Справа № 801/11090/13-а
Суддя: Тоскіна Г.Л.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 р. (14:25) Справа №801/11090/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Тоскіної Г.Л., за
участю секретаря судового засідання
Марчевської К.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом

Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим

до ОСОБА_1

про стягнення 734,20 грн.,

Обставини справи: до Окружного
адміністративного суду АР Крим
надійшов адміністративний позов
Керченської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим (далі -
позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в
якому позивач просить стягнути з
відповідача податковий борг з податку
на доходи фізичних осіб у сумі 734,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не сплачує узгоджені
грошові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб самостійно
визначені платником податків у поданій
декларації про майновий стан і доходи
за 2011 р.

У судове засідання, яке відбулося
16.01.2014, позивач явку свого представника
не забезпечив, про час, день та місце
його проведення повідомлений належним
чином, від представника позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності та витребувані
судом документи. Під час розгляду
справи судом встановлено, що
відповідачем у справі є фізична особа
ОСОБА_1.

У судове засідання відповідач не
з'явився, повідомлений належним чином
про час, дату та місце судового
розгляду за адресою реєстрації,
поштова кореспонденція повернулася з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для з'ясування
обставин у справі, суд вважає можливим
на підставі статті 128 КАС України
розглядати справу за відсутністю
представників сторін.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з податкової декларації про
майновий стан і доходи ОСОБА_1 від 20.02.2012
№66995 за 2011 рік, відповідачем було
самостійно задекларовано суму податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 734,20
грн.

Пунктом 4.1.1 статті 4 Податкового
кодексу України встановлено, що кожна
особа зобов'язана сплачувати
встановлені цім Кодексом, законами з
питань митної справи податки та збори,
платником яких вона є згідно з
положеннями цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 Податкового
кодексу України платниками податку на
доходи фізичних осіб є фізичні особи -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізичні особи -
нерезиденти, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податкові агенти.

За приписами п. 163.1 ст. 163 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
резидента є загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід, до якого
включаються відповідно до п. 164.2.10 ПК
України дохід у вигляді вартості
успадкованого чи отриманого у дарунок
майна у межах, що оподатковується
згідно з цим розділом.

Згідно договору дарування квартири
ОСОБА_1 отримала квартиру АДРЕСА_1
вартістю 14684 грн.

Відповідно до п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168
Податкового кодексу України платник
податку, що отримує доходи від особи,
яка не є податковим агентом, та
іноземні доходи, зобов'язаний включити
суму таких доходів до загального
річного оподатковуваного доходу та
подати податкову декларацію за
наслідками звітного податкового року,
а також сплатити податок з таких
доходів.

Пунктом 174.6. ст. 174 Податкового кодексу
України встановлено, що кошти, майно,
майнові чи немайнові права, вартість
робіт, послуг, подаровані платнику
податку, оподатковуються згідно з
правилами, встановленими цим розділом
для оподаткування спадщини.

Згідно з п. 174.2 ст. 174 Податкового
кодексу України, об'єкти спадщини
оподатковуються за ставкою, визначеною
пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу,
вартість будь-якого об'єкта спадщини,
що успадковується спадкоємцями, які не
є членами сім'ї спадкодавця першого
ступеня споріднення - 5 відсотків бази
оподаткування.

Відповідачем не надані докази
наявності пільг зі сплати податку на
доходи фізичних осіб, визначені
нормами Податкового кодексу України.

Таким чином, розмір визначеного
податку на доходи фізичних осіб від
отриманого в дар майна на суму 14684,00 грн.
був визначений вірно на рівні 734,20 грн.

Сума заборгованості відповідача у
розмірі 734,20 грн. відповідає
встановленому законодавством розміру
ставки для доходу, є узгодженим
грошовим зобов'язанням у зв'язку з
самостійним визначенням його
платником податку через наступне.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 49 Податкового кодексу України
визначені умови подання податкової
декларації до податкового органу.

Відтак п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу
України передбачено, що платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Відповідно до ст. 179 Податкового
кодексу України платник податку на
доходи фізичних осіб зобов'язаний
подавати річну декларацію про майновий
стан і доходи (податкову декларацію)
відповідно до цього Кодексу.

За приписами п. 179.7 ст. 179 Податкового
кодексу України фізична особа
зобов'язана самостійно до 1 серпня року,
що настає за звітним, сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену в
поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов'язань,
донарахована органом державної
податкової служби, сплачується до
відповідного бюджету у строки,
встановлені цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, відповідно до пункту 14.1.156
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України податкове зобов'язання - сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Пунктом 14.1.175. статті 14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Таким чином, грошове зобов'язання
платника податку стає податковим
боргом з моменту його узгодження у
порядку, визначеному Податковим
кодексом, та несплати в установлені
строки.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно до п. 59.4. ст. 59 Податкового
кодексу України, податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з непогашенням суми
податкового боргу у встановлені
законом строки, 28.08.2012 податковим
органом була винесена податкова вимога
№4 на суму 734,20 грн., яка була отримана
відповідачем 31.08.2012.

За даними позивача податковий борг у
сумі 734,20 грн. станом на час розгляду
справи відповідачем не сплачений.

Таким чином, розмір заявлених позовних
вимог у сумі 734,20 грн. підтверджується
матеріалами справи, довідкою про
податковий борг, обліковою карткою
платника податків.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу
України орган стягнення звертається до
суду з позовом про стягнення суми
податкового боргу платника податку -
фізичної особи. Стягнення податкового
боргу за рішенням суду здійснюється
державною виконавчою службою
відповідно до закону про виконавче
провадження.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи підтвердження
матеріалами справи наявності
податкового боргу відповідача та
дотримання податковим органом
законодавчо встановленої процедури
стягнення податкового боргу, суд
дійшов висновку щодо правомірності
вимог позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

В судовому засіданні 16.01.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини
постанови, а постанова у повному обсязі
складена 21.01.2014.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
податковий борг у сумі 734,20 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Г.Л.Тоскіна