Справа № 812/9330/13-а
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/9330/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді
Ірметової О.В.,

За участю секретарі судового
засідання: Семціва О.В.

Прокурора
Дьомушкіної І.В.

представника позивача:
Тащенка В.В.

представника відповідача: не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Прокуратури
міста Стаханова в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області до Публічного акціонерного
товариства "Стахановський завод
технічного вуглецю" про стягнення
заборгованості у розмірі 607072,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
"Стахановський завод технічного
вуглецю" про стягнення заборгованості
у розмірі 607 072 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
згідно п. "а" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" відповідач з
коштів, призначених на оплату праці,
зобов'язаний внести до пенсійного
фонду плату, яка покриває витрати на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах, які
мають стаж, який дає право на
призначення цих пенсій. та пунктом 1 ст.
2 передбачено, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Таким чином виплати по оплаті
пільгових пенсій відшкодовуються
Пенсійному фонду за рахунок
відповідних підприємств.

За період з 01.08.2013 по 31.10.2013 Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області відповідачу було
пред'явлено до відшкодування фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком №1 у розмірі 588 577,26 грн. та за
списком №2 у розмірі 18 494,74 грн., на
загальну суму 607 072,00 грн., які не були
погашені.

Таким чином, відповідач добровільно не
виконує свої обов'язки, у зв'язку з чим
позивач просить стягнути з відповідача
суму витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №1 у
розмірі 588 577,26 грн. та за списком №2 у
розмірі 18 494,74 грн., на загальну суму 607
072,00 грн.

Прокурор у судовому засіданні надав
пояснення аналогічні викладеним у
адміністративному позові.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у адміністративному позові.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не відомі.

В запереченні представником
відповідача було зазначено, що суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за серпень,
вересень, жовтень 2013 року не знайшли
підтвердження в документах, які
представлені позивачем з позовною
заявою.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України,
суд прийшов до наступного.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Таким
чином виплати по оплаті пільгових
пенсій відшкодовуються Пенсійному
фонду за рахунок відповідних
підприємств.

Згідно п. "а" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" відповідач з
коштів, призначених на оплату праці,
зобов'язаний внести до пенсійного
фонду плату, яка покриває витрати на
виплату та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах, які
мають стаж, який дає право на
призначення цих пенсій.

Згідно ч.2 Розділу ХV Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року, N 1058-IV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, необхідність
відшкодування відповідачем позивачу
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком № 1 та Списком №2 ,
передбачена діючим законодавством.

Згідно ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" суми пільгових
пенсій, сплачених відповідно пп. "б" - "з"
статті 13 зазначеного Закону та
фактичні витрати на їх доставку,
відшкодовуються Пенсійному фонду
України підприємством, установою,
організацією, на якому працював
пенсіонер, за рахунок коштів на оплату
праці до досягнення працівником
пенсійного віку: 60 років - чоловіки, 55
років - жінки.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
врегульовано розділом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663
(надалі -Інструкція №21-1).

Відповідно до п. 6.1. Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2004
році;

30 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2005
році;

40 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2006
році;

50 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2007
році;

60 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2008
році;

70 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2009
році;

80 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2010
році;

90 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1. Інструкції
№21-1 встановлено, що платниками
страхових внесків є страхувальники -
роботодавці:

підприємства, установи й організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно п.6.4. Інструкції №21-1 розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону (згідно з додатками 6
та 7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Пунктом 6.5. Інструкції №21-1 встановлено,
що розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Відповідно до п.6.8. Інструкції №21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем за період з 01.08.2013 по 31.10.2013
було складено розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. "а" та «б»-«з» ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", відповідно до яких
відповідач повинен відшкодувати
пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій на загальну
суму 607 072,00 (а. с. 21-61).

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій
підприємство отримувало, що
підтверджується підписом
уповноваженої особи на поштових
повідомленнях та корінцях повідомлень
(а. с. 9-14).

Таким чином, стягненню з Публічного
акціонерного товариства
"Стахановський завод технічного
вуглецю" належить борг з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
за списком №1 та списком №2, за період з
01.08.2013 по 31.10.2013 р. в сумі 607 072,00 грн., що
підтверджується карткою особового
рахунку по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком №1 та
списком №2, та розрахунком суми
заборгованості (а. с. 15-20).

Із системного аналізу зазначених норм
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" суд приходить до
висновку, що відповідач, отримавши
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
та до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", не
надавши на них заперечень та не
оскарживши розрахунки у судовому
порядку, фактично узгодив такі
розрахунки. Відтак, визначена в
розрахунках сума до відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій підлягає
сплаті відповідачем. Крім того, ухвалою
суду від 09.12.2013 було зупинено
провадження по справі за клопотанням
представника відповідача для звірення
розрахунків по пенсіонерам, які
отримують пільгові пенсії, але на дату
розгляду справи відповідачем не було
надано відомості щодо звірення
розрахунків та не надано жодного
доказу, який би спростував наявність
суми заборгованості.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
Прокуратури міста Стаханова законними
та обґрунтованими.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 17, 18, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокуратури
міста Стаханова в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області до Публічного акціонерного
товариства "Стахановський завод
технічного вуглецю" про стягнення
заборгованості у розмірі 607072,00 грн.
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Стахановський завод
технічного вуглецю" (94000 вул.
Чайковського, 21 м. Стаханов Луганська
обл., р/р 5980 в ЛФ ВАТ «Фінанси і
кредит», МФО 304717, код 05389959) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області (94002
вул. Б.Хмельницького, 19 м. Стаханов
Луганська обл., р/р9 в ЛОУ ВАТ
«Державний ощадний банк» в м.
Луганську, МФО 304665, код 21792465)
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у розмірі
607072 грн. (шістсот міс тисяч сімдесят дві
грн. 00 коп.), у тому числі за списком №1 у
сумі 588577,26 грн. (п'ятсот вісімдесят
вісім тисяч п'ятсот сімдесят сім грн.. 26
коп.) та за списком №2 у сумі 18494,74 грн.
(вісімнадцять тисяч чотириста
дев'яносто чотири грн. 74 коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанову складено та підписано у
повному обсязі 17 січня 2014 року.

Суддя
О.В. Ірметова