Справа № 822/4482/13-а
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4482/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року 10 год. 10 хв.м.
Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМихайлова
О.О. при секретаріРепецькій І. Ю. за
участі:представника позивача: Бурець
А.Я. представника відповідача:
Волчецького І.М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс" до
Нетішинського відділення Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс"
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Нетішинського відділення
Славутської об'єднананої державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що за наслідками
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ "БВК
Форвард плюс" за період з 01.07.2011 року по
31.12.2011 року, з 01.04.2012 року по 30.06.2012 року,
Нетішинським відділенням Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції неправомірно, на думку
позивача, прийняті податкові
повідомлення-рішення №, №
від 3 липня 2013 року.

В судовому засіданні представник
товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс"
підтримав заявлені вимоги, з підстав
викладених в позовній заяві просив
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив, з підстав викладених в
письмовому запереченні від 6 грудня 2013
року просив в задоволенні позовних
вимог товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс"
відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Суд встановив, що позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна виробнича компанія форвард
плюс", ідентифікаційний код 33707409,
зареєстроване 01.11.2005 року виконавчим
комітетом Нетішинської міської ради як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа та внесене до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

ТОВ "Будівельна виробнича компанія
форвард плюс" взято на податковий облік
в органах державної податкової служби
04.11.2005 року за №509.

У період з 24.05.2013 року по 30.05.2013 року
посадовими особами податкового органу
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка з питань
дотримання вимог податкового
законодавства ТОВ "БВК Форвард плюс" за
період з 01.07.2011 року по 31.12.2011 року, з
01.04.2012 року по 30.06.2012 року.

За результатами перевірки було
складено акт №435/22/33707409 від 12 червня 2013
року.

В ході перевірки виявлені та
відображені в акті порушення позивачем
вимог:

- п.44.1 п.44.6 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4,
п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України
(надалі - ПК України), в результаті чого
позивачем занижено податок на прибуток
в розмірі 544841,00 грн. в т.ч.:

за 3 квартал 2011 року на суму 141136,00 грн.;

за 4 квартал 2011 року на суму 403705,00 грн.

- пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст. 187, п.198.1, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.201.7 ст.201 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в розмірі 432793,00 грн. в
т.ч.:

за вересень 2011 року на суму 81311,00 грн.;

за жовтень 2011 року на суму 222066 грн.;

за листопад 2011 року на суму 75369 грн.;

за грудень 2011 року на суму 53612,00 грн.;

за червень 2012 року на суму 435,00 грн.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, відповідачем прийняті:
податкове повідомлення-рішення №
від 3 липня 2013 року, яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача за
платежем податок на прибуток приватних
підприємств в розмірі 745818,00 грн. (в т.ч.
497212 грн. за основним платежем, 248606 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями
штрафами) та податкове повідомлення
рішення № від 3 липня 2013 року, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
позивача за платежем податок на додану
вартість в розмірі 649189,50 грн. (в т.ч. 432793
грн. за основним платежем, 216396,5 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
штрафами).

Як вбачається з акта перевірки
№435/22/33707409 від 12 червня 2013 року,
заперечень на адміністративний позов
ТОВ "БВК Форвард плюс" та пояснень, які
були надані представником
Нетішинського відділення Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції у судових засіданнях,
висновки щодо порушення позивачем
вказаних положень податкового
законодавства ґрунтується на
твердженні про відсутність фактичного
здійснення операцій ТОВ "БВК Форвард
плюс" із контрагентами: ТОВ
"Оллерус-Буд" та ТОВ "Деталь сервіс", що
вказує на неможливість формування
податкової звітності на підставі
взаємовідносин із даними
контрагентами.

Судом встановлено, що між ТОВ
"Будівельна виробнича компанія форвард
плюс" та ТОВ "Оллерус-Буд" укладено
договори про виконання субпідрядних
будівельних робіт:

- №02/11-СП від 05.09.2011 року, №03/11-СП від
06.10.2011 року на капітальний ремонт,
відновлення дамби №3 на р.Черемош в
с.Банилів Вижницького району
Чернівецької області;

- №04/11-СП від 10.10.2011 року, №05/11-СП від
01.11.2011 року, №07/11-СП від 01.12.2011 року
відновлення дамби №9 (влаштування
відповідного каналу на р.Черемош в
с.Банилів Вижницького району
Чернівецької області);

- №06/11-СП від 01.11.2011 року будівництво
водопроводу в с.Вельбівно Острозького
району (перша черга виділення
пускового комплексу);

- №08/11-СП від 01.11.2011 року реконструкція
гуртожитку загальноосвітньої школи №3
під НВК в смт.Володимирець Рівненської
області (виділення пускового комплексу
- дошкільного-навчального закладу).

За умовами зазначених договорів
субпідрядник ТОВ "Оллерус-Буд"
зобов'язувався виконати будівельні
роботи як власними механізмами та
матеріалами, так і механізмами та
матеріалами підрядника, а підрядник
зобов'язувався прийняти та оплатити
вартість виконаних робіт в порядку,
визначеному договорами та за цінами,
які зазначені в кошторисній
документації.

Між ТОВ "Будівельна виробнича компанія
форвард плюс" та ТОВ "Деталь сервіс"
договори в письмовій формі не
укладалися. ТОВ "Будівельна виробнича
компанія форвард плюс" надавалася для
перевірки податкова накладна №560 від
26.06.2012 року на загальну суму 2610 грн., у
т.ч. ПДВ - 435 грн., на придбання ТМЦ (сітка
рабиця оцинкована 1,8*50*1.5 11 шт.).

Висновки відповідача про
безтоварність господарської операції
позивача із контрагентами ТОВ
"Оллерус-Буд", ТОВ "Деталь сервіс"
ґрунтуються на твердженні про те, що
зазначені операції фактично не
здійснювалися в межах господарської
діяльності суб'єктів господарювання та
їх реальний характер документально не
підтверджений, у контрагентів відсутні
виробничі та трудові ресурси, не надано
доказів розумної економічної причини
(ділової мети), що підтверджується
актами перевірок податковими органами
контрагентів позивача.

Суд не погоджується із такими
твердженнями відповідача, оскільки
загальним принципом юридичної
відповідальності є вина в порушенні
законодавчо встановленого
імперативного правила поведінки. Закон
не передбачає відповідальності за
винні дії іншої особи.

Невиконання контрагентом свого
зобов'язання зокрема зі сплати ПДВ до
бюджету тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для цієї особи.
Ця обставина не є підставою для
позбавлення позивача як платника ПДВ
права на його відшкодування у разі,
коли цей платник виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого відшкодування та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п. 198.3 ст. 198).

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (п. 198.6 ст. 198).

Форма та порядок заповнення податкової
накладної передбачені ст. 201 ПК України,
відповідно до п. 201.1 якої платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, перелік яких
наведений у даному пункті.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

В статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" законодавець
визначив поняття первинного документу,
під яким необхідно розуміти документ,
що містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Суд зазначає, що наслідки в податковому
обліку платника податків створюють
лише реально вчинені господарські
операції, тобто такі, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають змісту, відображеному в
укладених платником податку договорах.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України" від 16.07.1999 року №
996-14 зі змінами і доповненнями
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Аналогічної позиції придержується
Європейський Суд з прав людини. Так, у
справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії"
(заява №3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р.
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Також Європейський Суд з прав людини у
справі "Інтерсплав проти України"
(Заява № 803/02) зазначив, що коли державні
органи володіють будь-якою інформацією
про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною кампанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджується, що надані позивачем
первинні документи містять всі
необхідні реквізити, наявність яких є
необхідною умовою при їх складанні,
крім того, зазначеними первинними
документами підтверджується
товарність відповідних господарських
операцій, а відтак суми ПДВ правомірно
включені позивачем до складу
податкового кредиту та відображені в
деклараціях по податку на додану
вартість за відповідні періоди, на
основі отриманих податкових накладних.
Аналогічно, операції із зазначеними
контрагентами правомірно відображені
у податкових деклараціях з податку на
прибуток.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм
законодавства та враховуючи
встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
належить визнати протиправним та
скасувати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 7 - 12, 17, 18, 70, 71, 86, 159 - 163 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс" до
Нетішинського відділення Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Нетішинського відділення Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції від 3 липня 2013 року №,
№.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна
виробнича компанія форвард плюс"
судові витрати по справі у сумі 458
(чотириста п'ятдесят вісім) грн. 80 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Славутської об'єднананої
державної податкової інспекції.

Стягнути судовий збір у сумі 3833 (три
тисячі вісімсот тридцять три) грн. 20
коп. шляхом їх безспірного списання із
рахунку Славутської об'єднананої
державної податкової інспекції на
користь Державного бюджету України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 15
січня 2014 року 12 год. 30 хв.

Суддя/підпис/О.О. Михайлов"Згідно з
оригіналом" Суддя