Справа № 804/11002/13-а
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2013-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді
Голобутовського Р.З. , розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративний позов Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Луговське"
про тимчасову заборону діяльності , -
15.08.2013 р. на адресу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Луговське», в якому просить тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність щодо
утворення та розміщення відходів без
ліміту на утворення та розміщення
відходів Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Луговське», що
знаходиться за адресою (юридична
адреса): вул. Тюріна, 4, с.
Олександрополь, Солонянський район,
видати виконавчий лист та направити
його на адресу Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що діяльність відповідача
пов'язана з утворенням відходів, при
цьому інвентаризація відходів
відсутня, норми утворення, їх склад і
властивості не визначено, дозволи на
розміщення відходів у 2013 р. і ліміти на
утворення та розміщення відходів на 2013
р. відсутні, що є порушенням ст.ст. 17, 26,
32, 33 Закону України «Про відходи» та
ст.55 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища».
Позивач наполягав, що зазначене є
грубим порушенням природоохоронного
законодавства, тому діяльність
підприємства має бути тимчасово
заборонена (зупинена).
Відповідач подав заперечення проти
позову, в якому вказує, що ключовою
кваліфікацією, яка дає ознаки
стверджувати чи (речовина, матеріали)
відносяться до відходів є те, що ці речі
матеріального світу втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення. Позивач не наводить докази,
на чому базуються його твердження про
утворення відходів, які саме відходи
повинні обов'язково утворюватись.
Просить відмовити в задоволенні
Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» від 25 червня 1991 року №
1264-XII (надалі - Закон № 1264) відносини у
галузі охорони навколишнього
природного середовища в Україні
регулюються цим Законом, а також
земельним, водним, лісовим
законодавством, законодавством про
надра, про охорону атмосферного
повітря, про охорону і використання
рослинного і тваринного світу та іншим
спеціальним законодавством.
Згідно ст. 34 Закону № 1264 завдання
контролю у галузі охорони
навколишнього природного середовища
полягають у забезпеченні додержання
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
всіма державними органами,
підприємствами, установами та
організаціями, незалежно від форм
власності і підпорядкування, а також
В силу норм ст. 35 Закону №1264 державний
контроль у сфері охорони навколишнього
природного середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів. Виконавчі органи сільських,
селищних, міських рад здійснюють
державний контроль у сфері охорони
навколишнього природного середовища.
Указом Президента України від 13 квітня
2011 року № 454/2011 1 затверджено Положення
про Державну екологічну інспекцію
України, відповідно до якого Державна
екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
та утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 04.11.2011 №
429, зареєстрованим в Міністерстві
затверджено Положення про державну
екологічну інспекцію в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, відповідно до п.1 якого
Державна екологічна інспекція в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Держекоінспекція) є територіальним
органом Державної екологічної
інспекції України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується (надалі - Положення).
Пунктом 4.2 Положення до завдань
Держекоінспекції віднесено, серед
іншого, здійснення державного нагляду
(контролю) за додержанням
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог законодавства про здійснення
заходів із запобігання забрудненню
(засміченню) земель хімічними і
радіоактивними речовинами, відходами,
стічними водами; наявності та
додержання дозволів на викиди
забруднюючих речовин; забезпечення
безперебійної ефективної роботи і
підтримання у справному стані споруд,
устаткування та апаратури для очищення
викидів і зменшення рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів;
додержання нормативів у галузі охорони
атмосферного повітря; законодавства
про поводження з відходами щодо:
дотримання вимог виданих дозволів на
здійснення операцій у сфері поводження
з відходами; дотримання вимог виданих
лімітів на утворення та розміщення
Судом встановлено, що у період з 12.07.2013
р. по 25.07.2013 р. на виконання вимоги
прокуратури Солонянського району
Дніпропетровської області від 19.03.2013 р.
№41/645, що надійшла листом прокуратури
Дніпропетровської області від 17.04.2013 р.
№07/1/4-275вих.-13 та доповнень до вимоги від
24.04.2013 р. №41/904 та від 18.06.2013 р. №41/1379, на
підставі наказу Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
№1043-П від 09.07.2013 р., направлення на
проведення перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Луговське» №4-6375-11-3 від 09.07.2013 р.
проведено позапланову цільову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України у сфері поводження з відходами
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Луговське», за результатами якої
Перевіркою встановлено, що на
підприємстві - Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Луговське»
утворюються наступні відходи: відходи
виробництва зернових культур,
продукції овочівництва та садівництва,
відходи вирощування тварин та
виробництва продукції тваринництва,
відходи експлуатації автотранспорту
та ін. При цьому інвентаризація
відходів відсутня, норми утворення, їх
склад і властивості не визначено,
дозволи на розміщення відходів у 2013 р. і
ліміти на утворення та розміщення
відходів на 2013 р. відсутні, що є
порушенням ст.ст. 17, 26, 32, 33 Закону
України «Про відходи» та ст.55 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища».
Судом враховано, що позивачем відносно
відповідача за результатами перевірки
ані приписів, ані будь-яких інших
рішень про усунення виявлених
перевіркою порушень не приймалось.
Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V
(далі - Закон № 877).
Відповідно до статті 1 Закону № 877
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.
Правові основи прийняття рішень про
обмеження, тимчасову заборону
(зупинення) чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій і
об'єктів (надалі - підприємств)
незалежно від форм власності у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища визначає Порядок,
затверджений постановою Верховної
Ради України від 29 жовтня 1992 року №
2751-XII (надалі - Порядок).
Підпунктом «в» п. 4 Порядку встановлено,
що діяльність підприємств обмежується
або тимчасово забороняється
(зупиняється) у разі перевищення ними
лімітів використання природних
ресурсів, порушення екологічних
нормативів, екологічних стандартів, а
також вимог екологічної безпеки,
зокрема: використання природних
ресурсів, викидів і скидів
забруднюючих речовин у навколишнє
природне середовище, складування,
захоронення, зберігання або розміщення
виробничих, побутових та інших
відходів без відповідних дозволів.
За нормами п. 3 Порядку рішення про
обмеження, тимчасову заборону
(зупинення) та припинення діяльності
підприємств у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
приймають у межах своєї компетенції
Кабінет Міністрів України, Верховна
Рада Республіки Крим, місцеві органи
державної виконавчої влади,
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України та його
органи на місцях, органи державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
інші спеціально уповноважені державні
органи та органи місцевого
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону
№ 877 повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.
Відповідно до п.п.7,8 ст. 7 вказаного
Закону України на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
Щодо викладених в акті перевірки
порушень відповідачем ст.ст. 17, 26, 32, 33
Закону України «Про відходи», ст.55
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
то суд звертає увагу на наступне.
Статтею 1 Закону України «Про відходи»
закріплено, що відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 32 Закону
України «Про відходи» з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється: вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.
Згідно до ч. 4 ст. 33 вказаного закону
України зберігання та видалення
відходів здійснюються в місцях,
визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» суб'єкти права власності
на відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення. Розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
З урахуванням наявних в матеріалах
справи доказів, суд вважає, що підстави
для застосування до відповідача
заходів реагування шляхом тимчасової
заборони (зупинення) діяльності
позивача щодо утворення та розміщення
відходів без ліміту на утворення та
розміщення відходів - відсутні.
Так, посилання Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
на утворення Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Луговське» відходів
виробництва зернових культур,
продукції овочівництва та садівництва,
відходів вирощування тварин та
виробництва продукції тваринництва,
відходів експлуатації автотранспорту
є безпідставними з урахуванням того, що
судом не встановлено утворення та
розміщення підприємством відходів.
Зокрема, при виробництві зерна
утворюється солома, яка
використовується на корм скоту та як
оплата по договору оренди земельних
ділянок згідно договору оренди землі
від 15.08.2010 р., який міститься у справі. За
результатами діяльності відповідача з
овочівництва, садівництва та
вирощування тварин всі отримані
матеріали використовуються
підприємством в господарській
діяльності. Що стосується експлуатації
автотранспорту, то після неї
залишаються автомобільні покришки, які
також використовуються в якості під
лаштунків, м'яких загородок, страховок
від удару, тобто вони також
використовуються у виробничій
діяльності підприємства.
Враховуючи, що відсутність лімітів на
утворення і розміщення відходів
виходить із відсутності таких видів
відходів на підприємстві, суд не вбачає
в діях відповідача порушень вимог
Законів України «Про відходи», «Про
охорону навколишнього природного
середовища», що є підставою для відмови
у задоволенні адміністративного
Керуючись ст. ст. 2, 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163,
183-2, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
У задоволенні адміністративного
позову Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Луговське" про тимчасову заборону
діяльності - відмовити.
Постанова підлягає негайному
виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1
ст. 256 КАС України.

Постанова можу бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня отримання
копії постанови апеляційної скарги, з
подачею її копії відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Р.З. Голобутовський