,
які надають гральні послуги з
використанням гральних автоматів, у
яких не реалізовані фіскальні функції,
застосовуються фінансові санкції,
передбачені п. 2 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

Вказана позиція узгоджується з
рішеннями Верховного Суду України,
зокрема, з постановою від 05.06.2012 № 21-97а12
(305/12) у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КСІ-У" до
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Донецької області та
Державної податкової інспекції
Деснянського району м. Києва про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій.

Аналізуючи положення Закону № 265/95-ВР,
Верховний Суд України дійшов висновку,
що оскільки Наказом ДПА від 01.07.2008 № 430
"Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів, то з цього часу
суб'єкт господарювання не має
можливості посилатися на невиконання
державою взятих на себе обов'язків з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідатимуть передбаченим Законом
№ 265/95-ВР вимогам, а також
запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної
пам'яті) для оснащення автоматів, що вже
діють.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те,
що перевірки господарських одиниць
позивача були здійснені контролюючим
органом у жовтні 2008 року, тобто після
включення вищезазначеної
комп'ютерно-касової системи до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, суд касаційної
інстанції погоджується з
обґрунтованими висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність застосування до
Товариства штрафних (фінансових)
санкції у розмірі 8 500,00 грн. та 13 940,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд
касаційної інстанції відхиляє доводи
позивача, викладені у касаційній
скарзі, і не вбачає підстав для
скасування законних і обґрунтованих
судових рішень першої та апеляційної
інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінніс,
ЛТД" залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.02.2009 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.04.2010 по
справі № 2а-114/09/2370 (2-а-114/09/2370) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко