Справа № 805/11819/13-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.
Справа №805/11819/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 16 година
24 хвилини

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., за участю секретаря судового
засідання Ковальського А.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4.;

відповідача - Гац Л.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про визнання протиправними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 5 серпня 2013 року №
126 р та рішення від 5 серпня 2013 року №
02/72,

В С Т А Н О В
И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про визнання протиправними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 5 серпня 2013 року №
126 р та рішення від 5 серпня 2013 року №
02/72.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач не погоджується та вважає
вказані рішення та постанову
незаконними з тих підстав, що ані
постанова, ані рішення не містять
посилань та обґрунтувань - у чому саме
полягає неповне виконання вимог
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів та чому вжиті
позива чем заходи щодо списання та
утилізації товару є неповними або
недостатніми.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що рішенням від
22.08.2013 № 02/92 спірне рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 05.08.2013 № 02/72 - скасовано.

Відповідач вказує на те, що
правомірність винесення рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 11.07.2013 року № 02/70 (за
результатами перевірки стану
виконання якого винесено рішення від 5
серпня 2013 року № 02/72, що є предметом
розгляду даної справи) підтверджено
постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
в справі № 805/11151/13-а, яка набрала
законної сили.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини даної справи, докази, надані
сторонами, вислухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Позивач - ОСОБА_3, зареєстрований в
якості фізичної особи - підприємця
виконавчим комітетом Донецької
міської ради 14.10.2009 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця серії НОМЕР_1.

Відповідач - Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області,
діє в складі Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів, здійснює нагляд за
дотриманням законодавства про захист
прав споживачів, є суб'єктом владних
повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем,
рішенням від 22.08.2013 № 02/92, рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 05.08.2013 № 02/72, що є спірним у
даній справі, скасовано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, в
частині вимог про скасування рішення
від 5 серпня 2013 року № 02/72, є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Щодо вимог про скасування постанови
про накладення штрафних санкцій від 5
серпня 2013 року № 126 р суд зазначає про
наступне.

На підставі направлення на проведення
перевірки від 31.07.2013 року № 02/72, наказу
про проведення перевірки від 31.07.2013
року № 394, відповідачем, з 01.08.2013 року по
02.08.2013 року, проводилась перевірка
стану виконання суб'єктом
господарювання рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
за результатами якої було складено акт
від 02.08.2013 року № 02/74 (далі - акт).

Рішенням про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 11.07.2013 року
№ 02/70 до позивача було застосовано
обмежувальний (корегувальний) захід:
вилучення продукції з обігу,
приведення продукції у відповідність
із встановленими вимогами та повної
заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» (далі -
закон № 2735), вилучення продукції з
обігу передбачає повернення
розповсюджувачами всіх одиниць
відповідної продукції, що перебуває у
їх розпорядженні, виробнику цієї
продукції та припинення ними
будь-якого демонстрування,
пропонування такої продукції
споживачам (користувачам).

Рішення про вилучення продукції з
обігу та/або її відкликання має містити
вимогу щодо обов'язкового повідомлення
виробником такої продукції та/або її
розповсюджувачами споживачів
(користувачів) та інших
розповсюджувачів такої продукції про
причини вилучення продукції з обігу чи
її відкликання (п. 8 ст. 32 закону № 2735). У
рішенні про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 11.07.2013 року
№ 02/70, у примітках ФО-П ОСОБА_3 було
зазначено про відповідні норми статей
закону № 273.

Перевіркою було встановлено, що
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 11.07.2013 року
№ 02/70 виконано частково, заходи, вжиті
позивачем, не можуть бути визнані
результативними.

Враховуючи викладене, уповноваженою
особою відповідача винесено рішення
від 05.08.2013 року № 02/72, яким внесено зміни
до рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 11.07.2013 року
№ 02/70, встановивши новий строк його
виконання - до 16.08.2013 року. Обмежувальні
(корегувальні) заходи вирішено
залишити без змін.

Висновок про часткове виконання
рішення від 11.07.2013 року № 02/70 був
зроблений спеціалістами відповідача в
ході перевірки на підставі того, що
наданий позивачем документ про
списання товарів не містить даних, що
підтверджують факт утилізації
включених до нього товарів.

Крім цього, позивачем, у встановлений у
рішенні строк не повернуто всіх
одиниць відповідної продукції
виробнику цієї продукції

При перевірці в торгівельному зал
об'яви, на яку посилається позивач в
своїх поясненнях (про вилучення з обігу
позицій товару), не було в наявності.

У наданому позивачем документі під
назвою «Списання товарів від 25.07.2013 №
19» ним було зазначено про те, що товар
шляхом списання був вилучений з
магазину та був утилізований, шляхом
відправки в сміттєвий контейнер 25.06.2013
року.

Відповідно до п. 2 ст. 32 Закону України
закону № 2735, вилучення продукції з
обігу передбачає повернення
розповсюджувачами всіх одиниць
відповідної продукції, що перебуває у
їх розпорядженні, виробнику цієї
продукції та припинення ними
будь-якого демонстрування,
пропонування такої продукції
споживачам (користувачам).

Позивачем не було надано доказів
повернення розповсюджувачами всіх
одиниць відповідної продукції, що
перебувала у його розпорядженні.

До того ж, продукцію, зазначену
позивачем в документі «Списання
товарів від 25.07.2013 № 19», неможливо
ідентифікувати із продукцією,
зазначеною в акті.

Таким чином, станом на момент винесення
постанови про накладення штрафних
санкцій від 05.08.2013 року, рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 11.07.2013 № 02/70 було виконано
не у повному обсязі.

Посилання позивача на те, що відповідач
протиправно визначив позивачу суму
штрафу як виробнику продукції, а не як
її розповсюджувачу судом не
приймається, з огляду на наступні
обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
в справі № 805/11151/13-а, що залишена без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2013 року,
у задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про визнання
незаконними та скасування постанови
від 15.07.2013 №93р про накладення штрафу у
розмірі 25 500 грн., рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 11 липня 2013 року №02/70 - відмовлено.

Як було встановлено судом у вказаній
постанові, позивач відмовився надати
відповідачу інформацію (документи) про
походження мийних засобів, посилаючись
на комерційну таємницю та відсутність
письмового запиту на надання даної
інформації

Суд вважає за необхідне зазначити про
те, що згідно п.7 ст.8 закону № 2735, у разі
якщо виробник продукції не може бути
ідентифікований органом ринкового
нагляду, для цілей цього Закону особою,
що ввела таку продукцію в обіг,
вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію.

Таким чином, враховуючи обставини
даної справи та неможливість
встановити виробника продукції з
наданих позивачем документів,
відповідач правомірно, керуючись
нормами закону № 2735, застосував до
позивача штрафні санкції, як до
виробника продукції.

Посилання позивача на те, що
відповідачем не було складено протокол
за результатами перевірки стану
виконання рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
є безпідставним, оскільки відповідний
протокол № 02/129П від 02.08.2013 року, яким
встановлено неповне виконання вимог
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, підписаний
позивачем, надано представником
відповідача у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, відповідачем
було правомірно прийнято постанову про
накладення штрафних санкцій від 05.08.2013
року № 126 р за порушення вимог п.1 ч. 4 ст.
44 закону № 2735 та винесено спірне
рішення № 02/72 від 05.08.2013 року, яким
внесено зміни до рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 11.07.2013 № 02/70. встановивши строк його
виконання до 16.08.2013 року, та
обмежувальні (корегувальні) заходи
залишено без змін.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню
повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, у
зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, судові витрати, понесені
позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», ст. ст. 2, 7-11, 17-20,
69-72, 86, 94, 122-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
про визнання протиправними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій від 5 серпня 2013 року №
126 р та рішення від 5 серпня 2013 року № 02/72
- відмовити повністю.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 24
грудня 2013 року.

Постанова складена у повному обсязі 27
грудня 2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.