Справа № 2а-2541/10/1370
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/81120/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого
Степашка О.І.

суддів:
Островича С.Е

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Львові

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15.10.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2011

у справі № 2а-2541/10/1370

за позовом Дочірнього
підприємства «Західукргеологія»
Національної акціонерної компанії
«Надра України»

до 1. Державної податкової
інспекції у м. Львові

2. Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова

третя особа Дочірнє
підприємство «Європа нафта і газ»

про визнання нечинними
та скасувати податкові повідомлення-
рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство
«Західукргеологія» Національної
акціонерної компанії «Надра України»
(далі по тексту - позивач, ДП
«Західукргеологія») звернулось до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Львові (далі по тексту - відповідач 1,
ДПІ у м. Львові), Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
(далі по тексту - відповідач 2. ДПІ у
Галицькому районі м. Львова) про
визнання нечинними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
28.07.2009 №12567, від 14.10.2009 №12567/1/17456, від
31.12.2009 №12567/2/22786, від 22.03.2010 №12567/3/22786.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15.10.2010, яка
залишена без мін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 10.10.2011, позов задоволено частково.
Визнано нечинними податкові
повідомлення-рішення винесені ДПІ у м.
Львові та від 28.07.2009 №12567, від 14.10.2009
№12567/1/17456, від 31.12.2009 №12567/2/22786, від 22.03.2010
№12567/3/22786, а в частині їх скасування
відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач 1
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і прийняти
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є власником
спеціального дозволу на користування
надрами реєстраційний №1915 від 14.05.2002 на
геологічне вивчення у т.ч.
дослідно-промислову розробку
Городоцького родовища природного газу,
який діє до 14.05.2013.

25.06.1999 між позивачем та компанією
«Європа нафта і газ» (іноземний
інвестор) був укладений договір про
спільну інвестиційну і виробничу
діяльність з пошуків, розвідки та
дослідно-промислової експлуатації на
Городоцькому родовищі, узгоджений
головою Геолкому України.

Згідно із п. 1.1 договору, предметом є
вкладення спільних інвестицій для
створення необхідних виробничих
потужностей для здійснення розвідки і
дослідно-промислової експлуатації
нафти і газу на Городоцькому родовищі,
ведення спільної
виробничо-господарської діяльності з
видобутку вуглеводнів в процесі
розвідки і промислової експлуатації
родовища.

Згідно із п. 2.3 договору позивач
зобов'язався внести в якості внеску
вартість вже виконаних робіт і
інтелектуальні розробки, а також
провести роботи щодо вивчення,
узагальнення і розробки геологічних та
інших матеріалів, буріння свердловин
та здійснити інші види інвестицій,
передбачені в додатку №2.

Договором не передбачена передача
позивачем спеціального дозволу на
користування надрами, чим
спростовується посилання відповідача,
а твердження про прихований характер
такої передачі не були доведені у
встановленому порядку належними
доказами.

Водночас, зворотне вбачається з
матеріалів справи, зокрема змісту п. 7.3
договору, згідно із яким саме позивач
проводить безпосередню діяльність по
проведенню геологічного вивчення і
дослідно-промислової розробки родовищ.
Відповідальність за складання, на
основі бухгалтерського обліку,
звітності, покладається на позивача.
Належних доказів порушення цим
договором права власності народу
України та, відтак, його недійсності в
силу ст. 4 Кодексу України про надра
суду не надано.

Зазначений договір був зареєстрований
у встановленому порядку, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 29.08.2002 №7061,
якою платником податків зазначено
вказаний договір про спільну
інвестиційну і виробничу діяльність.

Позивачем подавався розрахунок плати
за користування надрами за І квартал 2008
року на суму 1231,37 грн., а платіжним
дорученням від імені платника -
договору про спільну діяльність
Городоцького родовища №98 від 22.04.2008
зазначена сума була сплачена позивачем
до ВДК у Городоцькому районі.

Відповідач, не заперечуючи фактичну
сплату податку, посилається на її
сплату не позивачем, який, на думку
відповідача, особисто був зобов'язаний
його сплатити і не мав права
переуступати цей обов'язок іншій особі.
Однак доказів такої переуступки суду
не надано, як і доказів повернення
відповідачем фактично отриманих
коштів від стверджуваного ним
неналежного платника.

З огляду на положення пп. пп. 7.7.1, 7.7.2, 7.7.7
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
якими встановлені особливі правила
оподаткування спільної діяльності, та
п. 3 Порядку ведення податкового обліку
результатів спільної діяльності на
території України без створення
юридичної особи, затвердженого наказом
ДПА України №571 від 30.09.2004, облік
результатів спільної діяльності
ведеться уповноваженим платником
окремо від обліку результатів іншої
господарської діяльності такого
платника. Згідно із п. 8 порядку
уповноважений платник несе
відповідальність за утримання та
перерахування до бюджету податку, який
було обчислено від спільної
діяльності. З матеріалів справи
вбачається, що такий уповноважений і
зареєстрований органом ДПС України
платник перерахував відповідну суму до
бюджету.

Судами встановлено, що 25.06.1999 між
позивачем та компанією «Європа нафта і
газ» (іноземний інвестор) був укладений
договір про спільну інвестиційну і
виробничу діяльність з пошуків,
розвідки та дослідно-промислової
експлуатації на Городоцькому родовищі,
узгоджений головою Геолкому України,
та взято на облік в органі податкової
служби.

ДП «Західукргеологія» є власником
спеціального дозволу на користування
надрами за реєстраційним №1915 від
14.05.2002.

Статтею 1130 ЦК України передбачено, що
за договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові. Спільна
діяльність може здійснюватися на
основі об'єднання вкладів учасників
(просте товариство) або без об'єднання
вкладів учасників.

У відповідності до ст. 1135 ЦК України
передбачено, що під час ведення
спільних справ кожний учасник має
право діяти від імені всіх учасників,
якщо договором простого товариства не
встановлено, що ведення справ
здійснюється окремими учасниками або
спільно всіма учасниками договору
цього товариства.

Тому вірними є висновки судів
попередніх інстанцій, що якщо
дорученням обов'язки та права щодо
представництва інтересів усіх
учасників покладено на одного з
учасників, то усі дії (в тому числі і
сплата рентних платежів) здійснюються
саме уповноваженим учасником від імені
і в інтересах усіх учасників спільної
діяльності.

ДП «Західукргеологія» у відповідності
до договору про спільну діяльність
подавало розрахунок плати за
користування надрами за І квартал 2008
року на суму 1231,37 грн., а платіжним
дорученням від імені платника -
договору про спільну діяльність
Городоцького родовища №98 від 22.04.2008
зазначена сума була сплачена позивачем
до ВДК у Городоцькому районі, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 1134 ЦК
України, якою дозволяється доручати
одному з учасників ведення
бухгалтерського обліку.

Досліджуваний договір не містить
положень про передачу дозволу на
користування надрами, який належить
позивачу, другій стороні договору -
компанії «Європа нафта і газ».

Згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» , спільна діяльність без
створення юридичної провадиться на
підставі договору про спільну
діяльність, що передбачає об'єднання
коштів майна учасників для досягнення
спільної мети. Пунктом 7.7.2 п. 7.7 ст. 7
цього Закону передбачено, що облік
результатів спільної діяльності
ведеться платником податку,
уповноваженим на це і сторонами згідно
з умовами договору, окремо від обліку
господарських результатів платника
податку.

Факт сплати оператором по договору про
спільну діяльність ДП
«Західукргеологія» в повному обсязі
рентних платежів за газ, що видобутий в
Україні, до Державного бюджету не
заперечується стороною відповідача.

Наказом ДПА України від 30.09.2004 №571
затверджено Порядком ведення
податкового обліку результатів
спільної діяльності на території
України без створення юридичної особи
за п. 3 та п. 8 якого визначено порядок
ведення обліку податкового обліку
результатів спільної діяльності на
території України без створення
юридичної особи здійснюється особою,
яка уповноважена іншими сторонами
згідно з умовами договору про спільну
діяльність вести облік результатів
спільної діяльності, та учасниками
такого договору; такий облік ведеться
уповноваженим платником окремо від
обліку результатів іншої
господарської діяльності такого
платника, уповноважений платник несе
відповідальність за утримання та
перерахування до бюджету податку, який
було обчислено від спільної
діяльності.

Механізм обчислення та внесення до
Державного бюджету України рентної
плати на нафту, природний газ і газовий
конденсат визначено п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 22.03.2001
№256. Згідно з п. 2 Постанови платниками
рентної плати є суб'єктом
господарювання, які добувають
вуглеводну сировину на підставі
спеціальних дозволів (ліцензій) на
право користування надрами, виданих в
установлено законодавством порядку.
Пунктом 4 даної Постанови передбачено,
що сума рентної плати визначається
платником відповідно до обсягу
видобутої сировини та встановлених
Законом ставок рентної плати.

Окрім того, позивачем було надано акт
перевірки ДПІ у Городоцькому районі
Львівської області №41/23/334065635 від
02.06.2010, за яким при перевірці договору
про спільну інвестиційну і виробничу
діяльність з пошуків, розвідки та
дослідно-промислової експлуатації на
Городоцькому родовищі (учасником якого
є ДП «Західукргеологія») не
встановлено факту неправомірної
сплати рентної плати за газ саме ДП
«Західукргеологія».

Враховуючи викладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що судами першої та
апеляційної інстанцій належним чином
з'ясовані обставини справи та дано їм
відповідну правову оцінку. Порушень
норм матеріального та процесуального
права, які могли призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Львові відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15.10.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)О.І.
СтепашкоСудді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров