Справа № 250/3961/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ус О.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
справа №250/3961/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів: Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ясинувата Донецької області на
постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 р. у справі №
250/3961/13-а (головуючий І інстанції Ус О.В.)
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
Донецької області про визнання рішення
протиправним, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення сум,-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ясинувата Донецької області, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
Донецької області № 2504/205 від 25.09.2013 р.
про відмову в перерахунку довічного
грошового утримання, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці в
розмірі 80% щомісячного грошового
утримання судді, працюючого на посаді,
яка відповідає посаді позивача, з
урахуванням окладу, встановленого ст.
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», персональної надбавки
за вислугу років, надбавки за роботу на
адміністративній посаді, згідно з
довідкою Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області № 08-231/118
від 09.01.2013 року з дати прийняття рішения
Конституційним Судом України № 3-рп-2013
від 03.06.2013 р., з 03.06.2013 р., без обмеження
розміру довічного утримання, з
подальшим коригуванням відповідно до
ч. 4 ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
працюючих суддів в 2014 та 2015 роках,
виплатити відповідні суми щомісячного
довічного грошового утримання.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року позивні вимоги
задоволені частково. Суд першої
інстанції визнав протиправним та
скасував рішення №2504/205 від 26 вересня
2013 року про відмову Управління
Пенсійного фонду України у м.Ясинувата
та Ясинуватському районі Донецької
області у перерахунку пенсії,
зобов'язав Управління Пенсійного фонду
України у м.Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області здійснити з 03 червня 2013 року
перерахунок та виплату пенсії судді у
відставці ОСОБА_2 з урахуванням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді згідно
довідки № 08-231/118 від 09 січня 2013 року,
виданої Територіальним управлінням
Державної судової адміністрації
України в Донецькій області. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позовних
вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу
тим, що вказана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 19.05.2005 р.
був призначений головою
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області. 27 грудня 2010 р.
звільнений з посади судді
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області у відставку
відповідно до постанови Верховної ради
України від 02.12.2010 року № 2764-VI

З 27 грудня 2010 року позивач перебуває на
пенсійному обліку в Управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
Донецької області та отримує щомісячне
довічне утримання судді у відставці.

17 вересня 2013 р. позивач звернувся до
УПФУ в м. Ясинувата та Ясинуватському
районі Донецької області із заявою про
здійснення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, в зв'язку зі зміною
заробітної плати суддів відповідно до
ст. 138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та на підставі довідки
Територіального управління державної
судової адміністрації України в
Донецькій області від 09.01.2013 р. № 08-231/118
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Рішенням УПФУ в м. Ясинувата та
Ясинуватському районі Донецької
області № 2504/205 від 25.09.2013 р. відмовлено
позивачу у перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, у зв'язку відсутністю
підстав для перерахунку, з огляду на те,
що Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» не передбачено
проведення такого перерахунку
органами Пенсійного фонду України,
такий перерахунок здійснюється тільки
суддям Конституційного Суду України.

Спірним питанням в справі є
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді відповідно до ст. 129,
138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 08.07.2010р. № 2456-VI
відповідно до довідок Територіального
управління державної судової
адміністрації України в Донецькій
області.

Відповідно до частини першої статті 126
Конституції України Конституція і
закони України повинні гарантувати
незалежність і недоторканність суддів.
До таких конституційних гарантій
віднесено обов'язок держави
забезпечувати фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів (частина перша
статті 130 Конституції України).

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів,
врегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07 липня
2010 року.

Призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання, призначене судді у
відставці, проводиться згідно вимог
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

Відповідно до вимог ч.1 ст.138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7.07.2010р. №2453-6, судді, який
вийшов у відставку, після досягнення
чоловіками віку 62 роки, жінками -
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу", або за
його вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Відповідно до п.13 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у разі, якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до законів України "Про державну
службу", "Про статус суддів" та
вказаного Закону, призначається одна
пенсія за її вибором, при цьому різниця
між розміром пенсії, на який має особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

В силу частини першої статті 37 і статті
37-1 Закону України "Про державну службу"
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. У разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до ст.129 даного Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" винагорода судді регулюється
цим Законом,Законом України "Про
Конституційний Суд України" та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за: 1)
вислугу років; 2) перебування на
адміністративній посаді в суді; 3)
науковий ступінь; 4) роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Колегія суддів зазначає, що стаття 129
Закону щодо суддівської винагороди,
вводилась в дію з 01 січня 2011 року. Абзац
6 пункту 1 розділу XII із змінами,
внесеними згідно із Законом України
"Про внесення змін до Бюджетного
кодексу України та деяких інших
законодавчих актів України"від 23.12.2010 р.
N 2856-VI, стаття 129 Закону щодо суддівської
винагороди введена в дію з 1 січня 2012
року.

Зі змісту зазначених норм вбачається,
що винагорода судді, нарахована судді
відповідно до цього Закону з 01 січня 2012
року за повний відпрацьований місяць,
не може бути меншою, ніж його середній
дохід за попередні 12 місяців, тобто,
право на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі та порядку визначеному ч. 3 ст.
138 Закону можливе лише з 01 січня 2012 року.

Відповідно до частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» № 2453-VI від 7 липня 2010 року (далі -
Закон № 2453), щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», в редакції від 01.01.2013 року,
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Відповідно до частини 4 статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання. За
нормами частини п'ятою цієї статті
довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Разом з тим, стаття 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»
регулюючи порядок здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України, не
містить підстав забороняючих
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
судів загальної юрисдикції,
господарських судів, спеціалізованих
судів тощо.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті другої, абзацу другого пункту 2
розділу другого «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» права щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) було встановлено, що частина
третя статті 138 Закону України № 2453до
внесених Законом № 3668 змін
передбачала: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання». Таким чином, визначений
Законом 2453 порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом 3668,
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Залишивши незмінним
зміст права на щомісячне довічне
грошове утримання суддів, Закон 3668
вузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Отже, частина
третя статті 138 Закону України 2453 не
узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України. Цим
же рішенням Конституційного Суду
України встановлено порядок його
виконання, а саме: - підлягають
застосуванню частини перша, друга
статті 138 Закону №2453 у редакції Закону
№ 3668 як такі, що не
суперечатьКонституції України;
частина третя статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону України №3668, яка
суперечить Конституції України не
підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону України № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом №3668 а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Перше, друге, трете речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що
суперечатьКонституції України, не
підлягають застосуванню як такі, що
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: „Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку"‚ та четверте речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі
змінами, внесенимиЗаконом № 3668, а саме:
„Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України. Дія статті
2 Закону № 3668 не поширюється на Закон №
2453. Дія абзацу другого пункту 2 розділу
II „Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання). ».

З наведеного вбачається, що обчислення
щомісячного довічного утримання
суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношення до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Тобто, як вбачається з рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 3 червня 2013 року позивач має право
на перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання виходячи із
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді на підставі
довідки Територіального управління
державної судової адміністрації
України в Донецькій області.

Колегія суддів аналізуючи
вищевикладене зазначає, що діючими
нормами законодавства на відповідача
покладено обов'язок здійснювати
виплати та здійснювати перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
враховуючи наявність підвищення
заробітної плати у працюючих суддів
без обмеження максимального розміру.

На підставі викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відмова
відповідача у проведенні перерахунку
розміру щомісячного грошового
утримання судді у відставці є
неправомірною.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини по справі та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198,
200, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
Донецької області на постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 25 листопада 2013 р.
у справі № 250/3961/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 р. у справі №
250/3961/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва