Справа № 2а-1770/1876/11
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/63127/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Степашка О.І.

Суддів
Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 27.05.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011

у справі № 2а-1770/1876/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Радема-Плюс»

до Державної податкової інспекції
у м. Рівне

про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-
рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Радема-Плюс» (далі
по тексту - позивач, ТОВ «Радема-Плюс»)
звернулось до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Рівне (далі по тексту - відповідач, ДПІ у
м. Рівне) про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень-
рішень.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 27.05.2011, яка
залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011,
позов задоволено повністю.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і прийняти нове
рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що відповідачем
було проведено невиїзну документальну
(камеральну) перевірку своєчасності
сплати позивачем узгоджених
податкових зобов'язань до бюджету, за
результатами якої складено акт №416 від
07.12.2010.

На підставі даного акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 20.12.2010:
№/0/15-214, яким за затримку до 30
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання податковим органом ТОВ
«Радема-Плюс» було визначено штрафні
санкції на загальну суму 572,70 грн., що
становить 10% відсотків від погашених
сум податкового боргу; №/0/15-214,
яким за затримку від 31 до 90 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання податковим органом ТОВ
«Радема-Плюс» було визначено штрафні
санкції на загальну суму 2212,00 грн., що
становить 20% відсотків від погашених
сум податкового боргу.

За результатами адміністративного
оскарження відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення 12.01.2011
№/1/15-216,№/1/15-216

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що порушення порядку зарахування до
бюджету та державних цільових фондів
податків і зборів при пред'явленні
платником податків до установи банку
платіжних доручень у встановлений
строк є виною банку, а не товариства,
яке подало до обслуговуючого банку
належним чином оформлені платіжні
доручення із зазначенням призначення
платежу, а банк в свою чергу поставив
відмітку про їх отримання.

Судами зазначено, що платіжні
доручення ТОВ «Радема-Плюс» за №878 від
21.10.2008 та за №896 від 24.11.2008 були
зареєстровані Філією «Відділення
Промінвестбанку в м. Рівне» відповідно
22.10.2008 та 24.11.2008, тому відповідно до
вимог п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) та п. 2.19 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою правління НБУ №22 від 21.01.2004,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2004 за №377/8976 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) мали бути виконаними
протягом операційного часу банку в
день їх надходження або не пізніше
наступного робочого дня.

Оскільки такі вимоги банком не
виконані, то суди виходили з того, що у
ДПІ в м. Рівне не було правових підстав
для нарахування позивачу штрафних
санкцій за порушення граничного
терміну сплати узгоджених податкових
зобов'язань.

У відповідності до пп. 16.5.1 п. 16.5 ст. 16
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» №2181-III від 21.12.2000 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) за порушення строків
зарахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів або
державних цільових фондів,
встановлених законодавством, з вини
банку такий банк сплачує пеню за кожний
день прострочення, включаючи день
сплати, у розмірах, встановлених для
відповідного податку, збору
(обов'язкового платежу), а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Законом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду. При цьому платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
звільняється від відповідальності за
несвоєчасне або неповне зарахування
таких платежів до бюджетів та
державних цільових фондів, включаючи
нараховану пеню або штрафні санкції.

Виходячи з аналізу норм вказаного
Закону, порушення порядку зарахування
до бюджету та державних цільових
фондів податків і зборів при
пред'явленні платником податків до
установи банку платіжних доручень у
встановлений строк є виною банку, крім
випадку, передбаченого пп. 16.5.3 п. 16.5 ст.
16 цього Закону. Даним підпунктом
встановлено, що не вважається
порушенням строків зарахування
податків і зборів (обов'язкових
платежів) з вини банку, якщо таке
порушення стало наслідком регулювання
Національним банком України
економічних нормативів такого банку,
що призводить до браку вільного
залишку коштів на такому
кореспондентському рахунку для
здійснення зарахування; якщо у
майбутньому банк або його
правонаступники відновлюють
платоспроможність, відлік термінів
зарахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) розпочинається
з моменту такого відновлення. Тобто,
відлік термінів зарахування податків,
зборів (обов'язкових платежів) після
відновлення платоспроможності банку
розпочинається також саме для банку, а
не для платника податків, а тому доводи
касаційної скарги про те, що платник
податків несе відповідальність за
несвоєчасне перерахування коштів до
бюджету, є безпідставними.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України вважає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли правильного висновку
про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Рівне відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 27.05.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 08.09.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович (підпис)М.О.
Федоров