Справа № 0870/6234/12
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2014 року м.
Київ К/800/6941/13

К/800/7163/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Маринчак Н.Є. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційні скарги Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових сплавів»

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 06.08.2012 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р.

у справі № 0870/6234/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових сплавів»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення
рішення, визнання протиправними дій та
бездіяльності, та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
кольорових сплавів» (далі - позивач, ТОВ
«Запорізький завод кольорових
сплавів») звернулось до суду з позовом
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби
(далі - відповідач, СДПІ по роботі з ВПП
у м. Запоріжжі) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення рішення,
визнання протиправними дій та
бездіяльності, та зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 06.08.2012 р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі від 13.01.2012 р. № в
частині визначення ТОВ «Запорізький
завод кольорових сплавів» грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 294985,00 грн. В іншій
частині позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р. постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р. в частині задоволення
позовних вимог і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі ТОВ «Запорізький
завод кольорових сплавів», посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 06.08.2012 р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р. в частині незадоволених
позовних вимог і ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційних скарг
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі
проведено документальну планову
виїзну перевірку ТОВ «Запорізький
завод кольорових сплавів» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2010 р. по
30.09.2011 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2010 р. по
30.09.2011 р., за результатами якої складено
акт від 28.12.2011 р. №200/08-03/31549003.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем пп. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.1 п.
7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.2
ст. 200, п. 201.10 ст. 201 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 294 985,00
грн., у тому числі по періодах: занижено
за лютий 2011 року - 36686 грн., за квітень 2011
року - 990935 грн., завищено за грудень 2010
року в сумі 710857 грн., за січень 2011 року -
21779 грн., завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 77413 грн. у липні 2010 року.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 13.01.2012 р.
№, яким позивачу було збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 294986 грн., з
яких за основним платежем - 294985 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 1
грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

Зі змісту розрахунку податкового
зобов'язання вбачається, що при
визначенні спірних сум податкового
зобов'язання відповідачем були
враховані суми завищення податкового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість за грудень 2010 року на
суму 710 857 грн. та січень 2011 року на суму
21 779 грн. та суми заниження податкового
зобов'язання з цього податку за лютий
2011 року на суму 36 686 грн. та квітень 2011
року на суму 990935 грн.

При цьому обставини завищення
позивачем податкового кредиту за лютий
і квітень 2011 року викладені у пункті 3.2.2
розділу 3 акта перевірки з якого
вбачається, що ТОВ «Запорізький завод
кольорових сплавів» у цих періодах
завищено податковий кредит по
операціях з ТОВ «ТД «Одесакабель», за
якими задекларовано податковий кредит
за лютий 2011 року на суму 257 095,29 грн., за
квітень 2011 року - 465 654,25 грн., а також по
операціях із Донецьким державним
науково-дослідним та проектним
інститутом кольорових сплавів, які в
силу вимог п. 186.3 ст. 186 ПК України не є
об'єктом оподаткування, за лютий 2011
року - 4083,32 грн.

Таким чином, з огляду на п. 3.2.2 акта
перевірки, в лютому 2011 року позивачем
безпідставно задекларовано податковий
кредит на суму 257 095,29 грн. + 4083,32 грн. =
261178,61 грн., а в квітні 2011 року - 465654,25 грн.,
тобто на загальну суму 726 832,86 грн.

Висновки відповідача щодо заниження
позивачем суми податку на додану
вартість у лютому 2011 року на 36686 грн. та
квітні 2011 року на 990935 грн. викладені у п.
3.2.3 розділу 3 акта перевірки.

Разом з тим, як встановили суди
попередніх інстанцій, вказані висновки
не підтверджені жодним обґрунтуванням,
вони не узгоджуються з висновками п. 3.2.2
розділу 3 цього акта, яким висвітлено
показники податкового кредиту
підприємства.

Отже, відповідачем не доведено
завищення позивачем податкового
кредиту у лютому 2011 року на 36 686грн. та
квітні 2011 року на суму 990 0935грн., тобто
не доведено тих показників, які
зазначено у розрахунку спірних
податкових зобов'язань.

Крім того, судами встановлено, що у
перевіреному періоді позивачем
завищено податкові зобов'язання з ПДВ,
а саме у грудні 2010 року на суму 710857грн.,
у січні 2011 року на суму 21779грн., а всього
на суму 732636 грн.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що за наслідками перевірки у
податкового органу були відсутні
підстави для збільшення позивачу
грошового зобов'язання з ПДВ, оскільки
сума відображеного в п. 3.2.2 розділу 3
акта перевірки безпідставно
задекларованого за лютий та квітень 2011
року податкового кредиту з податку на
додану вартість - 726832,86 грн. менша, ніж
сума завищеного позивачем податкового
зобов'язання за грудень 2010 року та
січень 2011 року - 732636 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне податкове повідомлення-рішення
в частині визначення позивачу суми
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 294985,00 грн. є
неправомірним.

Щодо визнання протиправними дій та
бездіяльності податкового органу
колегія суддів зазначає, що суди
першої та апеляційної інстанцій вірно
дійшли висновку, що позивачем не
доведено чим саме дії СДПІ по роботі з
ВПП у м. Запоріжжі породжують правові
наслідки чи створюють додаткові
обов'язки для платника податків та
порушують його охоронювані законом
інтереси в публічно - правових
відносинах.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційних
скарг порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційні скарги
позивача та відповідача підлягають
відхиленню, а постанова Запорізького
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 р. та ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби відхилити.

2.Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод кольорових
сплавів» відхилити.

3.Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
06.08.2012 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17.01.2013 р. залишити без змін.

4.Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Н.Є. Маринчак

О.В. Муравйов