Справа № 623/3591/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.Справа № 623/3591/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 26.11.2013р. по справі №
623/3591/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої
служби Ізюмського міськрайонного
управління юстиції в Харківській
області

про визнання протиправними дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 26
листопада 2013 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області про визнання
протиправними дій та бездіяльності
суб'єкта владних повноважень - залишено
без розгляду.

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та прийняти постанову
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі. Скаржник зазначає, що
приймаючи зазначену ухвалу суд першої
інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин вимоги ст. 6, ст. 12, ч. 2 ст.
25, ст. 31, 81Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області (далі -
ВДВС) про визнання протиправними дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень ВДВС щодо не надсилання в
установленому порядку та не надання на
подані заяви копії постанови про
відкриття виконавчого провадження від
27.07.2012 року, вих. №14835, та постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 23.04.2013 року, вих. №5924, за виконавчим
листом № 2-а-5519/2011, виданим 15.02.2012 року,
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень ВДВС видати копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 27.07.2012 року, вих. №14835,
та постанови про закінчення
виконавчого провадження від 23.04.2013
року, вих. №5924, за виконавчим листом №
2-а-5519/2011, виданим 15.02.2012 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем порушені вимоги ч.2 ст. 181 КАС
України, а тому у відповідності до ч.1
ст. 100 КАС України позовні вимоги
позивача до ВДВС про визнання
протиправними дій та бездіяльності
суб'єкта владних повноважень слід
залишити без розгляду, як подані з
пропуском встановленого законом
строку звернення до суду без поважних
причин.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 року №
606-ХІУ, встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів ( посадових осіб), які
проводилися на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначений цим
Законом, іншими нормативно - правовими
актами прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконання ( далі рішення).

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 2 цього Закону
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України,
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (далі державні виконавці).

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинити виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановлених виконавчим документом і
цим законом.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Згідно ч.1ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Із наданих суду копії виконавчого
провадження № 3540/16. №№ перереєстрації
82/16-13, номер за ЄДРВП 33622001 (а.с. 20-32),
вбачається, що стягувач ОСОБА_1 подав до
ВДВС заяву від 09.07.2012 року про прийняття
до виконання виконавчого листа
№2-а-5519/2011, виданий Ізюмським
міськрайонним судом Харківської
області 15.02.2012 року за постановою
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 20 липня 2011 року
по справі № 2-а-5519/2011 року про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Ізюмському районі
Харківської області провести ОСОБА_1
перерахунок відповідно до ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, виходячи із законодавчо
встановленого розміру мінімальної
пенсії за віком, га провести виплату
належних сум відповідно до закону, з
01.01.2011 року по 18.06.2011 року з урахуванням
раніше виплачених сум (а.с. 21, 24).

Постановою заступника начальника ВДВС
від 27.07.2012 року відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-а-5519/2011, виданий
Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області 15.02.2012 року, копії
якої за вих. №14835 від 27.02.2012 року
направлено сторонам виконавчого
провадження (а.с. 22, 23).

В постанові про відкриття виконавчого
провадження визначено, що боржник
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області,
у семиденний строк з моменту отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження, повинен добровільно
виконати рішення суду.

Згідно повідомлення за вих. №3001/1-13 від
17.04.2013 року Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області на виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 20 липня 2011
року по справі № 2-а-5519/2011 року суду
здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленому ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
01.01.2011р. по 18.06.2011р. та передано на
виплату на листопад 2012 року. Нарахована
сума буде виплачена за умови
бюджетного фінансування (а.с. 25).

23.04.2013 року заступником начальника ВДВС
ухвалено постанову про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого документа -
виконавчого листа №2-а-5519/2011, виданий
Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області 15.02.2012 року, та
повернуто суду з підстав п.11 ч.1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження», копії якої за вих. №5925
від 29.04.2013 року направлено сторонам
виконавчого провадження (а.с. 26, 27).

23.07.2013 року стягувач ОСОБА_1 звертався з
заявою до начальника ВДВС щодо
примусового виконання виконавчого
документа - виконавчого листа
№2-а-5519/2011, виданий Ізюмським
міськрайонним судом Харківської
області 15.02.2012 року за постановою
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 20 липня 2011 року
по справі № 2-а-5519/2011 року (а.с. 28, 2).

05.08.2013 року листом ВДВС за вих. №11215 на
адресу стягувана ОСОБА_1 направлено
інформацію про хід примусового
виконання виконавчого документа -
виконавчого листа №2-а- 5519/2011. виданий
Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області 15.02.2012 року за
постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 20 липня 2011
року по справі № 2-а-5519/2011 року, та
роз'яснено, що згідно ч.1 ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження (далі - документи
виконавчого провадження), що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувану
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.
Стягувач ОСОБА_1 особисто в часи
прийому громадян для отримання
потрібних копій матеріалів
виконавчого провадження до державного
виконавця не звертався (а.с. 29, 3).

21.08.2013 року стягувач ОСОБА_1 повторно
звертався до начальника ВДВС про
надання інформації щодо примусового
виконання виконавчого документа -
виконавчого листа №2-а- 5519/201 1, виданий
Ізюмським міськрайонним судом
Харківської області 15.02.2012 року за
постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 20 липня 2011
року по справі № 2-а-5519/2011 року (а.с. 30, 2).

04.09.2013 року листом ВДВС за вих. №13259 на
адресу стягувана ОСОБА_1 повторно
направлено інформацію про хід
примусового виконання виконавчого
документа - виконавчого листа
№2-а-5519/2011, виданий Ізюмським
міськрайонним судом Харківської
області 15.02.2012 року за постановою
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 20 липня 2011 року
по справі № 2-а-5519/2011 року (а.с. 31, 3).

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду в Ізюмському районі Харківської
області від 02.08.10 року № 146/К-14 на
звернення стягувана ОСОБА_1 з заявою до
начальника Управління ПФУ щодо
заборгованості пенсійної виплати за
постановою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 20 липня 2011
року по справі № 2-а-5519/2011 року,
вбачається, що в жовтні 2012 року на
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 33622001,
виданої Ізюмським міськрайонним
управлінням юстиції та постанови
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 20 липня 2011 року
по адміністративній справі Xі 2-а-5519/2011
року, за матеріалами пенсійної справи
був проведений перерахунок пенсії за
пери і 01.01.2011 року по 18.06.2011 року, сума
боргу складає 635,45 гривень.
Заборгованості по виплаті пенсії з
01.11.2011 року не існує (а.с. 15об.-16).

Суд зазначає, що згідно ч.4 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Пленум Вищого Адміністративного суду
України у п. 15 Постанови від 13.12.2010 року
№3 «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» (Із змінами, внесеними згідно з
Постановами Вищого адміністративного
суду № 5 від 21.05.2012 року, № 10 від 14.09.2012
року, роз»яснив, що частиною другою
статті 181 КАС України встановлено
спеціальні строки зверненим до суду.

Так рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути оскаржено у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів, а щодо оскарження постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій - у триденний строк.

Уразі порушення цього строку судам
слід застосовувати приписи статті 100
КАС України, за якими адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Статтею 181 КАС України встановлено
особливості провадження у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 і 2 цієї статті учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів;

у триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів, у разі оскарження постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що правовідносини в даній
справі повинні розглядатися, в першу
чергу, виходячи з правомірності або
неправомірності дій чи бездіяльності
органу владних повноважень - ВДВС, на
звернення для оскарження яких ч.2 ст. 181
КАС України передбачено десятиденний
строк.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановлюється
ухвала.

Частиною 4 ст. 102 КАС України
передбачено, що правила даної статті не
поширюються на строки звернення до
адміністративного суду.

З матеріалів поданого
адміністративного позову вбачається,
що копії оскаржуваних листів та
постанов ВДВС як протиправних дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, позивачу ОСОБА_1
направлено листами за вих. № 14835 від
27.07.2012 року, за вих. № 5924 від 29.04.2013 року,
за вих. № 11215 від 05.08.2013 року, за вих. №13259
від 04.09.2013 року, та із позову позивача
вбачається, що копії оскаржуваних
листів він отримав 16.08.2013 року та 11.09.2013
року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом щодо не
надсилання в установленому порядку та
не надання на подані заяви копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 27.07.2012 року, вих. №14835,
та постанови про закінчення
виконавчого провадження від 23.04.2013
року, вих. №5924, за виконавчим листом №
2-а-5519/2011, виданим 15.02.201? року,
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень ВДВС видати копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 27.07.2012 року, вих. №14835,
та постанови про закінчення
виконавчого провадження від 23.04.2013
року, вих. №5924, за виконавчим листом № 2-
а-5519/201 1. виданим 15.02.2012 року, відповідно
штампу суду - 24.09.2013 року, після
закінчення строків звернення ю
адміністративного суду, встановленого
законом.

Доказів, які б підтверджували підстави
для визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, позовна заява та додані до
неї матеріали не містять.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
враховуючи дату звернення позивача до
суду, десятиденний строк на звернення
до суду з позовом та період, за який
позивач просить суд захистити його
права, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними -
відповідно права позивача не
підлягають захисту.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем порушені
вимоги ч.2 ст. 181 КАС України, а тому у
відповідності до ч.1 ст. 100 КАС України
позовні вимоги позивача до ВДВС про
визнання протиправними дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень слід залишити без
розгляду, як подані з пропуском
встановленого законом строку
звернення до суду без поважних причин.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи вимог ст. 6, ст. 12, ч. 2
ст. 25, ст. 31, 81 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду першої інстанції
не спростовують, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції ,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 26.11.2013р. по
справі № 623/3591/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В.

Повний текст ухвали виготовлено
20.01.2014р.