Справа № 806/6922/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"16" січня 2014 р.
Справа № 806/6922/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Хаюк Т.В. ,

за участю представника позивача
Пивовар В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"03" грудня 2013 р. у справі за позовом
Приватного підприємства "Светолюкс"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року задоволено позов Приватного
підприємства «Светолюкс».

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 14 жовтня 2013 року № .

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Светолюкс" 114, 70 грн. сплаченого
судового збору.

В апеляційній скарзі Житомирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та прийняти нове -
про відмову у задоволені позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
судове рішення ухвалено без дотримання
вимог ст. ст. 100,126 ПК України.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що
01.10.2013 року Житомирською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області проведено
камеральну перевірку ПП "Светолюкс"
щодо своєчасності сплати податку на
додану вартість за січень, березень 2011
року про що складено акт №933/15-2/30355782
(а.с. 31,32).

На підставі даного акту, 14.10.2013 року
податковою інспекцією прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким до ПП "Светолюкс"
застосовано штраф у розмірі 5598,09 грн. по
податку на додану вартість (а.с.4).

Перевіряючи правомірність прийняття
оспорюваного рішення, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що підстави для застосування
штрафних санкцій відсутні, а саме
податкове повідомлення-рішення за
своєю формою не відповідає ст. 56 ПК
України.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі №
0670/5219/12 від 18 жовтня 2012 року з
Приватного підприємства "Светолюкс"
стягнуто 209928, 00 грн. податкового боргу
(а.с. 29,30).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 126 Податкового
кодексу України, у разі якщо платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання та/або
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах: при затримці до 30
календарних днів включно, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 10
відсотків погашеної суми податкового
боргу; при затримці більше 30
календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Як убачається зі змісту судового
рішення від 18.10.2012 року, у зв"язку з
несплатою ПП "Светолюкс" 192634 грн.
узгодженої суми податкового боргу,
19.03.2012 року та 11.07.2012 року податковою
інспекцією прийнято податкові
повідомлення-рішення про застосування
до підприємства штрафу у розмірі 3
856,26грн. та 640грн., відповідно до ст.126 ПК
України. Зазначені суми стягнуто
згідно даного рішення.

На підставі заяви ПП "Светолюкс",
виконання судового рішення від 18.10.2012
року було розстрочено на 30 місяців у
зв'язку із перебуванням Підприємства у
скрутному матеріальному становищі, про
що постановлено відповідну ухвалу 28
березня 2013 року (а.с. 5).

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем погашається податковий борг
згідно встановленого в ухвалі суду
порядку.

Проте, з матеріалів справи убачається
та підтверджено сторонами, що
податковим органом, на сплачені
позивачем розстрочені місячні платежі
було нараховано штраф у сумі 5598, 09 грн.,
про що й прийнято податкове
повідомлення-рішення № .

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що такі дії
податкового орану є неправомірними,
оскільки розстрочення виконання
судового рішення - це спосіб виконання
зобов'язання, при якому виконання
проводиться не одночасно і в повному
обсязі, а частинами і в строки,
встановлені судом.

Розстрочка виконання застосовується
на захист інтересів боржника за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення або роблять
неможливим, зокрема, недостатність
коштів на рахунку.

По своїй суті розстрочення виконання
судового рішення передбачає сплату
зобов'язання не у строки та розмірах,
передбачених Податковим кодексом
України, а у спосіб, передбачений
ухвалою суду про розстрочення
виконання судового рішення, винесеного
в порядку ст. 263 КАС України, по справі №
0670/5219/12, яка набрала законної сили.

З огляду на викладене, є безпідставним
посилання податкового органу на ст. 100
Податкового кодексу України, яка
передбачає розстрочення та
відстрочення грошових зобов»язань або
податкового боргу платника податку
контролюючим органом.

Окрім того, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
прийняте податкове повідомлення -
рішення не відповідає ст. 58 Податкового
кодексу України.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58
Податкового кодексу України, у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, в оспорюваному рішенні у
графі щодо найменування органу, який
його прийняв, зазначено ДПІ у м.
Житомирі Житомирської області ДПС, яку
станом на 14 жовтня 2013 року вже
ліквідовано, а посилання на підпункт
5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» є
неправомірним, оскільки вказаний закон
втратив чинність 01 січня 2011 року.

Також, судом першої інстанції
правильно зазначено, що застосований
штраф у розмір 5598, 09 грн. не відповідає
20-відсотковому розміру сплаченої із
затримкою суми боргу по ПДВ від 27690, 40
грн., що не заперечується відповідачем.

Окрім того, доводи податкової
інспекції про те, що розрахунок
заборгованості та застосування штрафу
здійснено з урахуванням часу, до
винесення ухвали про розстрочення
рішення про сплату податкового боргу, є
безпідставними, оскільки зі змісту
податкового повідомлення - рішення
убачається, що штраф визначено за
затримку сплати суми грошового
зобов"язання на 895 календарних днів, що
значно перевищує кількість днів з часу
винесення судового рішення про
стягнення боргу від 18.10.2012 року та до
28.03.2013 року - часу розстрочення даного
рішення. Будь-які обгрунтування щодо
визначення тривалості затримки не
зазначено і в акті перевірки.

З огляду на вищезазначене, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне та обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, не
містять фактів невірного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, а тому колегія
суддів не вбачає підстав, визначених
ст. 202 КАС України, для скасування
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" грудня
2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Приватне підприємство
"Светолюкс" вул.Щорса, 63,м.Житомир,10003

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014