Справа № 2а-436/09,6-а-177/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 р.
Справа № 10505/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області на ухвалу
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 12 грудня 2011 року
про відмову у відстроченні виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області про зобов'язання
провести нарахування щомісячної
державної соціальної допомоги дитині
війни,-

В С Т А Н О В
И Л А:

02.12.2011 року відповідач звернувся до
суду із заявою про відстрочення
виконання судового рішення у справі
№2-а-436/2009.

Вимоги мотивує тим, що у бюджеті
Пенсійного фонду України відсутні
кошти на фінансування даного виду
виплат, а тому просить відстрочити
виконання даного судового рішення.

Ухвалою Ківерцівського районного суду
Волинської області від 12 грудня 2011 року
у задоволенні заяви Управління
Пенсійного фонду України у
Ківерцівському районі про
відстрочення виконання судового
рішення у справі №2-а-436/09 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області про поновлення про
пущеного строку для звернення до суду
та зобов'язання нарахувати та
виплатити недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу, як дитині
війни - відмовлено.

Відповідач ухвалу оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана ухвала
винесена з порушенням норм
процесуального права та є незаконною,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та прийняти нову, якою задовольнити
заяву про відстрочку виконання
рішення.

В апеляційній скарзі покликаються на
те, що на даний момент своєчасне
виконання судового рішення суду вкрай
ускладнене, у зв'язку з відсутністю
коштів на такі виплати.

Суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
відстрочку виконання постанови суд
першої інстанції виходив з того, що
боржником не подано до суду належних та
допустимих доказів для підтвердження
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення з виплати підвищення
до пенсії, а також виняткових обставин,
з якими закон пов`язує можливість
відстрочення виконання судового
рішення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.05.2011 року
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області задоволено частково. Визнано
дії УПФУ в Ківерцівському районі
Волинської області щодо ненарахування
і не виплати підвищення до пенсії як
дитині війни неправомірними.
Зобов`язано відповідача нарахувати та
виплатити на користь позивача
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з
урахуванням виплачених сум підвищень
та вимог ст. 28 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України суд
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.263 КАС України суд у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Колегія суддів ознайомившись із заявою
відповідача про відстрочку виконання
постанови вважає її необгрунтованою,
оскільки не надано гарантій виконання
судового рішення після закінчення
строку відстрочки.

Також колегія суддів погоджується з
думкою суду першої інстанції про те, що
не береться до уваги посилання
боржника на відсутність достатніх
коштів для відповідного бюджетного
фінансування з проведення перерахунку
та виплати доплати до пенсії стягувача
відповідності до положень Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», оскільки реалізація особою
права, що пов'язане з отримання
бюджетних коштів, яке ґрунтується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що відмовив у
задоволенні заяви про відстрочку
виконання судового рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Ківерцівського районного суду
Волинської області від 12 грудня 2011 року
у справі №6-а-177/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І.Довга

І.І.Запотічний