Справа № 2а-2965/11/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/19718/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.08.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012

у справі № 2а-4518/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
тендерний союз»

до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва,

третя особа Державна
податкова адміністрація України

про визнання протиправними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
тендерний союз» (надалі - позивач, ТОВ
«Український тендерний союз»)
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва (надалі - відповідач, ДПІ
у Печерському районі м. Києва), третя
особа - Державна податкова
адміністрація України, та просило суд
визнати протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.08.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.02.2012,
адміністративний позов ТОВ
«Український тендерний союз»
задоволено частково: визнано
протиправними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва щодо невизнання
податкової декларації з податку на
додану вартість ТОВ «Український
тендерний союз» за вересень 2009 року. В
решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Позивач письмових заперечень на
касаційну скаргу відповідача до суду
не надав.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ТОВ «Український тендерний
союз» перебуває на обліку як платник
податків в ДПІ у Печерському районі м.
Києва.

20.10.2009 ТОВ «Український тендерний союз»
подало до ДПІ у Печерському районі м.
Києва податкову декларацію з податку
на додану вартість за вересень 2009 року
з додатками № 1, № 5.

26.01.2010 ТОВ «Український тендерний союз»
повторно подало до ДПІ у Печерському
районі м. Києва податкову декларацію з
податку на додану вартість за вересень
2009 року з додатками № 1, № 5 та довідкою.

Листами від 22.10.2009 № 49959/10/15-810 та №
3725/10/15-711 позивача повідомлено про
невизнання податкової декларації з
податку на додану вартість за вересень
2009 року з посиланням на те, що зазначена
декларація заповнена всупереч вимогам
Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 № 166 (надалі -
Порядок), який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, оскільки при
відпрацюванні податкової декларації
позивача, виявлено нарахування
податків, які не відповідають,
задекларованим валовим доходам.

Суд першої інстанції, задовольняючи
адміністративний позов виходив з того,
що відповідач неправомірно не визнав
податкову декларацію позивача з
податку на додану вартість за вересень
2009 року як податкову декларацію
листами від 22.10.2009 № 49959/10/15-810 та №
3725/10/15-711.

Суд апеляційної інстанції погодився із
таким висновком суду першої інстанції,
посилаючись на те, що останній
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 9
Закону України «Про систему
оподаткування», чинного на час
виникнення спірних відносин, платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані подавати до
державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до
законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно з п. 1.11 ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків до контролюючого
органу у строки, встановлені
законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

Відповідно до п. 4.3, п. 4.4 Порядку
декларація заповнюється таким чином,
щоб забезпечити збереження записів у
ній та вільне читання тексту (цифр)
протягом установленого строку
зберігання звітності. Декларація може
бути заповнена від руки чорнильною чи
кульковою ручкою або видрукувана
(заповнення олівцем не допускається),
без виправлень і помарок; у рядках, де
відсутні дані для заповнення, має бути
проставлений прочерк.

Платник податку самостійно обчислює
суму податкового зобов'язання, яку
зазначає в декларації. Дані, наведені в
декларації, мають відповідати даним
бухгалтерського та податкового обліку
платника, достовірність даних
підтверджується: підписом платника,
якщо платник - фізична особа, в інших
випадках (особа, яка визначена як
платник податку на додану вартість,
крім фізичних осіб) - підписами
відповідальних посадових осіб
(керівника, головного бухгалтера) та
печаткою, а в разі подання декларації в
електронній формі - електронним
підписом осіб (які підписують
декларацію), зареєстрованим у порядку,
визначеному законодавством.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків.

В такому випадку податковий орган
письмово повідомляє платника про таке
невизнання із повідомленням підстави
для такого невизнання та пропозицією
надати нову податкову декларацію з
виправленими показниками. При цьому
відповідне письмове звернення
податкового органу надсилається
поштою з повідомленням про його
вручення.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, податкова декларація ТОВ
«Український тендерний союз» з податку
на додану вартість за вересень 2009 року
під час подачі до податкового органу
мала заповнені усі обов'язкові
реквізити, була підписана керівником
ТОВ «Український тендерний союз» та
скріплена печаткою підприємства.

Доказів наявності недоліків
податкової декларації позивача з
податку на додану вартість за вересень
2009 року, які б обґрунтовували
законність дій податкового органу з
невизнання даної декларації як
податкової, останнім надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

А відтак, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку,
що відповідачем не було доведено
правомірності невизнання декларації з
податку на додану вартість за вересень
2009 року, поданої ТОВ «Український
тендерний союз».

Таким чином, суди попередніх інстанцій
під час розгляду справи повно і
правильно встановили обставини справи,
та при ухваленні судових рішень не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права. Зазначена
обставина, відповідно до частини
першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для залишення
касаційної скарги без задоволення, а
судових рішень - без змін.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.08.2011 на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29.02.2012 у справі № 2а-4518/11/2670 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна