Справа № 603/1143/13-а
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/1143/13-а
Провадження № 6-а/603/9/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого судді:
Іванчука В. М.

при секретарі :
Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Монастириська справу за
заявою ОСОБА_1, представника позивачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області про визнання протиправними дій
відповідача щодо виконання постанови
суду в справі №2-а-853/11 в порядку ст.267
КАС України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернувся в суд із заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі Тернопільської
області про визнання протиправними дій
відповідача щодо виконання постанови
суду в справі №2-а-853/11 в порядку ст.267
КАС України, в якому просить суд
визнати протиправними дії відповідача
щодо неповного виконання постанови
суду від 18.04.2011 року, скасувати
розпорядження відповідача від 08.11.2013
року та зобов'язати видати нові
розпорядження про нарахування
позивачам підвищення до пенсії як
дітям війни відповідно до постанови
суду від 18.04.2011 року, встановити строк
для подання відповідачем до суду звіту
про виконання постанови суду. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що на виконання
вищевказаної постанови суду
відповідачем нараховано підвищення до
пенсії, однак лише за період з 05.10.2010
року по 22.07.2011 року, що вважає лише
частковим виконанням постанови. На
момент перегляду рішення суду першої
інстанції Львівським апеляційним
адміністративним судом вже відбулися
зміни у чинному законодавстві та були
враховані при постановленні ухвали про
залишення постанови суду від 17.04.2013
року без змін, а тому, встановивши
кінцеву дату 22.07.2011 року, відповідач
самоправно змінив установлений
постановою суду від 18.04.2011 року період
перерахунку та виплати належних
коштів, що суперечить Конституції
України та КАС України, так як дана
постанова суду є чинною та обов'язковою
до повного виконання. Крім цього,
зазначають, що відповідно до практики
Європейського Суду (справа «Кечко
проти України» від 08.11.2005 року)
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань, є
безпідставним.

Позивачі та їхній представник ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явились, хоча
повідомлялись про дату, час і місце
розгляду справи. ОСОБА_1 подав заяву про
розгляд справи у його відсутності та
відсутності позивачів.

Представник відповідача Слюсарчин О.В.
в судове засідання не з'явилась, хоч
належним чином повідомлялась про дату,
час і місце розгляду справи, проте
подала заяву про розгляд справи у її
відсутності. Також подала заперечення,
з якого вбачається, що Управління
Пенсійного фонду України в
Монастириському районі проти
задоволення заяви заперечує, оскільки
на виконання постанови
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 18.04.2011 року
відповідно до розпоряджень Управління
про перерахунок пенсії позивачам
проведено відповідні нарахування в
сумі 1674,16 грн. Виплата донарахованої
суми буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Здійснення
перерахунку пенсії лише за період до
22.07.2011 року обгрунтовує змінами у
чинному законодавстві, а також тим, що
рішеннями Конституційного Суду
України від 26.12.2011 року №20-рп/2011 та від
25.01.2012 року №3-рп/2012 підтверджено
законність повноважень Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри пенсійних виплат. Вважає, що
підстави для застосування з 23.07.2011 року
іншого порядку визначення розміру
пенсій, ніж той, який встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та від 28.12.2011 року
№1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», відсутні. Щодо
встановлення строку для подання
відповідачем до суду звіту про
виконання постанови суду просить
відмовити, посилаючись на роз'яснення
Вищого адміністративного суду України,
що містяться у Інформаційному листі
від 09.01.2013 року №28/12/13-13.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного:

Постановою Монастириського районного
суду Тернопільської області від 18.04.2011
року задоволено позовні вимоги
позивачів, визнано протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Монастириському районі
щодо нарахування та сплати щомісячної
державної соціальної доплати до пенсії
у розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком. Зобов'язано відповідача,
починаючи з 05.102010 року нараховувати та
виплачувати позивачам підвищення до
пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17.04.2013 року
вищевказану постанову суду від 18.04.2011
року залишено без змін.

На виконання вказаної постанови
Монастириським районним судом
Тернопільської області видано
виконавчі листи, які отримані
представником позивачів ОСОБА_1 16.09.2013
року та пред'явлені до виконання.

01.11.2013 р. постановами старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області відкрито
виконавчі провадження з примусового
виконання виконавчих листів №2-а-853/2011.
Постановою державного виконавця від
19.11.2013 року виконавчі документи
повернуто стягувачам на підставі п.9 ч.1
ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження», тобто у зв'язку з наявною
встановленої законом заборони щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Як вбачається із листа Управління
Пенсійного фонду в Монастириському
районі від 14.11.2013 року №4511/04,
відповідачем згідно розпоряджень,
ксерокопії яких наявні у матеріалах
справи, здійснено перерахунок пенсії
позивачам в сумі 1674,16 грн.

Виплата донарахованої суми, яка
перевищує бюджетні призначення на
поточний рік, буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

19 червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 № З 491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», яким
передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.07.2011 № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» вищезазначені норми визнані
такими, що відповідають Конституції
України (є конституційними).

У Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011
Конституційний Суд України зазначив,
що розміри соціальних виплат залежать
від соціально-економічних можливостей
держави.

Рішенням Конституційного суду України
від 25 січня 2012р. № З-рп/2012 визнано
повноваження Кабінету Міністрів
України щодо регулювання порядку та
розмірів соціальних виплат і допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

У Законі України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» встановлено, що
норми і положення статей 5 та 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Аналогічно, у Законі України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
передбачено, що у 2013 році норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

На сьогоднішній день фінансування
витрат на виплату щомісячної
соціальної державної допомоги до
пенсії дітям війни провадиться
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 року №1381.

Тобто, Кабінету Міністрів України
вказаними рішеннями Конституційного
суду України було надано право
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Суд не приймає до уваги посилання
представника позивачів ОСОБА_1 на те, що
відповідач неправомірно керувався
постановами Кабінету Міністрів
України при виконанні постанови суду
від 31.12.2010 року, а не положенням ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», який має вищу юридичну
силу. Суд враховує висновок Вищого
адміністративного суду України,
викладений у ухвалі від 10.04.2013 року
№К/9991/26825/12, у відповідності до якого,
вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
необхідно надавати перевагу тій із них,
що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Безпідставними також є твердження
представника позивачів ОСОБА_1 про те,
що на момент перегляду рішення суду
першої інстанції, резолютивна частина
якого не містить будь-якого часового
проміжку, відбулись зміни у
законодавстві і враховані при
ухваленні рішення Львівським
апеляційним адміністративним судом
17.04.2013 року і постанова суду від 31.12.2010
року залишена без змін, то здійснення
перерахунку пенсії лише до 22.07.2011 року є
протиправним.

Так, у відповідності до ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При цьому суд враховує те, що судове
рішення має бути наслідком чинного
правового регулювання і не може
визначати правовідносини між
сторонами на майбутнє.

За таких обставин, суд не вбачає
наявності обставин протиправності дій
УПФ України в Монастириському районі
по виконанню постанови
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 18.04.2011 року
і порушення прав позивачів, і дійшов до
висновку про відмову в задоволенні
заяви про визнання протиправними дій
відповідача щодо неповного виконання
постанови суду від 18.04.2011 року,
скасування розпорядження відповідача
від 08.11.2013 року та зобов'язання видати
нові розпорядження про нарахування
позивачам підвищення до пенсії як
дітям війни відповідно до постанови
суду від 18.04.2011 року

Представник позивачів ОСОБА_1 заявляє
вимогу про встановлення строку для
подання відповідачем до суду звіту про
виконання постанови суду, тобто
судового контролю за виконанням
судового рішення від 18.04.2011 року в
порядку ст.267 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, суд,
який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Згідно Інформаційного листа Вищого
Адміністративного Суду України від
09.01.2013 року №28/12/13-13 визначено, що
встановити судовий контроль за
виконанням рішення суб'єктом владних
повноважень - відповідачем у справі суд
першої чи апеляційної інстанції може
під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом
першої інстанції шляхом зобов'язання
надати звіт про виконання судового
рішення, розгляду поданого звіту на
виконання постанови суду першої,
апеляційної чи касаційної інстанцій, а
в разі неподання такого звіту -
встановленням нового строку для
подання звіту та накладенням штрафу. У
разі звернення позивача із заявою про
зобов'язання відповідача подати звіт
про виконання судового рішення після
прийняття постанови у справі суд
відмовляє у задоволенні такої заяви.

Виходячи із наведеного, вирішення
даного питання віднесено до стадії
ухвалення судового рішення.

Вимога щодо встановлення строку для
подання відповідачем звіту про
виконання постанови не була
пред'явлена позивачами та їхнім
представником у позові та не була
вирішено судом при винесенні
постанови, в зв'язку з чим
встановлювати строк для подання
відповідачем звіту до суду про
виконання постанови суд не має
правових підстав.

Керуючись ст. ст. 165, 166, 185, 186, 267
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
до управління Пенсійного фонду України
в Монастириському районі
Тернопільської області про визнання
протиправними дій відповідача щодо
виконання постанови суду в справі
№2-а-853/11 в порядку ст.267 КАС України -
залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Монастириський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя: В. М. Іванчук