Справа № 823/3277/13-а
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2013-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року
справа № 823/3277/13-а

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі - Нестеренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області заборгованість зі
сплати страхових внесків за ІІІ
квартал 2010р. у розмірі 817 грн. 26 коп.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що відповідачем, в
порушення ст. 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не сплачено недоїмку за
страховими внесками до Пенсійного
фонду у сумі 817 грн. 26 коп., донараховану
згідно з вимогою від 11.11.2010р. №Ф-1201.
Враховуючи те, що відповідачем не
погашено суму заборгованості до
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області, позивач просить
стягнути вказані кошти в судовому
порядку.

Позивач належним чином повідомлений
про час, дату та місце судового
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, на адресу суду направив
клопотання, в якому просить суд
розглядати справу за відсутності свого
представника, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідач, про час, дату та місце
судового засідання, повідомлений
належним чином, в судове засідання не
з'явився, про причину своєї неявки не
повідомив, заперечення на позов не
надав, а тому розгляд справи проведено
на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) передбачено, що у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Уманської міської ради
Черкаської області 26.08.2009р. та
перебуває на обліку як платник
страхових внесків.

Частиною 1 ст.67 Конституції України
закріплено обов'язок кожного
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-IV
від 09.07.2003р. (далі - Закон № 1058-IV) є
спеціальним законом, який визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам.

Відповідно до ст. 18 Закону №1058-IV
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 14 Закону №1058-IV
передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності та інші
особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб-суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, придбали
спеціальний торговий патент), є
страхувальниками.

Стаття 15 Закону №1058-IV визначає, що
страхувальники, зазначені у ст. 14
вказаного Закону, є платниками
страхових внесків.

Підпунктом 4 пункту 8 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV передбачено, що
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом. Сума
страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому, сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Згідно ст. 1 Закону №1058-IV мінімальний
страховий внесок - це сума коштів, що
визначається розрахунково як добуток
розміру мінімальної заробітної плати і
розміру єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, встановлених
законом, на місяць, за який
нараховується заробітна плата (дохід).

Пункт 2 ст. 106 Закону №1058 передбачає, що
суми страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або своєчасно не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст. 20 цього Закону, в тому
числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі-недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафних санкцій. Територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені Правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про їх сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, страхувальник
узгоджує її з органами Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами
Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно вимоги про сплату боргу № Ф-1201
від 11.11.2010 р., заборгованість фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 зі сплати
страхових внесків за ІІІ квартал 2010 р.
становить 817 грн. 26 коп.

Судом встановлено, що вищезазначена
вимога була направлена відповідачу за
адресою: АДРЕСА_2 та повернута в
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області за закінченням
терміну зберігання.

В той же час відділом реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області на запит
суду надано витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, у якому
вказано місце проживання: АДРЕСА_1, що
не узгоджується з адресою, на яку була
направлена вимога.

Враховуючи, що у справі відсутні докази
щодо направлення на адресу
відповідача, яка зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців вимоги про
сплату боргу, а тому суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову, оскільки вищезазначена сума
боргу є неузгодженою, а
адміністративний позов передчасним.

Відповідно до ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська