Справа № 804/8726/13-а
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 р. Справа № 804/8726/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі судді:

головуючий суддя
Букіна Л.Є.,

за участю:

секретаря судового засідання
Червяченко Д.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Лещенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про визнання протиправною та
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач), у якому просить визнати
неправомірною та скасувати постанову
про накладення штрафних санкцій № 66
від 31.05.2013 року Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області, відповідно
до якої на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 200
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (3400 грн.) за порушення п.1 ч. 3 ст.
44 Закону України «Про державний
нагляд і контроль нехарчової
продукції»; у розмірі 80
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (1360 грн.) за порушення п. 2 ч. 3
ст. 44 Закону України «Про держаний
нагляд і контроль нехарчової
продукції»; у розмірі 500
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян (8500 грн.) за порушення п. 2 ч. 2
ст. 44 Закону України «Про держаний
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем безпідставно прийнята
постанова про накладення штрафних
санкцій від 31.05.2013 року № 66, оскільки
відповідач не повідомив позивача про
проведення планової перевірки, мета
проведення перевірки не відповідає її
змісту, оскільки метою проведення
перевірки є перевірка миючих засобів,
проте встановлені порушення також щодо
іншої продукції.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала, просила позов
задовольнити повністю, надала
пояснення, аналогічні доводам позовної
заяви.

Представник відповідача в судовому
засідання та в направлених до суду
письмових заперечень просив у
задоволенні адміністративного позову
відмовити, оскільки, продавцем
позивача отримано повідомлення про
проведення перевірки від 07.05.2013 року №
90/16. Також, в запереченнях відповідач
зазначив, що під час проведення
перевірки на направленні від 18.05.2013
року № 90/16/95 присутній особистий підпис
позивача, що підтверджує про належне
повідомлення позивача про проведення
перевірки, та її присутність під час її
проведення.

У судовому засіданні представником
позивача зазначено, що позивач
оскаржує прийняті рішення з підстав
порушення порядку проведення
перевірки та не заперечує щодо
встановлених перевіркою порушень.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, долучені до
матеріалів справи, проаналізувавши
чинне законодавство, суд доходить
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Правові та організаційні засади
здійснення державної політики щодо
регулювання державного ринкового
нагляду і контролю нехарчової
продукції на території України
встановлені Законом України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Згідно п. 4 ч. 1 ст.11 цього Закону з метою
здійснення ринкового нагляду органи
ринкового нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Згідно ст. 11 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» державний ринковий нагляд
за додержанням виробниками та
розповсюджувачами продукції загальної
вимоги щодо безпечності продукції
забезпечується шляхом здійснення
державного ринкового нагляду, а також
державного контролю продукції при її
ввезенні на митну територію України.

Судом встановлено, що згідно п.30 Плану
перевірок з ринкового нагляду на II
квартал 2013 року, затверджений
начальником інспекції з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області 20.03.2013 року та погоджений
Головою Держспоживінспекції України
25.03.2013 року, витяг з якого долучено до
матеріалів справи, заплановано
проведення перевірки магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ФОП ОСОБА_1 за адресою
АДРЕСА_1, вид продукції - мийні засоби,
щодо відповідності продукції Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції», Технічному
регламенту мийних засобів (постанова
Кабінету Міністрів України від 20.08.2008
року №717).

План перевірок затверджений наказом
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області 22.03.2013 року
№28-од.

Згідно статті 4 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» органи державного нагляду
(контролю) здійснюють планові заходи з
державного нагляду (контролю) за умови
письмового повідомлення суб'єкта
господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу.

Позивача було повідомлено про
проведення перевірки 08.05.2013 року через
продавця ОСОБА_3, що підтверджується
розпискою про отримання повідомлення
про проведення перевірки від 07.05.2013
року № 90/16.

На підставі наказу від 22.03.2013 року №28-од
працівникам відповідача видано
направлення від 18.05.2013 року №90/16/95 на
проведення планової виїзної перевірки
характеристик продукції, з питань
здійснення державного ринкового
нагляду за нехарчовою продукцією в
межах встановленої сфери
відповідальності та відповідно до
затвердженого секторального плану.
Строк проведення перевірки з 20.05.2013
року до 21.03.2013 року.

Копію направлення вручено ФОП ОСОБА_1
20.05.2013 року, що підтверджується її
власним підписом.

Суд зазначає, що позивач не скористався
правом недопущення до перевірки та
допустив до перевірки працівників
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області.

Таким чином, суд встановив
правомірність проведення перевірки.

Посадовими особами
Держспоживінспекції у
Дніпропетровській області 20.05.2013 року
проведена планова виїзна перевірка
характеристик продукції, за
результатами якої складено акт від
20.05.2013 року № 100122 та протокол № 100122 про
виявлені порушення.

Перевірка проведена у присутності ФОП
ОСОБА_1

За результатами перевірки встановлено
порушення:

- на мийних засобах та на лампах
побутового використання, які
перелічені в акті перевірки в п. 2, 4, 5, 6,
7, 9, 10 відсутній Національний знак
відповідності та відсутні декларації
про відповідність;

- на мийних засобах, зазначених в
акті перевірки характеристик
продукції в п. 1, 3, 8 неналежно
застосовано Національний знак
відповідності та відсутні декларації
про відповідність;

- не надано документацію, що дає
змогу ідентифікувати будь який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію.

Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області за результатами розгляду акту
перевірки характеристик продукції від
20.05.2013 року № 100122 прийнята постанова
про накладення штрафних санкцій від
31.05.2013 року № 66, рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 31.05.2013 року № 155 та №156.

Відповідно до рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 31 травня 2013 року № 155 на підставі
акту перевірки характеристик
продукції від 20 травня 2013 року № 100122
обмежено надання продукції на ринку,
шляхом тимчасової заборони реалізації
до повного приведення такої продукції
у відповідність встановленим вимогам;
згідно рішення від 31 травня 2013 року № 156
необхідно привести продукцію у
відповідність вимогам, встановленим
Технічними регламентами.

У зв'язку із виконанням позивачем
рішення від 31 травня 2013 року № 155, вжиті
обмежувальні (корегувальні) заходи
скасовано рішенням відповідача від
04.07.2013 року №179.

Відповідно п.2 ч.2 ст. 44 Закону до особи,
яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1, 2 ч. 3 ст. 44 Закону до
розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі:

1) розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

2) розповсюдження продукції, щодо якої
неналежно застосовано Національний
знак відповідності (крім нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів), - у розмірі від
сімдесяти п'яти до ста п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від ста до
двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно постанови від 31.05.2013 року № 66, за
розповсюдження продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам та
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам, до
позивача застосовані штрафні санкції:

- за порушення п.1. ч.3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» як до
розповсюджувача за розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, у
розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а саме 3400 грн.;

- за порушення п.2. ч.3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» як до
розповсюджувача за розповсюдження
продукції, на якій неналежно
застосований Національний знак
відповідності - у розмірі 80
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а саме 1360 грн.;

- за порушення п.2. ч.2 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» як до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг, - у
розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а саме 8500 грн.

Таким чином загальна сума штрафу
складає 13 260 грн.

Згідно п.1 ч.5 статті 8 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
суб'єкти господарювання зобов'язані
надавати на вимогу органів ринкового
нагляду документацію, що дає змогу
ідентифікувати будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію.

Згідно акту до перевірки від 20 травня
2013 року № 100122 ФОП ОСОБА_1 не надано до
перевірки документації, що дає змогу
ідентифікувати будь-який суб'єкт
господарювання, який поставив їм
відповідну продукцію, що є порушенням
зазначеної вище норми Закону.

Згідно п.2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 року №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 року
за №168/704, первинні документи повинні
мати такі обов'язкові реквізити:
найменування підприємства, установи,
від імені яких складений документ,
назва документа (форми), дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Із копій накладних, копії яких долучено
до матеріалів справи, вбачається, що
вони не оформлені у відповідності до
вимог чинного законодавства, оскільки,
зокрема, не можливо ідентифікувати
суб'єктів-постачальників продукції
(код ЄДРПОУ, адреса тощо).

Суд не бере до уваги надані
представником відповідача матеріали
фото- фіксації встановлених порушень,
оскільки вони не є додатками до акту
перевірки та, відповідно, відсутні дані
щодо ознайомлення суб'єкта перевірки
із цими матеріалами.

Проте суд зазначає, що позивач оскаржує
прийняте відповідачем рішення з
підстав порушення порядку проведення
перевірки та не заперечує щодо
встановлених перевіркою порушень, які
у добровільному порядку були усунуті
позивачем, що підтверджується листом
позивача на адресу Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області 30.05.2013 року,
який зареєстрований 30.05.2013 року за
№1569/01-22 (а.с.31); згідно пояснень позивача
до акту перевірки також не
заперечуються встановлені перевіркою
порушення. Навпаки, на підтвердження
інформації, зазначеної в акті
перевірки, позивач надала накладні на
продукцію, щодо якої встановлено
порушення, та повернула її
постачальникам.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що оскаржене рішення
прийнято відповідачем з урахуванням
встановлених перевіркою порушень, щодо
яких позивач під час проведення
перевірки не заперечувала, на підставі
та у межах чинного законодавства, а
тому відсутні правові підстави для
скасування постанов Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
накладення штрафних санкцій № 66 від
31.05.2013 року. У зв'язку з чим суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений
05.12.2013 року.

Суддя Л.Є. Букіна