Справа № 827/1904/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 827/1904/13-а

13.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Курапової З.І. ,

Воробйової С.О.

секретар судового засідання
Чумаченко Н.Г.

за участю сторін:

представник позивача, Публічного
акціонерного товариства
"Севастопольський морський завод"-
Коломаченко Галина Петрівна,
довіреність № 02/01 від 08.01.14;

представник відповідача, Управління
Пенсійного фонду України в
Нахімовському районі м. Севастополя-
Мандзюк Інна Михайлівна, довіреність №
1 від 08.01.14;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Севастопольський морський завод" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Севастополь (суддя
Кириленко О.О. ) від 21.10.13 у справі №
827/1904/13-а

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Севастопольський морський
завод" (вул. Гер. Севастополя,
буд.13,Севастополь,99001)

до Управління Пенсійного фонду України
в Нахімовському районі м. Севастополя
(вул. Дзігунського, 19,Севастополь,99001)

про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 21.10.2013 у задоволенні
позову Публічного акціонерного
товариства "Севастопольський морський
завод" до управління Пенсійного фонду
України в Нахімовському районі міста
Севастополя про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, - відмовлено.

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, позивач, посилаючись,
зокрема, на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 21.10.2013 та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт зазначив,
що ухвалюючи вищевказане судове
рішення, місцевий суд визнав
встановленими обставини, які мають
значення для справи, але не були
доведені відповідачем належними
доказами. Крім того, судом неповно
з'ясуванні обставини, що мають значення
для справи, внаслідок чого висновки
суду не відповідають обставинам
справи. В результаті, оскаржене судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи та відповідно до п.п.1 - 4 п.1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
є підставою для скасування оскарженого
судового рішення та ухвалення нового
рішення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представники сторін надали
пояснення та заперечення щодо доводів
апеляційної скарги. Представник
позивача просив скасувати судове
рішення, представник відповідача
зазначав про законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і просив залишити його без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
та підтверджується матеріалами справи,
на підприємстві позивача працювали
працівники, яким призначена пенсія на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

23 січня 2013 року на адресу позивача
надійшло повідомлення управління
Пенсійного фонду України в
Нахімовському районі міста
Севастополя від 18 січня 2013 року № 460/02
про відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій із розрахунками
вказаних витрат за січень 2013 року.

З зазначеного повідомлення вбачається,
що відповідачем здійснений розрахунок
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", що
підлягають відшкодуванню позивачем у
2013 році, згідно з яким: за підсумками
звірки за 2012 рік з позивача знято - 111
гривень 17 копійок; сума відшкодування
за січень 2013 року складає 48 024 гривні 35
копійок; щомісячний розмір суми
відшкодування пільгових пенсій
складає 48 135 гривень 52 копійки.

Проте, на думку позивача, сума
відшкодування неправомірно завищена.
Так, позивач не погоджується з тим, що
до розрахунку по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах включено суми
пільгових пенсій особам, які працювали
у правопопередника публічного
акціонерного товариства
"Севастопольський морський завод" до 01
січня 1992 року, зокрема: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 Крім того, неправомірним
є також включення відповідачем до суми
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах сум по пенсіонерам,
які працювали до та після 01 січня 1992
року, а саме по: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_3, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, за стаж роботи,
набутий до 01 січня 1992 року. Також
позивач не згоден з тим, що до суми
відшкодування на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах включено суму по пенсіонеру
ОСОБА_19, оскільки дана сума взагалі не
підтверджена будь-якими документами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
необґрунтованості позовних вимог та
відсутності підстав для їх
задоволення, при цьому відповідачем
доведено суду правомірність своїх дій,
а доводи позивача не знайшли свого
підтвердження та спростовані
фактичними обставинами та доказами,
встановленими судом.

З наведеними висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів виходячи з наступного.

Згідно преамбули Закону 09.07.2003 № 1058 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058) цей
Закон, розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Так, пунктом 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону № 1058
встановлено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, саме на працедавця
приписами чинного законодавства
покладено обов'язок в повному обсязі
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "а" та "б - з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Порядок відшкодування
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, викладений в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженій постановою
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі-Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1
Інструкції відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 6.2 Інструкції
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 6.4
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до абз.1 та абз.3 п.п.6.8. п.6
Інструкції підприємства щомісяця до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Суми фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за період з дати
призначення пенсії до дати складання
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону (тобто до 01 січня 1992 року) на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
діючим законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: а)
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що особа,
яка до 01 січня 1992 року (тобто до
набрання чинності Закону України "Про
пенсійне забезпечення") набула
необхідний стаж роботи із шкідливими і
важкими умовами праці, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно із Списками №1,
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173 і після цієї дати не
працювала на роботах із важкими і
шкідливими умовами праці, пенсія
призначається відповідно до
"Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" згідно із
статтею 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Особі, яка до і після 01
січня 1992 року працювала на роботах,
передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія
призначається відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", з урахуванням
результатів атестації робочих місць.

За приписами статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно матеріалів справи
спірним між сторонами є питання
включення до розрахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
включено суми пільгових пенсій особам,
які працювали у правопопередника
публічного акціонерного товариства
"Севастопольський морський завод" до 01
січня 1992 року, зокрема: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Між тим, як вбачається з
наявних у справі матеріалів, пенсію
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" з 05
грудня 2010 року, тобто у 51 рік, при
наявності стажу роботи 9 років 11
місяців за Списком № 1, у тому числі
після 01 січня 1992 року - 1 рік 7 місяців.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію було
призначено з 16 лютого 2010 року
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
тобто в 50 років, при наявності 10 років 5
місяців пільгової роботи за Списком №
1, у тому числі після 01 січня 1992 року - 7
років 4 місяці.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсію було
призначено з 15 жовтня 2010 року
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
тобто в 53 роки, при наявності 7 років 10
місяців пільгової роботи за Списком №
1, у тому числі після 01 січня 1992 року - 1
рік 4 місяці.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсію призначено
з 25 грудня 2006 року відповідно до пункту
"а" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", тобто в 48 років,
при наявності у неї 5 років 7 місяців
пільгової роботи за Списком №1, у тому
числі після 01 січня 1992 року - 2 роки 4
місяці.

Таким чином, по всіх вищевказаних
пенсійних справах пенсію за віком на
пільгових умовах за Списком № 1 було
призначено відповідно до статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", оскільки право на пенсію
у заявників виникло тільки з
урахуванням періодів роботи на
пільгових умовах після 01 січня 1992 року.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, працівники ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 працювали на
підприємстві відповідача до 01 січня 1992
року, не мали повного пільгового стажу
роботи, пенсію було призначено ним за
наявним стажем пропорційно, але вони
продовжували працювати далі і набули
повний пільговий стаж після 01 січня 1992
року та вийшли на пенсію не пропорційно
відпрацьованому пільговому стажу, а за
повним пільговим стажем, який набули
після 01 січня 1992 року.

Крім того з матеріалів справи
вбачається, що призначення пенсій
вищевказаним особам відбувалось з 2006
року, тобто при призначенні пенсій
згідно принципу дії закону в часі
враховувалось законодавство, що діяло
на момент призначення таких пенсій.

За таких обставин, відповідачем
правомірно було включено до розрахунку
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
включено суми пільгових пенсій особам,
які працювали до 01 січня 1992 року.

Що стосується інших доводів позивача,
покладених в обґрунтування вимог
апеляційної скарги, зокрема про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Нахімовському районі
міста Севастополя зменшити витрати,
пред'явлені до відшкодування
публічному акціонерному товариству
"Севастопольський морський завод" у 2013
році, на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
роботу з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці особам,
які працювали у публічному
акціонерному товариству
"Севастопольський морський завод"
та/або його правопопередниках до та
після 01 січня 1992 року, зокрема, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_3,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34., ОСОБА_35,
ОСОБА_36, виключивши із розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій витрати,
визначені пропорційно загальному
стажу роботи із особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за стаж
роботи на зазначених роботах, набутий
до 01 січня 1992 року слід зазначити, що
законодавством України не передбачено
пропорційне відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій лише за стаж, набутий
після 01 січня 1992 року, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покриваються цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи з урахуванням вимог абзацу
третього підпункту 1 пункту 2
розділу XV "Прикінцеві положення" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". При
цьому стаж роботи на останньому
підприємстві враховується у повному
розмірі, а з попередніх місць роботи
осіб він додається до стажу,
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

В тому випадку, якщо пенсія на
пільгових умовах призначена із
взаємним зарахуванням періодів роботи,
передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
які дали право на цю пільгову пенсію, то
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку цих пенсій
здійснюється тими підприємствами, на
яких цей стаж було вироблено у
розмірах, передбачених частиною 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

При цьому, якщо для призначення пенсії
на пільгових умовах здійснено взаємне
зарахування періодів роботи, які
давали право на пільгову пенсію до 01
січня 1992 року, то відшкодування цих
пенсій повинно здійснюватися тим
підприємством, на якому цей стаж було
зароблено.

Отже, здійснивши аналіз чинного
законодавства, що регулює спірні
відносини між сторонами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що знімати з відшкодування витрати,
визначені пропорційно загальному
стажу роботи із шкідливими та важкими
умовами праці за стаж роботи на
зазначених роботах, набутий до 01 січня
1992 року, не має підстав.

Щодо відображення сум фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
попередній рік у розрахунках на
поточний рік, то ці суми відображаються
у графі 16.

У самих розрахунках є розшифровка
графи 16**, яка пояснює, що сума вказана в
графі 16, передбачена для звірки із
сумою, сплаченою страхувальником за
попередній рік (недоплачену суму за
попередній рік необхідно сплатити
одночасно із сплатою фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за перший поточний місяць).

Донарахована сума є різницею сум
фактичних витрат за попередній рік,
згідно з розрахунком додатка 7 графи 16**
і сумою яка була виставлена
підприємству у 2012 році.

Суд першої інстанції зробив правильний
висновок про те, що у відповідача не
має підстав для виключення з
розрахунку сум, що пред'явлені до
відшкодування позивачу у повідомленні
від 18 січня 2013 року оскільки судом
достовірно встановлено, що 18 лютого 2013
року відповідачем отримано з
управління Пенсійного фонду України в
місті Кременчуці розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013 рік щодо ОСОБА_19
Місячний розмір фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії складає 148
гривень 94 копійки. 19 лютого 2013 року за
вих. № 1314/02 відповідачем направлено на
адресу позивача повідомлення про
відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій, зокрема, щодо ОСОБА_19

За підсумками звірки за 2012 рік по
пенсіонеру ОСОБА_19 донараховано 43
гривні 27 копійок. Суму до
відшкодування у лютому 2013 року
виставлено на підставі розрахунку з
2013 року на суму 148 гривень 94 копійок,
який отримано від управління
Пенсійного фонду України в місті
Кременчуці від 18 лютого 2013 року № 1964.

Приймаючи до уваги той факт, що виплата
пенсії пенсіонеру ОСОБА_19 не
припинялась, ця сума підлягає
відшкодуванню.

Положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства ).

При цьому, за приписами частини другої
цієї статті в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, будь - яких доказів
невідповідності зазначених вище
розрахунків вимогам Інструкції № 21-1,
завищення грошових сум, які визначені
до відшкодування Пенсійному фонду
України позивачем не доведена, в той
час як відповідачем доведено суду
правомірність своїх дій.

Отже, суд першої інстанції, з
урахуванням норм чинного
законодавства, доказів наявних в
матеріалах справи, та пояснення
наданих в судовому засіданні, дійшов
правомірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правового обґрунтування, покладеного в
основу судового рішення, тому не можуть
бути підставою для скасування
постанови суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного
вище, судова колегія дійшла до
висновку, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування судового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 1
частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Севастопольський морський завод"
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста
Севастополь (суддя Кириленко О.О. ) від
21.10.13 у справі № 827/1904/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення згідно з частиною п'ятою
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку
статті 212 Кодексу адміністративного
судочинства України, згідно з якою
касаційна скарга на судові рішення
подається безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, а в разі
складення ухвали в повному обсязі
відповідно до статті 160 цього Кодексу -
з дня складення ухвали в повному
обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 20 січня 2014 р.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис
З.І.Курапова

підпис С.О. Воробйова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль