Справа № 2а-142/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-142/12
Головуючий у 1-й інстанції: Новак
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Печерського районного суду
м.Києва від 27 липня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Печерського районного суду міста Києва
із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва (далі - УПФУ
в Печерському районі м. Києва), в якому
просив визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати УПФУ в
Печерському районі м. Києва
застосувати при перерахунку його
пенсії показник у розмірі 90% від
середньої заробітної плати за лютий 2008
року та здійснити перерахунок пенсії
державного службовця починаючи з 01
червня 2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відмова відповідача у проведенні
перерахунку пенсії суперечить
положенням Закону України "Про
державну службу", оскільки відповідно
до діючих норм чинного законодавства
встановлено порядок нарахування та
перерахунку пенсій державним
службовцям без обмеження граничного їх
розміру.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 27 липня 2012 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, в якому адміністративний
позов задовольнити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в
УПФУ в Печерському районі м. Києва та
отримує пенсію за віком на підставі
статті 37 Закону України "Про державну
службу" із застосуванням положень
абзаців 3 і 4 пункту 13 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

10 березня 2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
здійснити перерахунок його пенсії з 01
червня 2008 року.

Однак в своєму листі від 25.03.2011 року за
№ 472/к-6 відповідач відмовив позивачу у
проведенні перерахунку його пенсії
державного службовця з 01.06.2008 року,
посилаючись на положення пункту 10
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», де передбачено, що
максимальний розмір пенсії не може
перевищувати 12 мінімальних пенсій за
віком, встановленої згідно з абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Позивач не погоджується з підставами
для відмови у проведенні перерахунку
його пенсії за вказаний вище період,
оскільки на його думку вказане
суперечить нормам Закону України "Про
державну службу".

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Загальні засади діяльності, а також
статус державних службовців, які
працюють в державних органах та їх
апараті, визначаються Законом України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року3723-XII.

Згідно частини другої статті 37
вказаного Закону, пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а особам,
які на час звернення за призначенням
пенсії не є державними службовцями, - у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі.

Положенням статті 37-1 Закону України
"Про державну службу" передбачено, що у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Пунктом 9 статті 71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" дію
частин другої і п'ятої статті 37 Закону
України "Про державну службу"
призупинено на 2007 рік, а пунктом 37
розділу II Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" у статтю 37 Закону
України "Про державну службу" внесено
зміни, відповідно до яких максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

В свою чергу, згідно абзаців 3 і 4 пункту
13 XV Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних відносин),
встановлено, що заробітна плата для
обчислення пенсії враховується в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, і розмір пенсії не може
перевищувати цю межу.

Рішенням Конституційного Суду України
від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 положення
абзаців 3 і 4 пункту 13 XV Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визнані
неконституційними.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 18 червня 2007 року
визнано неконституційним положення
пункту 9 статті 71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік", а
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним положення пункту 37
розділу II Закону України "Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

У зв'язку з цим, залишаються чинними
положення статей 37 і 37-1 Закону України
„Про державну службу", якими
унормовано порядок нарахування та
перерахунку пенсій державним
службовцям без обмеження граничного
розміру пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» встановлено максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлені їх
законодавством) призначених
(перерахованих), зокрема, відповідно до
Закону України „Про державну службу",
який не може перевищувати 12
мінімальних розмірів пенсії за віком,
встановлених згідно з абзацом першим
частини першої статті 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами при
перерахунку пенсії позивача
застосуванню підлягає відповідна сума
заробітної плати, як це визначено ст. 37
і 37-1 Закону України „Про державну
службу", а не суми, визначені постановою
КМУ від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян», оскільки дана постанова
суперечить Закону України „Про
державну службу".

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13 грудня 2012 року по справі
№ К/9991/44116/12.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
вбачаються підстави для скасування
постанови Печерського районного суду
м.Києва від 27 липня 2012 року та ухвалення
нового рішення, яким адміністративний
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії, слід
задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Печерського районного суду
міста Києва від 27 липня 2012 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м. Києва щодо відмови
ОСОБА_2 у проведенні перерахунку
розміру пенсії державного службовця у
відповідності до діючого
законодавства.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Печерському районі м.
Києва здійснити перерахунок пенсії
державного службовця ОСОБА_2 з 01 червня
2008 року та в подальшому здійснювати
перерахунок та виплату пенсії у
розмірі, визначеному Законом України
"Про державну службу".

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст постанови виготовлено -
16.12.13р.

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.