Справа № 824/2741/13-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м.
Чернівці Справа № 824/2741/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого - судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Глибоцькому
районі Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності, суд -

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у
Глибоцькому районі Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (далі - Позивач або ДПІ)
звернулася з адміністративним позовом
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі-Відповідач) про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, більше року, не подає до
податкових органів звітності та
відомостей, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Представник позивача надав клопотання,
відповідно до змісту якого позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить розглянути справу у порядку
письмового провадження. Відповідач про
день, час та місце розгляду справи по
суті був повідомлений належним чином,
зокрема на його адресу направлено
ухвалу про відкриття провадження в
адміністративній справі та
призначення справи до судового
розгляду, що підтверджується наявним у
матеріалах справи рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, однак до суду не з'явився,
будь-яких заяв чи клопотань суду не
надав. Враховуючи вищевикладене та на
підставі ч.4,6 ст.128 КАС України, суд
визнав за можливе розглянути справу у
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - з 13.03.1996 року
Глибоцькою районною державною
адміністрацією Чернівецької області
та взятий на облік, як платник податків
з 13.03.1996 року.

Відповідачем, більше року, не подаються
до органів Державної податкової
інспекції податкові декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням та сплатою податків, які
передбачені чинним законодавством, при
цьому заборгованість по платежах
відсутня.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів.

Підпункт 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 Податкового
кодексу визначає обов'язок платника
податків щодо подавання до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі Податковий кодекс)
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу органи державної
податкової служби мають право у
випадках, встановлених законом,
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
про визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців " від 15
травня 2003р. № 755-IV передбачено, що
однією з підстав для постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця є неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, у тому
числі рішення про визнання фізичної
особи - підприємця недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності, в
день набрання таким рішенням законної
сили направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації
фізичної особи - підприємця для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" державний
реєстратор зобов'язаний не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем внести до
Єдиного державного реєстру запис про
судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця та в той же день
повідомити органи статистики,
державної податкової служби,
Пенсійного фонду України та фізичну
особу - підприємця, щодо якої було
постановлено судове рішення, про
внесення такого запису.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Таким чином виходячи з встановлених
обставин, системного аналізу норм
Закону що регулюють спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку, що обставини на які
посилається позивач доведені і позов
як обґрунтований підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від 8.07.2011 р. №
3674-VI позивач звільнений від спалити
державного мита. Тому суд не стягує
судові витрати з відповідача.

Керуючись статтями 11, 71, 79, 86, 94, 128, 158-162,
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Припинити підприємницьку діяльність -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідн. код. НОМЕР_1).

3. Копію постанови направити державному
реєстратору для виконання.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами, якщо суд вирішив
питання про їх права, свободи, інтереси
чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
І.В.
Маренич