Справа № 816/7436/13-а
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/7436/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Серги С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко
О.В.,

представника відповідача - Коморної
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області про визнання
протиправною відмови від 22.11.2013 у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства
та зобов'язання надати дозвіл на
розробку проекту землеустрою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на безпідставність
залишення без задоволення його
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою на
відведення земельної ділянки у
власність для ведення особистого
селянського господарства, оскільки до
ним подано всі документи, передбачені
чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надіслав клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позовних вимог, оскільки позивачем у
клопотанні не конкретизовано вид
діяльності, яку він планує проводити
на земельній ділянці, що унеможливлює
вирішення питання про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.10.2013 ОСОБА_2
звернувся до Головного управління
Держземагенства у Полтавській області
із заявою про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою на
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 2,0 га ріллі із
земель Денисівської сільської ради
(а.с.13).

Листом № 7702/900 від 22.11.2013 Головне
управління Держземагенства у
Полтавській області залишено без
задоволення заяву ОСОБА_2 від 22.10.2013 та
запропоновано надати детальну
інформацію щодо подальшого
використання земельної ділянки з
урахуванням вимог Закону України "Про
особисте селянське господарство"

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 6 статті 118 Земельного
кодексу України визначено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Судом встановлено, що 22.10.2013
ОСОБА_2 звернувся до Головного
управління Держземагенства у
Полтавській області із заявою про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою на відведення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства площею 2,0 га
ріллі із земель Денисівської
сільської ради.

Статтею 1 Закону України "Про
особисте селянське господарство"
передбачено, що особисте селянське
господарство - це господарська
діяльність, яка проводиться без
створення юридичної особи фізичною
особою індивідуально або особами, які
перебувають у сімейних чи родинних
відносинах і спільно проживають, з
метою задоволення особистих потреб
шляхом виробництва, переробки і
споживання сільськогосподарської
продукції, реалізації її надлишків та
надання послуг з використанням майна
особистого селянського господарства, у
тому числі й у сфері сільського
зеленого туризму.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону
України "Про особисте селянське
господарство" до майна, яке
використовується для ведення
особистого селянського господарства,
належать жилі будинки, господарські
будівлі та споруди,
сільськогосподарська техніка,
інвентар та обладнання, транспортні
засоби, сільськогосподарські та
свійські тварини і птиця, бджолосім'ї,
багаторічні насадження, вироблена
сільськогосподарська продукція,
продукти її переробки та інше майно,
набуте у власність членами
господарства в установленому
законодавством порядку.

З матеріалів справи суд вбачає,
що позивачем до заяви надано повний
пакет документів: копію рішення
Денисівської сільської ради
Оржицького району Полтавської області
№ 3 від 25.01.2013, викопіювання з плану
землекористування, графічні матеріали,
що не заперечувалось представником
відповідача.

Відповідно до частини 7 статті 118
Земельного кодексу України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Разом з тим, при дослідженні
змісту наданої заяви та доданих до неї
документів судом встановлено, що
позивачем не конкретизовано способи
ведення запланованого особистого
селянського господарства, передбачені
чинним законодавством (виробництво,
переробка і споживання
сільськогосподарської продукції,
реалізація її надлишків та надання
послуг з використанням майна
особистого селянського господарства, у
тому числі й у сфері сільського
зеленого туризму), та яке майно
планується при цьому використовувати
(жилі будинки, господарські будівлі та
споруди, сільськогосподарська техніка,
інвентар та обладнання, транспортні
засоби, сільськогосподарські та
свійські тварини і птиця, бджолосім'ї,
багаторічні насадження, вироблена
сільськогосподарська продукція), що
унеможливлює встановлення
відповідності місця розташування
об'єкта вимогам нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць.

У зв'язку з цим, у строк
встановлений статтею 118 Земельного
кодексу України, Головним управлінням
Держземагенства у Полтавській області
розглянуто заяву позивача та листом
від 22.11.2013 правомірно запропоновано
зазначити детальну інформацію щодо
подальшого використання земельної
ділянки з урахуванням вимог Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється
у відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 3 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" розмір судового збору за подання
позовних заяв немайнового характеру
становить 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати, тобто 68 грн 82 коп.

Судом встановлено, що позивачем
додано документ про сплату судового
збору за подання до адміністративного
суду позовної заяви у розмірі 137,64 грн,
тобто в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 2 статті 7 Закону України
"Про судовий збір" визначено, що у
випадках, установлених пунктом 1
частини першої цієї статті, судовий
збір повертається в розмірі
переплаченої суми.

Отже, судовий збір у розмірі 68,82
грн підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Головного управління
Держземагенства у Полтавській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі
переплаченої суми - 68 (шістдесят вісім)
гривень 82 (вісімдесят дві) копійки,
сплачений відповідно до квитанції №
1471.1740.3 від 24 грудня 2013 року.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
направленням копії скарги до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
21 січня 2014 року.

Суддя
С.М.
Серга