Справа № 812/2046/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/800/29912/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г., розглянувши у порядку
попереднього розгляду за наявними у
справі матеріалами касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області про стягнення
витрат на виплату та доставку пенсій,-

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Первомайську Луганської області
звернулось в суд з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області про стягнення
витрат на виплату основного розміру
пенсій та витрат з виплати і доставки
пенсій у загальному розмірі 6053,75 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
відповідачем утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату основного розміру пенсій та
витрат з виплати і доставки пенсій.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 17 травня 2013
року, позовні вимоги задоволено
частково: стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість з
відшкодування витрат на виплату
основного розміру пенсій в сумі 5126,07
грн. та витрати з виплати і доставки
пенсій в сумі 18,00 грн., а всього у
загальному розмірі 5144,07 грн. за період з
вересня 2012 року по січень 2013 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачем
проведено в період з вересня 2012 року по
січень 2013 року з Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, за висновками яких
складено акти щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії в
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у яких визначено суму
витрат, що підлягає відшкодуванню, та
які є підставою для узагальнення
довідки про відшкодування відповідних
витрат на рівні Головних управлінь ПФУ
та виконавчої дирекції Фонду
страхування.

Акти разом зі списками осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання направлялися позивачем
до відповідача для погодження.

Відповідачем вказані суми прийнято до
відшкодування не в повному обсязі, про
що складено таблиці розбіжностей до
довідок про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України витрат, пов'язаних
з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Дослідженням таблиць розбіжностей та
списків осіб по яких Фондом не прийнято
до відшкодування суми витрат
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, встановлено, що
відділенням Фонду у спірному періоді (з
вересня 2012 року по січень 2013 року) не
прийняті до відшкодування: суми витрат
на виплату пенсій громадянам держав -
учасників СНД та членів їх сімей, які
отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну (ОСОБА_4 - 629,30 грн., ОСОБА_5 - 345,60
грн., ОСОБА_6 - 733,35 грн., ОСОБА_7 - 635,00 грн.).
Всього не прийнято на суму 2343,25 грн., з
яких 2331,20 грн. основний розмір пенсії та
12,05 грн. - поштовий збір; суми витрат на
виплату пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, оскільки у
справах відсутні довідки МСЕК (ОСОБА_8 -
909,68 грн., ОСОБА_9 - 930,87 грн., ОСОБА_10 - 755,95
грн.). Всього не прийнято на суму 2596,50
грн., з яких основний розмір пенсії 2590,55
грн., поштовий збір - 5,95 грн.; суми витрат
на виплату пенсій по особовим справам
потерпілих, яким призначено пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання через відсутність
довідки МСЕК (ОСОБА_11 - 1114,00 грн.).

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що позов є
обґрунтований та відповідач
зобов'язаний здійснювати
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно зі статтями 8, 10, 81 Закону України
"Про пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України.
Пенсійний фонд, поряд з іншими
надходженнями, формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Статтями 21, 28, 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено обов'язок
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачуючи йому або особам,
які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Збір та акумулювання
страхових внесків здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Статтею 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначено, що, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16 травня
2003 року зареєстрована Постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4, якою затверджено "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання".

Пунктами 2, 4, 5, 6,7 вказаного Порядку
визначено механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; сума витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі поданих актів
узагальнюють і узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі
вищевказаної Довідки на
централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином, витрати, понесені
Пенсійним фондом України на основний
розмір пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та на виплату і доставку
цих пенсій підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

Судами встановлено, що ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1, чоловік якої помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на час його смерті не
перебувала у нього на утриманні і
інвалідність по загальному
захворюванню їй було встановлено лише
07 червня 2012 року.

Статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування. Непрацездатними
членами сім'ї вважаються чоловік
(дружина), батько, мати, якщо вони є
інвалідами або досягли пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону.

Пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: а) допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; б)
одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого; в) щомісяця грошову
суму в разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону;

Згідно зі статтею 28 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:
1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата); 2)
страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого); 3) страхової виплати пенсії
по інвалідності потерпілому; 4)
страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника; 5) страхової
виплати дитині, яка народилася
інвалідом внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання її матері під час
вагітності; 6) страхових витрат на
медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до статті 33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", у
разі смерті потерпілого право на
одержання щомісячних страхових виплат
(пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1
частини першої статті 21 цього Закону)
мають непрацездатні особи, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право на
одержання від нього утримання, а також
дитина померлого, яка народилася
протягом не більш як десятимісячного
строку після його смерті. Такими
непрацездатними особами є жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави стверджувати, що основною
умовою одержання щомісячних страхових
виплат по втраті годувальника є
володіння особою відповідними
ознаками: непрацездатна, знаходилась
на утриманні померлого.

Відшкодування сум пенсій та витрат з їх
доставки провадиться відповідно до
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок, нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 року № 5-4/4,
зареєстроване в Міністерстві юстиції
України 16.05.2003 року за № 376/7697 (далі
Порядок).

Зазначеним Порядком не встановлено
обмежень щодо періодів виплати пенсії
які включаються до цього списку.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлено, що на момент настання
страхового випадку (смерть ОСОБА_15
пов'язана з нещасним випадком на
виробництві) його дружина ОСОБА_8 не
була непрацездатною та не знаходилася
на утриманні померлого, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
підстави для відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві
відсутні, а тому позовні вимоги
Пенсійного фонду по ОСОБА_8 в сумі 909,68
грн. не обґрунтовані.

Щодо неприйняття відповідачем до
заліку суми витрат на виплату пенсії
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через
відсутність довідок МСЕК, колегія
суддів зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_9 є сином
померлого внаслідок нещасного випадку
на виробництві ОСОБА_13 та інвалідом з
дитинства, що підтверджується
висновком МСЕК про час настання
інвалідності від 10 вересня 2008 року.

ОСОБА_10 є донькою померлого внаслідок
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом та є інвалідом з
дитинства, що підтверджується
висновком МСЕК про час настання
інвалідності від 15 лютого 2012 року

ОСОБА_11 є інвалідом ІІІ групи від
трудового каліцтва, що підтверджується
випискою із акта огляду МСЕК №095331 та
актом №5 про нещасний випадок на
підприємстві від 23 лютого 2004 року.

Враховуючи, що спеціальним законом,
який регулює питання призначення та
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника є Закон України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", позивачем обґрунтовано
призначено пенсії у зв'язку з втратою
годувальника та здійснено виплати
вказаним особам.

Також з таблиць розбіжностей
встановлено, що відповідачем не
враховані суми витрат на виплату
пенсій громадянам держав-учасників СНД
та членів їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну, а
саме - суми пенсії, виплачені наступним
особам: ОСОБА_14 - 629,30 грн., ОСОБА_5 - 345,60
грн., ОСОБА_6 - 733,35 грн. та ОСОБА_7 - 635,00
грн.

Відповідно до статей 3, 9 Закону України
"Про правонаступництво України" закони
Української РСР та інші акти, ухвалені
Верховною радою Української РСР, діють
на території України, оскільки вони не
суперечать законам України, ухваленим
після проголошення незалежності
України.

Всі громадяни Союзу РСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України. Україна
гарантує забезпечення прав людини
кожному громадянину України незалежно
від національної приналежності та
інших ознак відповідно до
міжнародно-правових актів про права
людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13 березня
1992 року держави-учасниці Співдружності
мають зобов'язання щодо непрацездатних
осіб, які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
СНД у галузі пенсійного забезпечення
від 13 березня 1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13 березня 1992 року, усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 2
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Первомайську
Луганської області відхилити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 17 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: (підписи)