Справа № 2а/146/1/13
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/800/43383/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Томашпільського
районного суду Вінницької області від
17 квітня 2013 року

та увалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року

у справі №2а-146/1/13

за позовом ОСОБА_4

до 1) Томашпільської селищної
ради Томашпільського району

Вінницької області,

2) відділу Держземагенства
України у Томашпільському районі

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_5

ОСОБА_6,

про визнання протиправними та
скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до Томашпільської
селищної ради Томашпільського району
Вінницької області (далі по тексту
Томашпільська селищна рада) та відділу
Держземагенства України у
Томашпільському районі, яким просила
скасувати рішення Томашпільської
селищної ради від 19.10.2010 року про
надання дозволу на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 та
рішення Томашпільської селищної ради
від 08.12.2012 року про надання дозволу на
виготовлення державних актів на право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_5, скасувати рішення
Томашпільської селищної ради від 20.09.2011
року про погодження надання земельної
ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, скасувати
рішення Томашпільської селищної ради
від 20.09.2011 року про розгляд заяви
ОСОБА_4, визнати недійсними державні
акти на право власності на земельну
ділянку серії ЯК №149363 та серії ЯК №149364
на ім'я ОСОБА_5

Постановою Томашпільського районного
суду Вінницької області від 17 квітня 2013
року у справі №2а-146/1/13, залишеною без
змін ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 24 липня 2013
року у зазначеній справі, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
місцевий та апеляційний
адміністративні суди виходили з того,
що позивачем не доведено
протиправності дій Томашпільської
селищної ради, прийняття оскаржених
рішень відбулось на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить вищезазначені судові
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

В жовтні 2013 року ОСОБА_7 подав до Вищого
адміністративного суду України заяву
про приєднання до касаційної скарги
ОСОБА_4, в якій, посилаючи на
підтримання позиції останньої, просив
касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалою від 11 грудня 2013 року задоволено
заяву ОСОБА_7 про приєднання до
касаційної скарги.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та приєднання до неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
Томашпільської селищної ради від 19.10.2010
року наданий дозвіл на приватизацію
земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Рішенням Томашпільської селищної ради
від 20.09.2011 року погоджено надання
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,29 га
із земель запасу по АДРЕСА_1.

Рішенням Томашпільської селищної ради
від 08.12.2011року затверджено технічну
документацію та видано державного акта
на право власності на земельну ділянку
ОСОБА_5

Державним актом серії ЯК № 149364 від 27
березня 2012 року посвідчено право
власності ОСОБА_5 на земельноу ділянку
площею 0,2836 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1.

Державним актом серії ЯК № 149363 від 27
березня 2012 року посвідчено право
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 0,15 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, які
розташовані по АДРЕСА_1.

Також встановлено, що вказані земельні
ділянки межують із земельною ділянкою
позивача.

Протоколом від 14.08.2008 року погодження
(встановлення) та закріплення меж
земельної ділянки розташованої по
АДРЕСА_1 проведено погодження меж
земельної ділянки ОСОБА_4

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджені оскаржені позивачами
рішення, їм надано юридичну оцінку.

Згідно статті 118 Земельного кодексу
України, громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

У відповідності з пунктом «а» частини 3
статті 83 Земельного кодексу України, до
земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки в
процесі розгляду справи не доведено
наявності дороги (проїзду) між
земельними ділянками НОМЕР_1 та АДРЕСА_1

Крім того, як вірно наголошено судами, в
протоколі від 14.08.2008 року погодження
(встановлення) та закріплення меж
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1, вказано про відсутність
заперечень ОСОБА_4 щодо меж земельної
ділянки. В описі меж відсутнє межування
земельної ділянки з дорогою (проїздом).

Згідно Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 04.05.1999 року (зі змінами), технічна
документація зі складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку не містить вимог погодження
меж земельної ділянки з суміжними
власниками землі і землекористувачами.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи. Посилання ОСОБА_4 про наявність
порушень відповідачем-1 законодавства
при прийнятті оскаржених рішень не
знайшло свого підтвердження.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 фактично покладені доводи
апеляційної скарги, які зводяться до
переоцінки доказів у справі та не
свідчать про порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Томашпільського районного
суду Вінницької області від 17 квітня
2013року та увалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 24 липня 2013року у справі №2а-146/1/13 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: