Справа № К-43314/09-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" січня 2014 р. м. Київ
К-43314/09

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області про визнання дій
незаконними та перерахунок пенсії за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 3
лютого 2009 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2009 року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що він є інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, тому відповідно до
статей 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
та державної пенсії для інвалідів ІІІ
групи в розмірі, не нижчому 6
мінімальних пенсій за віком. Крім
цього, відповідно до статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
позивач має право на отримання
підвищення до пенсії по інвалідності в
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. В
зв'язку з тим, що зазначені виплати були
проведені у значно меншому розмірі,
позивач звернувся до управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області із заявою про перерахунок
призначеної пенсії, але відповідач
відмовив у цьому та провів зазначені
виплати у значно меншому розмірі.
Просив з урахуванням уточнення
позовних вимог визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області в нарахуванні
позивачу пенсії; зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за період з 5 жовтня 2006 року по
грудень 2008 року, виплатити позивачу
недоотримані кошти в сумі 41565,21 грн та
виплачувати позивачу щомісячно пенсію
згідно статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що повинна
становити 6 мінімальних пенсій за
віком, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
підвищення до пенсії інваліду війни
ІІІ групи в розмірі 30% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а також щомісячну
цільову грошову допомогу в розмірі 50
грн.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 3 лютого
2009 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано незаконними дії
управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області щодо відмови ОСОБА_1 в
перерахунку пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком,
передбачених частиною 1 статті 50,
частиною 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Зобов'язано відповідача провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком,
передбачених частиною 1 статті 50,
частиною 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
провести виплату недоплаченої пенсії з
22 травня 2008 року. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2009
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області було залишено без задоволення,
а постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 3 лютого 2009
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області, судами порушення норм чинного
процесуального і матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій в
частині задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши в межах касаційної
скарги за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як установлено судами попередніх
інстанцій позивач ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 1 та
інвалідом ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з участю у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
№ 796-XII (в редакції, що діяла до 1 січня
2008 року), якою визначено підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1, та у
зв'язку з утратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких встановлено
зв'язок із Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам ІІІ групи - у розмірі
50 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Як передбачено статтею 53 зазначеного
Закону, виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсій визначено мінімальну пенсію за
віком, розмір якої згідно з частиною 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Проте підпунктом 15 пункту 28 розділу ІІ
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
частини третю та четверту статті 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено в новій
редакції, відповідно до змісту яких у
всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження, зокрема, по IIІ групі
інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; для інших
інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, зокрема,
по IIІ групі інвалідності - 110 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Підпунктом 12 пункту 28 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», статтю 50
Закону № 796-ХІІ викладено в новій
редакції, відповідно до якої особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам IIІ групи - у розмірі
15 процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону №
796-ХІІ, є мінімальний розмір пенсії за
віком, який відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вираховується виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає мінімальний
розмір пенсії за віком, який
вираховується виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законами
про Державний бюджет України на
відповідний рік, а не розмір, що
установлений постановою Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року №530.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області залишити без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 3 лютого 2009
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Ситников О.Ф.