Справа № 489/6800/13-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/489/404/13
Постанова

Іменем України

18 грудня 2013 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
відповідача Губанової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва (далі -
УПФУ) про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
УПФУ в якому просила визнати дії
відповідача щодо перерахунку її пенсії
неправомірними, відновити їй розмір
пенсії до розміру перед проведенням
перерахунку та зобов'язати відповідача
виплатити їй різницю пенсії за весь
період недоплати.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що отримує пенсію в УПФУ,
пенсійна справа № 160152. В лютому 2013 року
посадовими особами УПФУ було здійснено
перерахунок її пенсії і зменшено її
розмір на 90 грн. Жодних заяв до УПФУ про
здійснення перерахунку пенсії вона не
писала, перерахунок здійснено УПФУ на
власний розсуд. При зверненні до
начальника УПФУ вона отримала
відповідь, що перерахунок було
здійснено на підставі листа Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області. Зазначає, що
згідно з вимогами чинного
законодавства розмір пенсії після
проведення перерахунку не може
зменшуватися. Вважає такі дії
відповідача неправомірними, а тому
змушена звернутися до суду із даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, наполягав
на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не
визнали, надали суду письмові
заперечення проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Відповідно до ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод, та
інтересів фізичних осіб, у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
26.01.1995. Пенсія перерахована з 01.01.2004,
після набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Позивач в своєму позові зазначає, що в
лютому 2013 року посадовими особами УПФУ
було здійснено перерахунок її пенсії і
зменшено її розмір на 90 грн. Жодних заяв
до УПФУ про здійснення перерахунку
пенсії вона на писала, перерахунок
здійснено УПФУ на власний розсуд. При
зверненні до начальника УПФУ вона
отримала відповідь, що перерахунок
було здійснено на підставі листа
Головного управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області.
Зазначає, що згідно з вимогами чинного
законодавства розмір пенсії після
проведення перерахунку не може
зменшуватися.

Відповідач у своїх запереченнях
зазначає, що 27.04.2006 ОСОБА_1 зверталася до
УПФУ із заявою про перерахунок пенсії в
зв'язку зі зміною заробітків до 01.07.2000.
До заяви на перерахунок пенсії нею було
надано довідку про заробітну плату за
період з 01.01.1980 по 31.12.1986. На час
звернення ОСОБА_1 було зроблено
перерахунок пенсії по заробітній платі
з 01.05.2006, без врахування заробітку після
01.07.2000. У січня 2013 року пенсійна справа
ОСОБА_1 була переглянута в порядку
контролю та з 01.02.2013 приведена у
відповідність до вимог ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а саме:
до заробітної плати внесено заробітки
за період роботи до 01.07.2000 та і після
01.07.2000.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01.07.2000,
незалежно від перерв, та за весь період
страхового стажу починаючи з 01.07.2000. У
разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж. Заробітна плата (дохід)
за період страхового стажу до 01.07.2000
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату ( дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період роботи після 01.07.2000 - за
даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку.

При проведенні перерахунку пенсій,
починаючи з 01.01.2005, із зміною заробітної
плати за будь-які 60 календарних місяців
роботи до 01.07.2000 та за умови наявності
страхового стажу після 01.07.2000, період
заробітної плати повинен складатися з
60 календарних місяців до 01.07.2000 та за
весь період з 01.07.2000.

У разі наявності страхового стажу лише
до 31.12.2003 період заробітної плати
повинен складатися з 60 календарних
місяців до 01.07.2000 та за весь період з
01.07.2000 по 31.12.2003, при цьому оптимізація
заробітної плати не проводиться.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про те. що відповідачем при перерахунку
пенсії на підставі заяви від 27.04.2006
допущено помилку та здійснено
перерахунок не у відповідності до ст. 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка діяла на
той час.

Посилання позивача на те, що
відповідачем проведено перерахунок
без відповідної підстави у вигляді
заяви не може бути прийнято судом,
оскільки відповідач не здійснював
перерахунок в розумінні Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а привів розмір
пенсії у відповідність до вимог
законодавства, яке існувала на 27.04.2006.

За таких обставин, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог належить
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.160-163 КАС України суд

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано
набирає законної сили після розгляду
скарги апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через Ленінський
районний суд м. Миколаєва протягом
десяти днів з моменту її проголошення,
а особою, яка не брала участь в судовому
засіданні при проголошенні постанови
протягом десяти днів з моменту її
отримання.

Суддя
В. В.
Кокорєв