Справа № 2а/2570/118/2011
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/2570/118/2011 Головуючий
у 1-й інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Добрянського М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у м. Чернігові на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Чернігові до Публічного
акціонерного товариства "Ритм", третя
особа: Головне управління Державного
казначейства України в Чернігівській
області про стягнення сум податку, що
використані не за цільовим
призначенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державна податкова інспекція
у м. Чернігові звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Ритм", третя особа: Головне
управління Державного казначейства
України в Чернігівській області про
стягнення сум податку, що використані
не за цільовим призначенням та
підлягають стягненню до Державного
бюджету в сумі 458416,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Державна податкова інспекція
у м. Чернігові звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняте нове
рішення, яким задовольнити
адміністративний позов.

Також, третя особа - Головне управління
Державного казначейства України в
Чернігівській області приєдналась до
апеляційної скарги Державної
податкової інспекції у м. Чернігові.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Публічне акціонерне товариство "Ритм" є
переробним підприємством, яке у своїй
діяльності керується нормами п.11.21 ст.11
Закону України «Про податок на додану
вартість» та Порядку обліку та
використання коштів, спрямованих на
виплату дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 лютого 2010 року №152 «Про
реалізацію пункту 11.21 статті 11 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Державною податковою інспекцією у м.
Чернігові проведено документальну
(камеральну) перевірку обліку та
використання ПАТ «Ритм» коштів,
спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молока та
м'яса в живій вазі по податковій
декларації з ПДВ за липень 2010 року (№
від 20 серпня 2010 року).

За результатами перевірки позивачем
складено Акт про результати
документальної (камеральної) перевірки
податкової декларації з податку на
додану вартість від 15 вересня 2010 року №
1599/15-243.

Перевіркою встановлено несвоєчасну
сплату відповідачем податку на додану
вартість для виплати дотацій і, як
наслідок, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 11
лютого 2010 року №152 «Про реалізацію
пункту 11.21 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість», дана сума
є такою, що використана не за цільовим
призначенням і підлягає стягненню до
державного бюджету.

У зв'язку з наявністю у відповідача
заборгованості, яка підлягає стягненню
до Державного бюджету, позивач
звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.11.21 ст.11 Закону України
«Про податок на додану вартість», сума
податку на додану вартість, що повинна
сплачуватися до бюджету переробними
підприємствами всіх форм власності за
реалізовані ними молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовується виключно
на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Так, Постановою Кабінету Міністрів
України від 11 лютого 2010 року №152 «Про
реалізацію п.11.21 ст.11 Закону України
«Про податок на додану вартість»
затверджено Порядок нарахування,
виплати і використання дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, який визначає
механізм нарахування, виплати і
використання переробними
підприємствами всіх форм власності,
які мають власні або орендовані
переробні потужності, дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам незалежно від форми
власності і господарювання, включаючи
ведення особистого селянського
господарства, за поставлені ними
починаючи з 31 грудня 2009 року таким
підприємствам молоко та м'ясо в живій
вазі.

Відповідно до абз. «а» п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податкові декларації
подаються за базовий податковий
(звітний) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі при
сплаті місячних авансових внесків), -
протягом 20 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

В силу п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 вказаного Закону,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Підпунктом 5.14 наказу Державної
податкової адміністрації України «Про
затвердження форми податкової
декларації та Порядку її заповнення і
подання» від 30 травня 1997 року №166
передбачено порядок заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість переробного
підприємства, в рядку 20 такої
податкової декларації вказується сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню в особовому
рахунку платника та спрямовується
виключно для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам.

Враховуючи наведене, переробні
підприємства зобов'язані самостійно
перерахувати на окремий рахунок суму
ПДВ, зазначену в окремій декларації
протягом десяти днів, наступних за 20
календарним днем, що настає за звітним
податковим періодом.

Як визначено п.п.7.1.1 п.7.1 ст.7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», джерелами самостійної сплати
податкових зобов'язань або податкового
боргу платника податку є будь-які кошти
такого платника податку.

Таким чином, грошовий платіж є єдиною
формою сплати податкових зобов'язань і
погашення податкового боргу.

Згідно п.6 ст.7 Закону України «Про
Національний банк України»,
Національний банк України визначає
систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 29
березня 2004 року за № 377/89/76, кошти з
рахунків клієнтів банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

При цьому, згідно з пунктом 3.8
зазначеної Інструкції, реквізит
«Призначення платежу» платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Законом України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який є спеціальним законом з
питань оподаткування і установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначено вичерпний перелік заходів,
які вживаються контролюючим органом з
метою погашення платниками податків
податкового боргу. Серед таких заходів
немає зміни призначення платежу,
самостійно визначеного платником
податків.

З матеріалів справи вбачається, що 20
серпня 2010 року відповідач подав до
податкового органу декларацію з
податку на додану вартість
(переробного підприємства) за липень 2010
року на суму до сплати 458416,00 грн. (рядок
20).

Судом встановлено, що у строк до 20
серпня 2010 року ПАТ «Ритм» надало
позивачу копії платіжних доручень, які
засвідчують перерахування дотаційних
коштів товаровиробникам за поставлену
ними на ПАТ «Ритм»
сільськогосподарську сировину в липні
2010 року.

Так, у вказаних платіжних дорученнях
призначення платежу зазначено:
«відповідно до постанови № 152 від 11
лютого 2010 року грошові кошти до сплати
дотації с/в м'яса в живій вазі за липень
2010 року».

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що відповідач здійснив у
липні-серпні 2010 року зарахування 1272000,00
грн., - суми дотаційних коштів за липень
2010 року на свій не бюджетний рахунок
№0001, відкритий в УДК у м.
Чернігові, тобто в порядку та строки, що
визначені чинним законодавством, що
підтверджується довідкою УДК у
м.Чернігові ГУДК України у
Чернігівській області від 27 січня 2010
року №19-23-2-11/168.

Надходження вказаних сум податку на
додану вартість, а саме 458416,00 грн., до
бюджету не заперечується Державною
податковою інспекцією у м. Чернігові та
Головним Управлінням Держказначейства
України в Чернігівській області.

Крім того, колегія суддів вказує на те,
що станом на 31 грудня 2010 року в картці
особового рахунку з податку на додану
вартість переробного підприємства ПАТ
«Ритм» для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані молоко та
м'ясо в живій вазі рахується борг по
поданій податковій декларації з ПДВ
(переробного підприємства) за липень 2010
року на суму 458416,00 грн., у зв'язку з тим,
що податковим органом за даними
облікової картки здійснений
перерозподіл сум податку на додану
вартість, що самостійно сплачені
відповідачем за наданими платіжними
дорученнями, без врахування
"Призначення платежу".

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки факт
несплати позивачем сум узгоджених
податкових зобов'язань є недоведеним, а
стягнення сум податку на додану
вартість як таких, що використані не за
цільовим призначенням, є
необґрунтованим, а тому сума податку на
додану вартість для виплати дотацій
переробним підприємствам в розмірі
458416,00 грн. за липень 2010 року не може
вважатися такою, що використана ПАТ
«Ритм» не за призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 12
листопада 2013 р.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.