Справа № 826/17777/13-а
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2013 року 08 год. 45 хв.
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
службипровизнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 червня 2013
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулася Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, позивач) з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
міста Києва Державної податкової
служби, правонаступником якої є
Державна податкова інспекція у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві,
(далі - ДПІ у Святошинському районі м.
Києва ДПС, відповідач) про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 25 червня 2013
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що вона категорично
не погоджується із висновками Акта
документальної позапланової невиїзної
перевірки від 03.06.2013р. №
367/397/17-20/НОМЕР_2 про порушення нею вимог
норм пп. 2.6 гл. 2 Постанови Правління
Національного банку України від
15.12.2004р. № 637 «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті» (а саме: не
оприбуткування в книзі обліку доходів
та витрат суми виручки у розмірі 60 000, 00
грн.). Оскільки в дійсності позивач не
мав змоги оприбуткувати готівкові
кошти від здійснення підприємницької
діяльності з підстави відсутності
таких. Працівник податкової інспекції
дійшов такої думки лише на підставі
помилково задекларованих відомостей у
Декларації платника єдиного податку -
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за
І-ий квартал 2012 року про отримання суми
прибутку, які були відкориговані у
відповідності до встановленого
порядку в наступному звітному періоді
(ІІ-му кварталі 2012 року). Також, до
закінчення проведення документальної
перевірки ФОП ОСОБА_1 надала пояснення,
в яких зазначила про те, що дохід за І-ий
квартал 2012 року був вказаний у
податковій звітності помилково. Крім
того, позивач вказує на те, що чинним
законодавством не передбачена
відповідальність за невідображення
(непроведення) платником єдиного
податку другої групи у книзі обліку
доходів надходжень готівкових коштів.
У зв'язку з вищевикладеним
правомірність винесення податкового
повідомлення-рішення від 25.06.2013р. №
підтверджується, а тому таке рішення
підлягає скасуванню.
В судовому засіданні по справі
представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в призначені
судові засідання не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце судового засідання, жодних
заперечень та документів на
спростування позовних вимог до суду не
17 грудня 2013 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження на підставі ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на таке.
В ході судового розгляду встановлено,
що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) була зареєстрована як фізична
особа-підприємець 10 грудня 2001 року
Святошинською районною у м. Києві
державною адміністрацією (номер запису
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців 2 019853) та перебуває на обліку в ДПІ у
Святошинському районі м. Києва
починаючи з 13 грудня 2001 року за № 2133.
До моменту проведення документальної
перевірки ФОП ОСОБА_1 подала до ДПІ
Податкову декларацію платника єдиного
податку - фізичної особи-підприємця за
звітний період І-ий квартал 2012 року, в
якій в ряд. 6 такої Декларації помилково
задекларувала суму доходу від
здійснення підприємницької діяльності
в розмірі 60 000, 00 грн.
23 травня 2013 року ФОП ОСОБА_1
відкоригувала помилково внесені
відомості про отримані суми доходу
шляхом подання до податкової інспекції
податкових декларацій платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за наступні звітні
періоди ІІІ-ий квартал 2012 року, 2012 рік з
нульовими показниками.
Протягом періоду з 24.05.2013р. по 28.05.2013р.
працівником ДПІ у Святошинському
районі м. Києва ДПС була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_2) з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010р. по
28.05.2013р., за результатами якої складений
Акт від 03.06.2013р. № 367/397/17-20/НОМЕР_2.
В ході проведення перевірки
перевіряючими встановлено, що згідно
документів наданих до перевірки за
період з 01.04.2010р. по 28.02.2013р. ФОП ОСОБА_1
здійснювала діяльність у сфері надання
інших індивідуальних послуг, а з
01.03.2013р. по 28.05.2013р. - діяльність не
здійснювала та дохід не отримувала, та
протягом всього перевіряємого періоду
платник податку перебував на спрощеній
системі оподаткування.
При цьому згідно поданої декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. № 9487 від
23.05.2012р.) дохід останньої за І-ий квартал
2012 року від здійснення
підприємницької діяльності склав 60 000,
00 грн., а згідно пояснення платника
податків, наданого довіреною особою
ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1 книга обліку доходів
(форми № Ф-10) станом на 28 травня 2013
року в ДПІ у Святошинському районі м.
Києва не реєструвалася.
Відповідно до баз даних ДПС ФОП ОСОБА_1
не має відкритих рахунків у
банківських установах, а тому всі
задекларовані кошти були отримані
На підставі вище викладеного,
працівник ДПІ у Святошинському районі
м. Києва ДПС прийшов до висновків про
порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 2.6 гл. 2
Постанови Правління Національного
банку України від 15.12.2004р. № 637 «Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній
валюті», а саме: нездійснення обліку
готівкових коштів на загальну суму 60 000,
00 грн., отриманих від здійснення
підприємницької діяльності протягом
періоду з 01.01.2012р. по 30.04.2012р., в книзі
обліку доходів та витрат Ф-10.
Разом з тим, в розд. 3 «Висновки» цього
Акта перевірки встановлено порушення
ФОП ОСОБА_1 інших норм податкового
законодавства - пп. 49.18.5 п. 49.18. ст. 49
Податкового кодексу України, а саме:
несвоєчасне подання позивачем до
податкової інспекції податкових
декларацій про майновий стан і доходи
за 2011 - 2012 роки (при цьому тексті Акта
перевірки на 4 - 5 стор. дані
правопорушення зазначені відносно
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3).
Не погоджуючись з висновками вказаного
Акта документальної перевірки позивач
подав 12 червня 2013 року до канцелярії
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
ДПС письмові заперечення на висновки
вказаного Акта перевірки з
обґрунтуванням своєї позиції (вих. від
Відомості про результати розгляду
заперечень позивача до суду не надані.
25 червня 2013 року ДПІ у Святошинському
районі м. Києва на підставі зазначеного
вище Акта перевірки прийняла спірне
податкове повідомлення-рішення (форми
ст. 54 Податкового кодексу України, ст. 1
Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» від 12.06.1995р. № 436 за
порушення вимог п. 2.6 гл. 2 Положення про
ведення касових операцій в
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від
15.12.2004р. № 637, позивачу нараховані
фінансові санкції на суму 300 000, 00 грн.
Рішеннями Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 20.08.2013р. №
1227/ш/26-15-10-04-04 та Міністерства доходів і
зборів України від 23.10.2013р. №
5372/ш/99-99-10-01-15 скарги ОСОБА_1 на податкове
повідомлення-рішення від 25.06.2013р. були
залишенні без задоволення, а таке
спірне податкове повідомлення-рішення
- без змін.

При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про Національний банк
України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV до
повноважень Національного банку
України серед інших належить
визначення порядку ведення касових
операцій для банків, інших фінансових
установ, підприємств і організацій.

Із змісту преамбули Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затверджено постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2005 року за № 40/10320 (в редакції на момент
спірних правовідносин) (далі -
Положення № 637), вбачається, що цей
нормативно-правовий акт визначає
порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою.

Пунктом 1.2 Положення № 637, визначено, що
«оприбуткування готівки» - це
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів і
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

У відповідності до цього ж пункту
Положення № 637 під «готівковою
виручкою (виручкою)» розуміється сума
фактично одержаних готівкових коштів
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) і позареалізаційні
надходження; під «готівковими
розрахунками» - платежі готівкою
підприємств (підприємців) та фізичних
осіб за реалізовану продукцію (товари,
виконані роботи, надані послуги), а
також за операціями, які безпосередньо
не пов'язані з реалізацією продукції
(товарів, робіт, послуг) та іншого майна;
під «касою» - приміщення або місце
здійснення готівкових розрахунків, а
також приймання, видачі, зберігання
готівкових коштів, інших цінностей,
касових документів, під «касовою
книгою» - документ установленої форми,
що застосовується для здійснення
первинного обліку готівки в касі; а під
«книгою обліку» - касова книга, книга
обліку доходів і витрат, книга обліку
виданих та прийнятих старшим касиром
грошей або книга обліку розрахункових
операцій, а «книгою обліку доходів і
витрат» - документ установленої форми,
що застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки. Форму
відповідної книги обліку доходів і
витрат установлено Державною
податковою адміністрацією України.

Згідно із п. 2.6 гл. 2 вказаного Положення
№ 637 уся готівка, що надходить до кас,
має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

В силу норми абз. 3 ст. 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» від 12.06.1995р.
№ 436/95 (далі - Указ № 436/95) за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування
юридичними особами всіх форм власності
у касах готівки передбачено
застосування фінансові санкції у
вигляді штрафу в п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

При цьому згідно п. 296.1 ст. 296 гл. 1
«Спрощена система оподаткування,
обліку та звітності» розд. XIV
«Спеціальні податкові режими»
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) платники єдиного податку
ведуть облік у порядку, визначеному
підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 цього пункту.

Зокрема, відповідно до пп. 296.1.1. п. 296.1 ст.
296 ПК України платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої та п'ятої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів. Форма книги обліку
доходів, порядок її ведення
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Форму книги обліку доходів (для
платників єдиного податку першої і
другої груп та платників єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість)
та Порядок ведення такої книги обліку
доходів платників єдиного податку
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 15.12.2011р. № 1637 (далі
- Порядок), зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27 грудня
2011 року за № 1534/20272.

У відповідності до п. 1 Порядку, фізичні
особи - підприємці, що обрали спрощену
систему оподаткування та є платниками
єдиного податку першої і другої груп, а
також платники єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів (далі - Книга), у якій щоденно, за
підсумками робочого дня, відображають
отримані доходи.

Прошнурована та пронумерована Книга
безоплатно реєструється в органі
державної податкової служби за
основним місцем обліку платників
податку (п. 2 цього Порядку).

Записи у Книзі виконуються розбірливо
чорнилом темного кольору або пастою
кулькових ручок. У разі внесення
виправлень новий запис засвідчується
підписом платника податку (п. 3 цього
Порядку).

За нормою п. 4 зазначеного Порядку у
Книзі відображається фактично
отримана сума доходу від провадження
діяльності із сумарним підсумком за
місяць, квартал, рік. У разі
необхідності реєстрації нової Книги
протягом податкового (звітного)
періоду записи в ній продовжуються
наростаючим підсумком, а попередня
Книга залишається у платника податку.

Записи у Книзі виконуються за
підсумками робочого дня, протягом
якого отримано дохід, зокрема кошти, що
надійшли на поточний рахунок платника
податку та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги) (п. 5
Порядку).

Зокрема, платник податку заносить до
Книги відомості в такому порядку:

- у графі 1 зазначається дата запису;

- у графах 2 - 7 відображається дохід від
провадження господарської діяльності,
що оподатковується за ставками,
встановленими відповідно до пункту 293.2
та підпункту 2 пункту 293.3 статті 293 глави
1 розділу XIV Кодексу: у графі 2
зазначається отримана сума коштів за
продані товари, виконані роботи, надані
послуги; у графі 3 вказується сума
повернутих коштів за продані товари,
виконані роботи, надані послуги та/або
передплати; у графі 4 зазначається
скоригована сума доходу за продані
товари, виконані роботи, надані послуги
на суму повернутих коштів за продані
товари, виконані роботи, надані послуги
та/або передплати та розраховується як
різниця граф 2 і 3; у графі 5 вказується
вартість безоплатно отриманих товарів
(робіт, послуг); у графі 6
відображається сума заборгованості, за
якою минув строк позовної давності; у
графі 7 відображається загальна сума
доходу як сума граф 4, 5 і 6.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що дані
Книги використовуються платником
податку для заповнення податкової
декларації платника єдиного податку.

Також в силу норм п. 44.1 ст. 44 цього
Кодексу для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Таким чином, дохід, отриманий фізичними
особами - підприємцями, що обрали
спрощену систему оподаткування та є
платниками єдиного податку першої і
другої груп, а також платники єдиного
податку третьої групи, які не є
платниками податку на додану вартість,
відображається у Книзі в день
фактичного його одержання шляхом
внесення відповідних записів.

Судом встановлено, що протягом
спірного періоду Книга обліку доходів
позивачем не велася та в податковому
органі не реєструвалася.

Відповідно до пояснень позивача,
наведених в тексті поданої позовної
заяви, відомості про отримання
готівкових коштів від здійснення
підприємницької діяльності за І-ий
квартал 2012 року в сумі 60 000, 00 грн., були
помилково задекларовані у податковій
звітності платника єдиного податку за
аналогійний період та відповідно в
дійсності відсутнє жодне
документальне підтвердження
формування такої суми виручки.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи (а саме тексту з Акта
документальної перевірки) висновок
відповідача про отримання позивачем
сум готівкових коштів в розмірі 60 000, 00
грн. протягом І-го кварталу 2012 року
ґрунтується лише на даних Податкової
декларації платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за
І-ий квартал 2012 року (вх. № 9487).

Відповідно до абз. 1 і 2 п. 50.1 ст. 50 ПК
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

При цьому платник податків має право не
подавати такий розрахунок, якщо
відповідні уточнені показники
зазначаються ним у складі податкової
декларації за будь-який наступний
податковий період, протягом якого такі
помилки були самостійно виявлені.

Платник податків під час проведення
документальних планових та
позапланових виїзних перевірок не має
права подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом (п. 50.2 ст. 50 цього
Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем коригування показників
Податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за І-ий квартал 2012
року (вх. № 9487) до початку проведення
документальної перевірки (тобто до
24.05.2013р.).

Жодних документальних доказів на
підтвердження правомірності висновків
перевіряючого про отримання і
неоприбуткування ФОП ОСОБА_1 суми
готівкових коштів у розмірі 60 000, 00 грн.
від здійснення підприємницької
діяльності відповідач до суду не надав.

З огляду на вищевикладене та у зв'язку з
ненаданням відповідачем будь-яких
письмових або усних заперечень проти
позовних вимог по фактам виявлених
порушень ФОП ОСОБА_1 вимог касової
дисципліни, судом не вбачається
наявність доведених фактів порушень
позивачем вимог п. 2.6 гл. 2 Положення №
637.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі, а тому
суд вважає за необхідне визнати
протиправним та скасувати спірне по
справі податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує з Державного бюджету
України на користь позивача фактично
здійснені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі 4
588, 00 грн.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
Державної податкової служби,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, від 25 червня
2013 року № .

3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (місце
проживання: 03115, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 4 588
(чотири тисячі п'ятсот вісімдесят
вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова