Справа № 826/10335/13-а
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2013-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2013 року 13:48
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі Пасічнюк С.В.,
представників позивача - Подолянко Т.В.,
представника відповідача - Попович О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Мрія» до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про визнання незаконними та
скасування припису та постанови, -
З позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва
звернувся Кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Мрія» (далі - позивач, кооператив) до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі - відповідач, Інспекція)
про визнання незаконними та скасування
припису від 15.05.2012 року та постанови №
87/12 від 16.05.2012 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оскаржувані припис та постанова
винесені необґрунтовано, з порушенням
вимог чинного законодавства України,
на підставі безпідставних висновків та
невірного застосування норм
законодавства, а тому підлягають
Позивач в позовній заяві вказує на те,
що кооператив не здійснює експлуатації
гаражів, і не може її здійснювати,
оскільки таку експлуатацію здійснюють
безпосередньо власники (користувачі)
цих гаражів в одних випадках на
підставі ордерів та на підставі
членства в кооперативі. Крім того,
позивач являється гаражним
кооперативом, що спростовує
безпідставні висновки відповідача про
те, що позивач є суб'єктом
містобудування та на території
кооперативу відсутня будівельна
техніка, що, в свою чергу свідчить про
відсутність процесу будівництва, а
тому відповідач не мав права
здійснення державного-архітектурного
контролю щодо позивача.
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили
Представник відповідача заперечив
проти позовних вимог повністю,
посилаючись на їх необґрунтованість і
безпідставність, та просила відмовити
в їх задоволенні з підстав зазначених в
письмових запереченнях на позов.
Обґрунтовуючи заперечення проти
позовних вимог відповідач зазначив, що
позивачем експлуатуються самовільно
збудовані гаражі ІІІ категорії
складності, які не введені в
експлуатацію, чим порушено вимоги
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а тому дії
відповідача щодо проведення перевірки
та винесення припису, постанови про
накладення штрафу є правомірними.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні подані документи і
матеріали, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
Кооператив по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Мрія» відповідно до Свідоцтва серії
А01 №246216, виданого Святошинською
районною в місті Києві державною
адміністрацією, створений та
зареєстрований 12.03.1998 р. Видами
діяльності за КВЕД є допоміжне
обслуговування наземного транспорту
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та п. 7 Порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 року № 553
(далі - Порядок № 553), на підставі
звернення Київської транспортної
прокуратури від 04.05.2012 р. № 13с-12
відповідно до направлення для
проведення перевірки від 05.05.2012 р. б/н
Інспекцією у період з 08.05.2012 р. по 15.05.2012
р. проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності гаражів ГБК
«Мрія», м. Київ, вул. Службова, 6 у
Святошинському районі міста Києва, за
результатами якої складено акт від
Перевіркою, проведеною із залученням
помічника прокурора Київської
транспортної прокуратури Коцовського
Я.В. та у присутності голови
кооперативу Кузьменка Г.С., встановлено
експлуатацію ста тридцяти трьох
гаражів (металевих та капітальних)
третьої категорії складності
кооперативом на вул. Службовій, б у
Святошинському районі міста Києва без
прийняття в експлуатацію, чим порушено
cт. 37, 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Як
зазначено в акті, під час перевірки
будівельні роботи не виконувались,
будівельна техніка відсутня.
Також, у зв'язку з виявленими в ході
перевірки порушеннями, відповідачем
15.05.2012 р. складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та видано припис від 15.05.2012
р. про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
вимогами: добровільно знести
самовільно збудовані гаражі третьої
категорії складності на вул. Службовій,
6 у Святошинському районі міста Києва
та усунути порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності до 07.07.2012 р.
На підставі вищезазначених документів
16.05.2013 р., складених під час здійснення
позапланової перевірки, відповідачем
винесено постанову № 87/12 про
накладення штрафу на позивача у
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд дійшов наступного висновку.
Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності, що
спрямовані на забезпечення сталого
розвитку територій з урахуванням
державних, громадських та приватних
інтересів регулюються Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI.
Відповідно до статті 41 вказаного
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
який здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Згідно з
частиною 3 вищезазначеної статті
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності. Частиною 4
статті 41 передбачено право інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю складати протоколи про
вчинення правопорушень, акти перевірок
та накладати штрафи відповідно до
закону та видавати приписи.
Крім вищезазначеного, повноваження
відповідача щодо здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю визначені Положенням про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію у м. Києві, затверджене
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02.06.2011 року № 22 (далі -
Положення) та Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011
року №553 (далі - Порядок № 553).
Порядок визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.
Так, відповідно до пункту 7 Порядку № 553,
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки є підставою для
проведення позапланової перевірки.
Як встановлено судом, на підставі
запиту Київської транспортної
прокуратури від 04.05.2012 року №13с-12
Інспекцією проведено перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
Відтак, з урахуванням наведених
правових норм та встановлених обставин
справи, суд вважає, що у відповідача
були наявні правові підстави для
проведення позапланової перевірки на
об'єкті будівництва та посадовими
особами дотримано вимог порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності.
Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначив, що вважає постанову та припис
необґрунтованими та такими, що
відповідно постановлені та складені з
неповним, необ'єктивним з'ясуванням
усіх обставин справи та при
невідповідності висновків дійсним
обставинам справи.
Суд зазначає, що основними завданнями
Інспекції є участь у реалізації
державної політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
житлового-комунального господарства,
тобто Інспекція є органом,
уповноваженим державною на здійснення
контролю за додержанням вимог
законодавства у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.
Так, згідно акту перевірки, відповідач
визначив об'єкти, що знаходяться на
території кооперативу за адресою м.
Київ, вул. Службова, 6 самовільно
Відповідно до ч. 1 ст. 367 Цивільного
кодексу України (станом на час
проведення перевірки) визначено, що
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.
Суд вважає за необхідне зазначити, що
будівництво вважається самочинним,
якщо у діях особи є одна з ознак,
передбачених у ч. 1 ст. 376 Цивільного
Будівництво вважається правомірним,
якщо власник ділянки чи
землекористувач або інша особа
одержали у встановленому
містобудівельним законодавством
порядку дозволи на забудову об'єкта
містобудування та виконання
будівельних робіт відповідно до
статтей 24, 29 Закону України «Про
планування і забудову територій».
Так, в ході судового розгляду
встановлено, що відповідно до акту від
02.11.1989 року, на земельній ділянці
залізної дороги для користування
вказаної площі тимчасово розміщено
металеві гаражі за рахунок засобів
заводу «Паризької комуни».
Рішенням виконавчого комітету
Ленінградської районної ради народних
депутатів від 13.03.1990 р. № 125 вирішено
затвердити в Ленінградському районі
автокооператив «Мрія» по вул.
Службовій; правлінню автокооперативу
приймати в члени громадян, які
затверджені рішенням виконкому
районної Ради народних депутатів і
мають ордер на право заняття гаражу;
одержати дозвіл на початок будівельних
робіт в спецвідділі по благоустрою
міськради після погодження та
затвердження у встановленому порядку
проектно-кошторисної документації.

Рішенням виконавчого комітету
Ленінградської районної ради народних
депутатів від 20.03.1992 року № 176
затверджено проектну документацію на
розширення автокооперативу «Мрія» на
350 кв.м. згідно погодженої схеми для
обладнання місць технічного
обслуговування автомобілів та
тимчасової установки металевих
гаражів.

Частиною 1 ст. 94 Господарського кодексу
України, кооперативи - добровільні
об'єднання громадян створені з метою
спільного вирішення ними економічних,
соціально-побутових та інших питань.
Згідно ч.1 ст. 100 Господарського кодексу
України, майно виробничого кооперативу
становить колективну власність
кооперативу. Виробничий кооператив є
власником будівель, споруд, майнових
внесків його членів, виготовленої ним
продукції, доходів, одержаних від її
реалізації та іншої діяльності,
передбаченої статутом кооперативу,
іншого майна, придбаного на підставах,
не заборонених законом.

Відповідно до наданого технічного
звіту по встановленню зовнішніх меж
землекористування автогаражного
кооперативу «Мрія» по вулиці
Службовій, 6 обліковується земельна
ділянка площею 5948,02 кв.м. Документи, що
посвідчують право власності у
кооперативу «Мрія» за адресою м. Київ,
вулиця Службова, 6 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців»,
місцезнаходження юридичної особи -
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Мрія», місцезнаходженням є м. Київ,
вул. Службова, 6. Суд звертає увагу на те,
що чинним законодавством не
передбачено автоматичного переходу
права власності на об'єкт, на території
якого здійснена його державна
реєстрація як юридичної особи.

Таким чином, згідно матеріалів справи,
для будівництва гаражів позивачу
надано земельну ділянку за адресою
місто Київ, вул. Службова, 6,
зареєстрований він за адресою м. Київ,
вулиця Службова, 6, де і здійснювалось
будівництво гаражів як встановлено
актом перевірки.

В ході судового розгляду позивачем не
надано доказів відведення для мети
будівництва земельної ділянки за
адресою м. Київ, вулиця Службова, 6, як і
не надано підтвердження права
власності на цю земельну ділянку та на
об'єкти, що на ній знаходяться чи
договору оренди.

Крім того, враховуючи, те, що п. 2 ст. 367
Цивільного кодексу України визначено,
що особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього, суд приходить до висновку, що
об'єкти містобудування, які
знаходяться за адресою м. Київ, вул.
Службова, 6 є самочинним будівництвом,
оскільки наявні у матеріалах справи
документи свідчать про те, що у
позивача були наявні дозволи на
відведену земельну ділянку, але об'єкти
збудовані на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети.

Частиною 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
заборонено експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

Статтею 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено порядок прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва. Так,
згідно ч. 1 ст.39 вказаного Закону,
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Відповідно до статті 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» передбачено, що усі об'єкти
будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на І, ІІ, ІІІ, ІV та V
категорії складності, які визначаються
відповідно до державних будівельних
норм та стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Частинами 2, 3 статті 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» визначено, що категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до державних
будівельних норм та стандартів на
підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва та віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Так, п.п 7 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що посадові особи
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Як встановлено судом, документів щодо
правомірності будівництва гаражів за
адресою м. Київ, вулиця Службова, 6 на
вимогу Інспекції надано не було, як і
проектної документації, що складена
між замовником та проектною
організацією.

Пунктом 7 Порядку віднесення об'єктів
будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 557 від
27.04.2011 року встановлено, що під час
проведення державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єктах самочинного будівництва (у
разі відсутності проектної
документації) категорія складності
таких об'єктів визначається посадовими
особами Держархбудінспекції та її
територіальних органів, а в разі
необхідності - шляхом проведення
експертизи експертною організацією чи
експертом, що має відповідний
сертифікат.

Оскільки будівля є нерухомим майном, що
створене з відповідних будівельних
матеріалів і конструкцій, поєднаних
між собою в певній технологічній
послідовності, визначеній проектною
документацією, державними
будівельними стандартами, нормами і
правилами та подальша експлуатація
реконструйованих приміщень без
відповідного дозволу створюють
небезпеку, що може призвести до
ймовірного руйнування будівлі.

Зважаючи на вищенаведене, суд критично
оцінює твердження позивача щодо
відсутності підстав та ознак
віднесення саме відповідачем гаражів
до ІІІ категорії складності.

Так, відповідно до п.2 ст. 32 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», категорія
складності об'єкта будівництва
визначається відповідно до державних
будівельних норм та стандартів на
підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Клас наслідків (відповідальності)
будівлі або споруди визначається
відповідно до п. 5.1 чинного ДБН В.1.2-14-2009
«Загальні принципи забезпечення
надійності та конструктивної безпеки
будівель, споруд, будівельних
конструкцій та основ, в даному випадку,
об'єкт містобудування відноситься до
класу наслідків (відповідальності) СС2
і має ІІІ категорію складності об'єкта
будівництва.

Відповідно до акту перевірки
відповідачем встановлено, що на
території за адресою м. Київ, вул.
Службова, 6 знаходиться 133 гаражів.

Таким чином, віднесення відповідачем
до IІІ категорії складності об'єкту
містобудування є обґрунтованим і
правомірним, оскільки на зазначеній
території періодично можуть
перебувати понад 100 осіб.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію.

Крім того, суд звертає увагу на тому, що
ст. 7 Закону України «Про кооперацію»
визначено порядок створення
кооперативу, згідно якої кооператив
створюється його засновниками на
добровільних засадах. Відповідно до ст.
27 вищезазначеного Закону, кооператив
відповідає за своїми зобов'язаннями
всім належним йому майном. Порядок
покриття завданих кооперативом
збитків визначається його статутом.
Члени кооперативу відповідають за
зобов'язаннями кооперативу в межах
внесеного ними паю, якщо інше не
передбачено статутом кооперативу або
законом. Кооператив не несе
відповідальності за зобов'язаннями
своїх членів.

Зі змісту вищенаведеного слідує, що
кооператив як юридична особа не несе
відповідальності за зобов'язаннями
його членів, а члени кооперативу несуть
субсидіарну відповідальність за
збитки вчинені кооперативом. Таким
чином, оскільки в ході перевірки
відповідачем було встановлено
порушення, що полягало в невведенні в
експлуатацію об'єктів містобудування
(133 гаража) кооперативом в цілому, а не
окремими його членами,
відповідальність за вчинення такої дії
несе саме кооператив як об'єднання.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
штраф, накладений за виявлене
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а саме за порушення частини
статей 37 та 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
відносно позивача, враховуючи
положення абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», відповідає нормам чинного
законодавства.

Вищенаведене свідчить також про
наявність законних підстав для
винесення оскаржуваного припису від
15.05.2012 року.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, повністю довів
правомірність прийняття оскаржуваних
рішень.

Водночас, твердження позивача не
спростовують встановленого
відповідачем факту вчиненого
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
відсутність підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
кооперативу по будівництву та
експлуатації індивідуальних гаражів
«Мрія» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та
підписаний 05.11.2013 року.

Суддя
В.П.
Шулежко