Справа № 801/7051/13-а
Суддя: Яковенко Світлана Юріївна
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 801/7051/13-а

14.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Яковенко С.Ю.,

суддів Ілюхіної Г.П. ,

Лядової Т.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи №
801/7051/13-а за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим (суддя Латинін Ю.А. ) від
18.11.13

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Керівника апарату Залізничного
районного суду м. Сімферополь АРК
Шмакова Андрія Сергійовича (АДРЕСА_2)

третя особа: Залізничний районний суд
м. Сімферополя АР Крим (вул. Хромченко,
6а, м. Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95006)

про визнання протиправними дії, наказу
нечинним та спонукання до виконання
певних дій.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Керівника апарату Залізничного суду м.
Сімферополь АР Крим: Шмакова Андрія
Сергійовича, та Залізничного районного
суду м. Сімферополь АР Крим про
визнання протиправними дій щодо
складання наказу №40/02014 від 01.07.2013 про
звільнення з посади помічника судді,
визнання цього наказу нечинним та
спонукання відповідача скасувати цей
наказ і поновити позивача на посаді.

Постановою Окружного
адміністративного суду АР Крим від
18.11.2013 (суддя Латинін Ю.А.) у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено у повному
обсязі.

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, а у разі встановлення порушень
лише норм процесуального права -
повернути справу на новий роз7гляд до
суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

У судове засідання 14.01.2014 сторони
та їх представники не з'явилися, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Позивач направила на адресу суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Судова колегія, керуючись
положеннями пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, визнає за можливе
перейти до письмового провадження по
справі.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з дотримання
принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом Територіального управління
державної судової адміністрації в АР
Крим від 12.03.2010 №106/04-1 секретаря
судового засідання Сімферопольського
районного суду АР Крим ОСОБА_2 з 15.03.2010
переведено на посаду помічника судді
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим на період
відсутності основного працівника
ОСОБА_4 (а.с.12).

27.05.2013 Керівником апарату Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
Шмаковим А.С. винесено попередження про
вивільнення позивача з посади
помічника судді Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим
та повідомлено, що за умови
неможливості переведення позивача за
її згодою на посаду помічника судді,
або іншу посаду в апараті суду позивач
підлягає звільненню на підставі пункту
1 частини першої статті 40 Кодексу
законів про працю України з
дотриманням вимог діючого
законодавства.

Разом з попередженням позивачу було
запропоновано іншу роботу на вакантних
посадах, які наявні у суді, а саме:
секретар Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим; секретар
судового засідання Залізничного
районного суду м. Сімферополя АР Крим.

26.06.2013 до Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим надійшла заява від
помічника судді Ружиної Ю.В. про вихід з
відпустки без збереження заробітної
плати по догляду за дитиною з 01.07.2013
(а.с.58).

Таким чином, підстави наступного
звільнення позивача з посади помічника
судді змінились, тому 27.06.2013 позивача
повідомлено про надходження
вищезазначеної заяви ОСОБА_4 та про
наступне звільнення з посади з 01.07.2013 у
відповідності з пунктом 2 частини
першої статті 36 Кодексу законів про
працю України та зазначено, що раніше
оголошене попередження керівника
апарату суду від 27.05.2013 втратило силу
(а.с.55).

Наказом Керівника апарату
Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 01.07.2013 №40/02-14
ОСОБА_2 звільнено з посади помічника
судді з 01.07.2013 у зв'язку з закінченням
строку трудового договору, п.2 статті 36
Кодексу законів про працю України
(а.с.27).

Відповідно до частини четвертої статі
149 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» керівник апарату суду
призначає на посаду та звільняє з
посади працівників апарату суду.

У відповідності з п.п.2.10, 2.11, 2.13
Посадової інструкції керівника
апарату Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим до завдання та
обов'язків керівника апарату суду
належить видання наказів з кадрових
питань щодо працівників апарату суду
(державних службовців, службовців та
робітників), у тому числі помічників
суддів (за поданням судді), а саме: про
призначення на посади та звільнення з
посад, просування по службі,
встановлення рангів державного
службовця, надання відпусток,
преміювання, застосування до них
заохочення та накладення
дисциплінарних стягнень тощо.

На підставі викладеного судова колегія
вважає, що під час складання наказу про
звільнення позивача з посади керівник
апарату районного суду діяв у
відповідності з законом.

Згідно з пунктом 2 статті 36 Кодексу
законів про працю України підставою
припинення трудового договору є
закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23),
крім випадків, коли трудові відносини
фактично тривають і жодна з сторін не
поставила вимогу про їх припинення.

У відповідності з пунктами 2 і 3 статті 23
цього Кодексу трудовий договір може
бути: 1) безстроковим, що укладається на
невизначений строк; 2) на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін.

Позивача було прийнято на посаду
помічника судді Залізничного
районного суду м. Сімферополь АР Крим
на період відсутності основного
працівника, тобто на час відпустки
ОСОБА_4 по догляду за дитиною.

Таким чином, укладений з позивачем
трудовий договір вважається укладеним
на певний строк, тому настання
обумовленого факту (вихід на роботу
основного працівника) є підставою для
припинення трудового договору у
зв'язку з закінченням строку.

Аналогічну правову позицію визначив
Верховний суд України у постанові від
15.10.2013 у справі за позовом до
Світловодської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
обл. про поновлення на посаді,
стягнення заробітку та моральної
шкоди.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції щодо правомірності
наказу №40/02-14 від 01.07.2012.

Рішення суду першої інстанції прийнято
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись статтями 195,196, пунктом 1
частини першої статті 198, п.1 частини
першої статті 205, статтями 200, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду АР Крим від
18.11.2013 у справі №801/7051/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
С.Ю. Яковенко

Судді підпис
Г.П.Ілюхіна

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
С.Ю. Яковенко