Справа № 2а-0870/6923/11
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року , о 13-15 годині,Справа №
2а-0870/6923/11 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш
О.В.,

за участю секретаря
Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна»

до спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, зазначивши в заяві, що за
результатами проведеної перевірки
СДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
зменшено суму від'ємного значення ПДВ
на 1 947 263 гривень. Акт перевірки від
04.08.2011, на підставі якого винесене дане
рішення, не відповідає вимогам чинного
податкового законодавства, оскільки у
ньому відсутні чітке викладення змісту
та конкретизація допущених позивачем
порушень пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.3 ст.198,
п.200.1, п.200.3 ст.200 Податкового кодексу
України - зміст зазначених норм
спростовує так звані «порушення», що
викладені у акті перевірки; відсутні
посилання на первинні документи, на
підставі яких СДПІ зроблено висновок
щодо завищення податкового кредиту,
нікчемності угод, завищення від'ємного
значення ПДВ, та які свідчать про
порушення підприємством вимог
податкового законодавства. Зміст акту
перевірки свідчить, що висновки
податковим органом були зроблені на
підставі даних Системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів по
ланцюгу постачання, що не є підставою
для зменшення податкового кредиту або
бюджетного відшкодування з
урахуванням приписів норм Податкового
кодексу.

Також зміст акту перевірки не
узгоджується з предметом перевірки,
оскільки, як зазначено в акті,
перевіркою не підтверджено наявність
поставок за період з 01.03.2011 по 31.03.2011, в
той час як перевірявся інший період - з
01.04.2011 по 30.04.2011.

Відповідач дійшов до висновку про
порушення позивачем положень
Податкового кодексу України з огляду
на обставини діяльності інших осіб, а
не позивача, що є хибним, так як позивач
не несе відповідальності за їхні дії.
Чинним законодавством України не
передбачена відповідальність за
податковими зобов'язаннями та
податковим кредитом контрагентів.
Питання податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

З урахуванням наведеного, акт
перевірки не встановлює жодного
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу, яке б позбавляло його права на
формування податкового кредиту і права
на заявлення до відшкодування
від'ємного значення з ПДВ чи призводило
б до зменшення суми бюджетного
відшкодування, внаслідок чого
зазначений акт не може слугувати
належною підставою для виключення
відображених у податковому обліку
позивача сум з податкового кредиту,
зменшення від'ємного
значення/бюджетного відшкодування та
бути належним доказом виявлених
порушень.

Крім того, обставини, які стали
фактичною підставою для зменшення
задекларованої позивачем суми
від'ємного значення, згідно з
оскаржуваним рішенням, знаходяться
поза межами вимог ст.ст.198, 200
Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів норм
Податкового кодексу України, податкова
накладна є документом, який
підтверджує фактичну сплату покупцем
податку на додану вартість у ціні
товару та надає право на формування
податкового кредиту платником
податків-покупцем. Лише придбання
товарів (послуг, робіт), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку-покупця, відсутність
податкової накладної та складання
податкової накладної особою, що не
зареєстрована як платник ПДВ,
безспірно позбавляють покупця права на
включення до податкового кредиту
сплачених (нарахованих) сум податків у
звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат.

Податковим кодексом України не
передбачено інших умов для формування
податкового кредиту за наслідками
придбання товарів - таких як
обов'язкова сплата постачальниками сум
податку до бюджету, у т.ч. по ланцюгу
постачання товару, тощо.

Таким чином, податковий кредит
формується за умови списання платником
податків грошових коштів в оплату
товарів (робіт, послуг)/отримання ним
товару, та повинен підтверджуватися
податковою накладною.

Визначальним фактом права платника на
бюджетне відшкодування ПДВ є фактична
оплата ним сум такого податку
контрагентам у попередніх податкових
періодах, яка здійснена позивачем та не
заперечується відповідачем. При цьому
будь-які порушення такими
контрагентами вимог податкового
законодавства стосовно податку на
додану вартість не впливають на право
платника податку - покупця отримати
бюджетне відшкодування за умови
дотримання останнім цих вимог.

Позивач не може нести відповідальність
за можливу недостовірність відомостей,
включених до Єдиного державного
реєстру, за умови необізнаності щодо
такої.

З метою здійснення господарських
відносин із безпосередніми
постачальниками позивач вжив всіх
заходів щодо перевірки факту
реєстрації зазначених товариств як
платників ПДВ. На вимогу ПАТ
«Дніпроспецсталь» контрагентами були
надані копії свідоцтв про реєстрацію
цих постачальників як платників ПДВ,
копії установчих документів та довідки
про внесення їх до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, ліцензії на право здійснення
операцій з металобрухтом. Зазначені
документи надавалися відповідачу для
перевірки. Тобто, на момент здійснення
господарських операцій всі
безпосередні контрагенти мали статус
платників ПДВ. Даний факт актом
перевірки не спростований, оскільки в
акті перевірки зазначено, що не
встановлена наявність правових
відносин ПАТ «Дніпроспецсталь» з
платниками податків, установчі
документи, свідоцтва про державну
реєстрацію, первинні та інші документи
яких у судовому порядку визнані
недійсними.

Матеріальні цінності, що придбавалися
у постачальників, призначалися для
використання ПАТ
«Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» в
оподатковуваних операціях власної
господарської діяльності.

Для податкових правовідносин, зокрема,
при нарахуванні податків має значення
реальне вчинення «господарської
операції» та її економічний зміст, що
полягає у фактичному русі активів
та/або зміні власного капіталу чи
зобов'язань платника податку.
Податковий облік формують не самі
собою цивільні правочини, а саме
вчинені господарські операції. Якщо
зміст правочину, який опосередковує
господарську операцію (тобто є
правовою підставою для вчинення
господарської операції), не співпадає
зі змістом самої операції (тобто
фактичними змінами у стані активів,
власного капіталу та/або зобов'язаннях
платника податків), перевагу для цілей
податкового обліку має саме зміст
господарської операції, а не договору.
Проте якщо господарська операція,
оформлена первинними документами,
взагалі не була вчинена, то, згідно з
податковим законодавством, оцінка
податкових наслідків від такої
операції не ставиться у залежність від
оцінки правочину, на підставі якого
нібито була здійснена така
господарська операція, за правилами,
встановленими цивільним чи
господарським законодавством.

Досліджені під час перевірки первинні
документи позивача: акти приймання,
податкові накладні, рахунки-фактури,
банківські виписки в оплату товару -
відповідають вимогам, встановленим ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» щодо змісту та форми
первинних документів, підтверджують
фактичне отримання позивачем
металобрухту від постачальників,
оскільки містять повну інформацію щодо
змісту та обсягу господарської
операції, а також щодо дати та місця її
здійснення й свідчать про реальні
зміни в структурі активів і зобов'язань
позивача. Відповідачем не виявлено та
не наведено в акті жодного порушення
щодо форми, змісту, порядку складання й
заповнення цих первинних документів.
Податковим органом не ставиться під
сумнів сплата позивачем податку на
додану вартість у складі ціни товару.

СДПІ не спростована обставина щодо
наявності реальних змін у податковому,
бухгалтерському обліку позивача - в
акті перевірки відсутнє жодне
посилання на первинний документ, який
би не відповідав змісту здійснених
поставок.

Порушення контрагентами, у тому числі
за ланцюгом постачання, податкового
законодавства не може призводити
автоматично до недійсності всіх угод
до кінцевого отримувача товару та
означати, що є нереальною господарська
операція за участю останнього у
ланцюгу покупця, оскільки відносини
між попередніми постачальниками у
ланцюгу поставок не впливають на
реальність господарської операції,
вчиненої між кінцевим отримувачем
товару та його безпосереднім
контрагентом.

Положення про недійсність правочину є
інститутом цивільного права, а не
податкового. Відтак, засоби
доказування недійсності визначаються
цивільним правом, а не податковим.
Податкове ж право застосовується за
наслідками майнових відносини,
фактичної передачі майна, тощо.

Враховуючи вищевикладене позивач
просить визнати неправомірним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 10.08.2011.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримує, просить
позов задовольнити з підстав,
зазначених в позовній заяві, а
представник відповідача позов не
визнає, просить відмовити в його
задоволенні, оскільки перевіркою було
виявлено, що товари, придбані
позивачем, потребують спеціальної
техніки та відповідних спеціалістів
для виготовлення придбаних позивачем
товарів-сплавів. Контрагенти позивача
не є виробниками поставлених товарів, у
них відсутні спеціалізовані виробничі
потужності та необхідний кадровий
склад. Крім того, контрагенти мають
сумнівну податкову історію, не
звітують до податкових органів в
порядку, передбаченому чинним
податковим законодавством. Первинні
документи не підтверджують реальність
господарських операцій. Позивачем не
підтверджено економічну об'єктивність
та не доведено дотримання ділової мети
при здійсненні господарських операцій,
реальність здійснення яких була
перевірена, тому не підтверджено
реальність таких господарських
операцій з постачання товарів.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази та надавши їм оцінку, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на таке:

судом встановлено, що за результатами
позапланової виїзної перевірки ПАТ
«Дніпроспецсталь» з питань
правомірного декларування від'ємного
значення за травень 2011 року та
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника податку у банку за
травень 2011 року, яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період з 01.04.2011 по
30.04.2011, СДПІ було складено акт
№ 337/08-01/00186536 від 04.08.2011, на підставі
якого винесено податкове
повідомлення-рішення № від 10.08.2011
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за травень 2011 року на 1 947 263
гривень.

Судом також встановлено, що постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.10.2011 у
справі № 2а-0870/6922/11, залишеною без змін
ухвалою суду апеляційної інстанції від
26.09.2012, було задоволено позов ПАТ
«Дніпроспецсталь» та визнано
протиправним й скасоване податкове
повідомлення-рішення № від
10.08.2011, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за червень 2011 року у
розмірі 1 947 263 гривні та застосовано
штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1
гривні.

Зазначене рішення було винесено на
підставі перевірки позивача з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок за червень 2011 року, результати
якої викладені в акті перевірки
№339/08-01/00186536 від 05.08.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
«обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини».

В рамках розгляду справи № 2а-0870/6922/11
судом було встановлено, що придбання
ПАТ «Дніпроспецсталь» товарів у
контрагентів ТОВ «Металл-Ресурс», ТОВ
«Діег-Авіастар», ТОВ «Трейдсплав», ТОВ
«АМВ», ТОВ «Торговий дім «ІВС», ТОВ
«Вторстіл», ТОВ «Кримсплав»
здійснювалось для забезпечення
власної господарської діяльності,
оформлено та підтверджується
належними документами, зокрема, і
первинними бухгалтерськими
документами (договорами,
рахунками-фактурами, видатковими та
податковими накладними, актами
приймання товару, платіжними
дорученнями тощо). Придбаний товар
належним чином був оприбуткований на
підприємстві та використаний у
виробництві, що в свою чергу призвело
до змін майнового стану платника
податків та призвело до збільшення
(зменшення) активів й зобов'язань
підприємства. Отже, документально
спростовується висновок про
безтоварність угод.

Враховуючи наявність у позивача
податкових накладних, на підставі яких
відповідні суми ПДВ у складі вартості
придбаних товарів (послуг) були
включені до податкового кредиту,
приймаючи до уваги, що зазначені
податкові накладні не визнані
недійсними, будь-яких посилань щодо
невідповідності порядку оформлення
цих податкових накладних вимогам
Податкового кодексу України акт
перевірки не містить, ПАТ
«Дніпроспецсталь» цілком правомірно
включило суми податку на додану
вартість по отриманим товарам
(послугам) до складу податкового
кредиту, оскільки його право на
податковий кредит підтверджується
єдиним і належним, з точки зору діючого
законодавства, доказом.

Оскільки контрагенти позивача на
момент укладання та виконання угод,
складання податкових накладних були
зареєстровані в ЄДРПОУ, мали свідоцтво
платника ПДВ, податкові накладні
оплачені позивачем, тому позивач
правомірно відносив сплачений ним в
ціні товару ПДВ до свого податкового
кредиту.

Судом встановлено, що укладені між
позивачем та його контрагентами угоди
не віднесено законом до нікчемних,
також відсутні судові рішення про
визнання їх недійсними.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов
до висновку, що позивачем належним
чином оформлено господарські
правовідносини з контрагентами, а
фактичне здійснення таких операцій
підтверджується належними первинними
документами та документами податкової
звітності.

Таким чином, обставини, які встановлені
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду у справі
№2а-0870/6922/11, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, «в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову».

Відповідачем не доведено
правомірність винесеного ним
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від
10.08.2011, тому, на підставі викладеного,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
присудженню на користь позивача
підлягають здійснені ним
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 10.08.2011, прийняте
спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі,
яким публічному акціонерному
товариству «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна» зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 1947263 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства «Електрометалургійний
завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.
Кузьміна» судові витрати у розмірі 3
(трьох) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена у
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через
Запорізький окружний адміністративний
суд у десятиденний строк з дня
отримання постанови у повному обсязі
шляхом подання апеляційної скарги.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, що її подає, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О.В. Матяш