Справа № 816/7159/13-а
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/7159/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ковальова Д.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Великобагачанського
районного центру зайнятості, третя
особа: Великобагачанська районна рада,
про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Великобагачанського районного центру
зайнятості, третя особа:
Великобагачанська районна рада, про
визнання дій протиправними,
зобов'язання відновити ОСОБА_1 статус
безробітного з 04.09.2013 року та
зобов'язати провести необхідні
нарахування та виплату допомоги по
безробіттю з 04.09.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на відсутність підстав для
проведення розслідування та зазначив,
що не погоджується із висновками акту
розслідування.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.
В письмових запереченнях вказав на те,
що в ході розслідування страхового
випадку відповідачем встановлено, що
на момент набуття позивачем статусу
безробітного він відносився до
зайнятого населення.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та дату
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, з огляду на наступні
обставини.

Судом встановлено, що рішенням
позачергової 17 сесії 5 скликання
Великобагачанської районної ради
Полтавської області від 19.08.2008 року
"Про призначення керівників установ та
організацій спільної власності
територіальних громад" ОСОБА_1
призначено на посаду директора
районної друкарні на умовах
передбачених контрактом строком на 1
рік з 19.09.2008 року по 19.09.2009 року.

Рішенням 22 сесії 5 скликання
Великобагачанської районної ради
Полтавської області від 11.09.2009 року "Про
продовження контракту" продовжено дію
контракту з директором районної
друкарні ОСОБА_1 терміном на 3 роки з
19.09.2009 року по 19.09.2012 року.

19.09.2009 року між Великобагачанською
районною радою Полтавської області та
ОСОБА_1 укладено контракт, за умовами
якого ОСОБА_1 призначений на посаду
директора Великобагачанської друкарні
строком на 3 роки з 19.09.2009 року по 19.09.2012
року.

29.07.2013 року ОСОБА_1 подав голові
Великобагачанської районної ради
Полтавської області заяву про
звільнення за власним бажанням з 30.07.2013
року.

30.07.2013 року до трудової книжки ОСОБА_1
внесено запис про звільнення з посади
директора друкарні.

Згідно записів у трудовій книжці 31.07.2013
року ОСОБА_1 прийнятий у СФГ "С.Г.М." на
посаду комірника та з 12.08.2013 року
звільнений із зазначеної посади.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 13.08.2013 року
Великобагачанським районним центром
зайнятості надано статус безробітного
та призначено виплату допомоги з 20.08.2013
року.

05.09.2013 року Великобагачанським
районним центром зайнятості складено
акт № 12 розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування а випадок
безробіття", згідно з яким при
перевірці встановлено, що ОСОБА_1
звільнений з посади директора друкарні
з 05.09.2013 року рішенням районної ради від
04.09.2013 року, тобто на момент набуття
статусу безробітного ОСОБА_1
відносився до зайнятого населення.

На підставі акту розслідування
Великобагачанським районним центром
зайнятості знято ОСОБА_1 з обліку та
припинено виплату допомоги по
безробіттю.

Позивач не погодився із такими діями
відповідача та оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пунктом 18 частини 2 статті 22 Закону
України "Про зайнятість населення"
передбачено, що центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи відповідно до
покладених на них завдань: проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади у
сфері соціальної політики, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Згідно з пунктом 2 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого постановою Державної
податкової адміністрації, Мінпраці від
13.02.2009 року № 7-1|60/62 розслідування
згідно з цим Порядком здійснюється
шляхом проведення перевірки
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, що зазначені в
документах, поданих особою до
державної служби зайнятості під час її
реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Відповідно до пунктів 3, 5 Порядку
перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - центри зайнятості) у
разі, зокрема, коли: під час перебування
особи на обліку як безробітної до
центру зайнятості надійшла інформація
від державних органів, підприємств,
установ, організацій чи громадян про
обставини, що впливають на умови
виплати матеріального забезпечення та
надання соціальних послуг безробітній
особі, яка відрізняється від поданих
нею відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації.

Рішення щодо проведення перевірки
приймається керівником центру
зайнятості.

Перевірка достовірності даних, які є
підставою для надання особі статусу
безробітної та виплати їй
матеріального забезпечення,
проводиться центрами зайнятості
шляхом: проведення центром зайнятості
перевірки достовірності зазначених у
довідках про середню заробітну плату
даних та записів у трудових книжках
безпосередньо на підприємствах, в
установах, організаціях та у фізичних
осіб, які використовують найману працю,
у порядку, встановленому
законодавством.

За результатами звірки або перевірки
оформлюється акт, який підписується
посадовими особами, що її проводили.

У разі встановлення недостовірності
даних, на підставі яких особі надано
статус безробітної та право на виплату
матеріального забезпечення, особа
ознайомлюється з актом, про що
засвідчує власним підписом. У разі
відмови особи підписати акт про це
робиться відповідна відмітка
спеціалістом центру зайнятості.

Судом встановлено, що розслідування
страхового випадку та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітному ОСОБА_1 здійснено на
підставі наказу директора
Великобагачанського районного центру
зайнятості від 23.08.2013 року № 115 шляхом
проведення перевірки безпосередньо у
роботодавця, у зв'язку із надходженням
інформації про обставини, що впливають
на умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг безробітній особі, яка
відрізняється від поданих нею
відомостей. За результатами
розслідування складено акт від 05.09.2013
року. Позивач ознайомлений із актом
12.09.2013 року, що підтверджується
підписом ОСОБА_1

Таким чином, розслідування страхового
випадку та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітному ОСОБА_1 здійснено
спеціалістами Великобагачанського
районного центру зайнятості на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені діючим
законодавством України.

В судовому засіданні позивач в
обґрунтування своїх вимог зазначав, що
29.07.2013 року ним подано до
Великобагачанської районної ради
заяву про звільнення з посади
директора районної друкарні за власним
бажанням з 30.07.2013 року, у зв'язку із чим
вважав себе звільненим з 30.07.2013 року.

Разом з тим, згідно з пунктом 6.1 Статуту
Великобагачанської друкарні
звільнення директора здійснює районна
рада на її пленарному засіданні.

Рішенням 21 сесії 6 скликання
Великобагачанської районної ради
Полтавської області від 04.09.2013 року
ОСОБА_1 звільнено з посади директора
Великобагачанської друкарні з 05.09.2013
року.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про зайнятість населення" від
05.07.2012, № 5067-VI до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Таким чином, на момент надання позивачу
статусу безробітного та призначення
допомоги по безробіттю ОСОБА_1
відносився до зайнятого населення.

Відповідно до пункту 2 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", застраховані
особи, зареєстровані в установленому
порядку як безробітні, зобов'язані
своєчасно подавати відомості про
обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону №
1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

З огляду на викладене, у
Великобагачанського районного центру
зайнятості були достатні підстави для
позбавлення ОСОБА_1 статусу
безробітного та припинення виплати
допомоги по безробіттю, у зв'язку із чим
позовні вимоги про зобов'язання
відновити ОСОБА_1 статус безробітного з
04.09.2013 року та зобов'язати провести
необхідні нарахування та виплату
допомоги по безробіттю з 04.09.2013 року
задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги
необґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Великобагачанського
районного центру зайнятості, третя
особа: Великобагачанська районна рада,
про визнання дій неправомірними -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 14
січня 2014 року.

Суддя
А.Б. Головко