Справа № 824/1113/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1113/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

14 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до керівника апарату Вищого
господарського суду України - Галівець
Ірини Вікторівни про визнання
протиправним та скасування
розпорядження , -

В С Т А Н О В И В :

до Чернівецького окружного
адміністративного суду звернулись
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
позовом про визнання протиправним та
скасування розпорядження керівника
апарату Вищого господарського суду
України Галівець Ірини Вікторівни від
13 березня 2012 року № 03.14.03-04/143 про
призначення проведення повторного
автоматичного розподілу справи № 10/133.

02 грудня 2013 року Чернівецький окружний
адміністративний суд провадження у
справі № 824/1113/13-а закрив.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивачі подали апеляційну скаргу, у
якій просять скасувати ухвалу суду І
інстанції та направити справу для
продовження розгляду до Чернівецького
окружного адміністративного суду. В
обґрунтування апеляційної скарги,
позивачами зазначено, що суд І
інстанції порушив процесуальні та
матеріальні норми права, зазначивши, що
адміністративна справа не належить до
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки оскаржуване
розпорядження не є нормативно-правовим
актом чи актом індивідуальної дії. Крім
того, суд І інстанції вважає, що
оскарження розпорядження від 13 березня
2012 року № 03.14.03-04/143 шляхом подання
окремого позову може призвести до
протиправного втручання у здійснення
правосуддя і посягає на незалежність
судді. Однак, на думку позивачів,
керівник апарату Вищого
господарського суду України не має
статусу судді, а є посадовою особою
(суб'єктом владних повноважень), а тому
справа підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства. Окрім
цього, ні норми ГПК України, ні норми
ЦПК України не надають права на
звернення до суду з таким позовом.

У судове засідання сторони не
з'явились, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлені вчасно та
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Відповідач направила на адресу суду
письмове заперечення вх. № 388/14 від 13
січня 2014 року, у якому зазначила, що
розподіл справи №10/133 здійснено
відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26 листопада 2010 року
№30. Крім того, з аналізу норм КАС
України та Закону України "Про
судоустрій та статус суддів України "
вбачається, що дії керівника апарату не
відносяться до владних управлінських
функцій, а є діями щодо здійснення
організації роботи суду. Таким чином,
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів,
керуючись положеннями статті 197 КАС
України, вважає, що справу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, без
фіксування судового засідання (частина
1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Під час розгляду справи колегією
суддів встановлено, що рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 25 травня 2011 року по справі
№ 10/133 задоволено частково позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
КНВФ "Елма".

22 вересня 2011 року Львівський
апеляційний господарський суд за
результатами перегляду справи №10/133
прийняв нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КНВФ "Елма"
відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням,
позивачі звернулись до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою.

28 лютого 2012 року ухвалою Вищого
господарського суду України у складі
колегії суддів Малетич М.М., Круглікова
К. С., Мамонтова О.М. відкладено розгляд
касаційної скарги на 14 березня 2012 року.

13 березня 2012 року розпорядженням
керівника апарату Вищого
господарського суду України №
03.14.03-04/143 призначено повторний
автоматичний розподіл справи №10/133 у
зв'язку з відпусткою головуючого судді
- Малетича М.М.

Суд І інстанції, закриваючи
провадження у справі, виходив з того, що
при прийнятті розпорядження про
повторний автоматичний розподіл
справи відповідач діяв не як суб'єкт
владних повноважень відповідно до норм
КАС України, а тому дана справа не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суду погоджується з таким
висновком з огляду на наступні
обставини.

Пунктом 1 ч.1 ст.2-1 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у господарських судах
функціонує автоматизована система
документообігу, яка забезпечує,
зокрема об'єктивний та неупереджений
розподіл справ між суддями з
додержанням принципів черговості та
рівної кількості справ для кожного
судді.

Відповідно до ч.6 ст.2-1 Господарського
процесуального кодексу України
порядок функціонування
автоматизованої системи
документообігу суду, в тому числі
видачі судових рішень та наказів
господарського суду, передачі справ до
електронного архіву, зберігання
текстів судових рішень, ухвал та інших
процесуальних документів, надання
інформації фізичним та юридичним
особам, підготовки статистичних даних,
визначається Положенням про
автоматизовану систему документообігу
суду.

Згідно п.2.6. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, яке затверджене рішенням Ради
суддів України від 26 листопада 2010 року
№30, персональну відповідальність за
функціонування автоматизованої
системи в суді несе керівник апарату
суду, а згідно його п.3.1.13 повторний
автоматичний розподіл справи у
визначених законодавством випадках
(відвід, самовідвід судді,
недопустимість повторної участі судді
в розгляді справи, відсутність допуску
або дозволу до роботи з документами, що
містять інформацію з обмеженим
доступом тощо) здійснюється за
письмовим розпорядженням керівника
апарату суду (особи, яка виконує його
обов'язки) згідно з додатком N 1 до
Положення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

При цьому під владними управлінськими
функціями слід розуміти будь-які
владні повноваження у рамках
діяльності держави чи місцевого
самоврядування, що не належать до
законодавчих повноважень чи
повноважень здійснювати правосуддя.

В силу п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.149 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" від 07
липня 2010 року, №2453-VI та Типового
положення про апарат місцевого,
апеляційного суду, яке затверджене
наказом Державної судової
адміністрації України від 28 вересня 2012
р., №115 керівник апарату, в розумінні
КАС України, є суб'єктом владних
повноважень та здійснює відповідні
управлінські функції, які не пов'язанні
із питанням щодо проведення повторного
автоматизованого розподілу справ у
суді. Діяльність керівника апарату
щодо повторного автоматичного
розподілу справ не є владною
управлінською функцією у сфері
публічно-правових відносин, а пов'язана
із забезпеченням судом процесуального
законодавства при вирішенні спорів.

Окрім суб'єктного складу, ознакою
публічних правовідносин є їх зміст -
здійснення владних управлінських
функцій. Інакше кажучи, в цих
правовідносинах реалізуються
повноваження державних органів та
посадових осіб. Тому публічними є
правовідносини не просто за участі
суб'єкта владних повноважень, а саме
при здійсненні ними владних
управлінських функцій.

В інформаційному листі від 26 грудня 2005
року № 3.2.-2005 Верховний Суд України
роз'яснив, що справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома (кількома)
конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта. У випадку, якщо
суб'єкт (у тому числі орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхні посадова чи службова особа) у
спірних правовідносинах не здійснює
вказані владні управлінські функції
щодо іншого суб'єкта, який є учасником
спору, такий спір не має встановлених
нормами КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

За таких обставин, колегія суду дійшла
висновку, що даний спір не відноситься
до юрисдикції адміністративного суду,
а тому суд І інстанції закрив
провадження у справі з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Закриття провадження у цій справі не
позбавляє права позивачів на судовий
захист. Позивачі наділені таким правом,
зокрема, на оскарження рішення суду з
мотивів розгляду справи неповноважним
складом суду.

Доводи апелянтів, викладені в
апеляційній скарзі є не
обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія
суддів приходить до висновку про
відмову в задоволенні апеляційної
скарги позивачів та залишення в силі
ухвали Чернівецького окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199, ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а ухвалу Чернівецького
окружного адміністративного суду від 02
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 січня 2014 року .

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Сушко О.О.

Біла Л.М.