Справа № 2а-5025/10/0470
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 р. Справа № 2а-5025/10/0470

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бондар М.В.,

судді
Борисенка П.О.,

судді
Букіної Л.Є.,

при секретарі
Щербак А.Ю.,

за участю:

представника позивача
Сєдова О.М.,

представника відповідача
Мартиненка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України про
скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Павлоградвугілля», яке в судовому
засіданні було замінено
правонаступником - Публічним
акціонерним товариством «ДТЕК
Павлоградвугілля» (далі - ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля», позивач) звернулось
до суду з позовом до Територіального
управління Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області, яке в судовому засіданні було
замінено правонаступником - Державним
агентством з енергоефективності та
енергозбереження України (далі -
відповідач). В позовній заяві ПАТ « ДТЕК
Павлоградвугілля» просить скасувати
постанову територіального управління
Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області від 26.11.2009 року № 15-5/3.12-140 про
застосування економічних санкцій.

В обґрунтування позову зазначено, що за
результатами перевірки використання
газу та інших паливно-енергетичних
ресурсів на ВСП «Шахта Степова» ВАТ
«Павлоградвугілля» складено акт №
15-5/3.21-133, яким встановлено порушення
норм законодавства з енергозбереження.
На підставі акту перевірки було
прийнято постанову про застосування
економічних санкцій від 26.11.2009 року №
15-5/3.12-140, яка, на думку позивача,
підлягає скасуванню з наступних
підстав. На підставі результатів звіту
по депресивній зйомці було розроблено
ряд заходів, спрямованих на поліпшення
стану системи вентиляції та виключення
понаднормативних витоків повітря,
внаслідок чого витоки в системі
вентиляції є меншими за розрахункові,
тобто перевитрати активної
електричної енергії відсутні взагалі.
Приймаючи рішення про застосування
економічних санкцій внаслідок
перевитрат активної електричної
енергії, спричинених низьким ККД
наносу, встановленого на горизонті 300
м., не було враховано факту проведення
робіт по налагоджуванню та ревізії
головних водовідливних установок. В
порушення норм Закону України «Про
енергозбереження» від 01.07.1994 року №
74/94-ВР (далі - Закон № 74/94) оскаржувана
постанова не відповідає вимогам щодо
законності в частині відсутності
правових підстав для її винесення.
Позивач вважає дії відповідача щодо
проведення перевірки неправомірними, а
перевірку такою, що здійснена з
порушенням строків проведення
планових заходів державного нагляду
(контролю). Відсутність статусу
юридичної особи у ВСП «Шахта Степова»
ВАТ «Павлоградвугілля» виключає
можливість розглядати їх як суб'єктів
господарювання, і відповідно, як
учасника правовідносин у сфері
державного нагляду. Позивач також
зазначає, що перевірка ефективності
використання паливно-енергетичних
ресурсів на ВСП «Шахта Степова» ВАТ
«Павлоградвугілля» проведено за
межами максимально допустимого
15-денного строку здійснення планового
заходу державного нагляду, що
суперечить вимогам ч.5 ст. 5 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
року № 877-V (далі - Закон № 877). В
додаткових поясненнях до
адміністративного позову, наданих суду
11.11.2013 року, зазначено, що розрахунок
суми економічних санкцій, яка
застосовується у спірній постанові
здійснюється на підставі Методики
визначення нераціонального
(неефективного) використання
паливно-енергетичних ресурсів, яка
затверджена наказом Державного
комітету України з енергозбереження
від 26.10.2001 року № 113 та від 27.11.2001 року №
123 (далі - Методика). Позивач зазначає, що
Методика не зареєстрована у Державному
реєстрі нормативно-правових актів
України, а відтак не може бути
застосована відповідачем. Представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні позову, надав суду
письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких
зазначив, що перевірку проведено у
відповідності до норм законодавства.
Під час перевірки державному
інспектору з енергозбереження був
наданий «Енергетичний баланс», на
підставі даних якого і були виявлені
перевитрати нераціонального
використання електроенергії.
Керуючись ст. 11 Закону № 74/94 до позивача
були застосовані економічні санкції
згідно постанови від 26.11.2009 року №
15-5/3.12-140. Формули, які були використані
при розрахунках перевитрат є
загальновідомими, використовуються
для проведення депресійної зйомки
шахт, ревізій та налагодження
обладнання.

Дослідивши письмові докази по справі,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши чинне
законодавство колегія суддів
приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ВАТ
«Павлоградвугілля» зареєстровано
виконавчим комітетом Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області від 02.04.1997 року.

Посадовими особами ТУ Державної
інспекції з енергозбереження по
Дніпропетровській області проведено
планову перевірку використання
паливно-енергетичних ресурсів на
відокремленому структурному
підрозділі «Шахта Степова» ВАТ
«Павлоградвугілля». За результатами
перевірки складено акт від 26.11.2009 року
№ 15-5/3.21-133, в якому встановлені наступні
порушення:

- перевитрати електроенергії
водовідливними установками внаслідок
низького ККД насосу - 32,83
тис.кВт*год/рік;

- перевитрати активної
електричної енергії від перевищення
фактичних внутрішніх витоків повітря в
системі вентиляції над розрахунковими
- 464,0 тис.кВт* год/рік.

На підставі акту перевірки від 26.11.2009
року № 15-5/3.21-133 ТУ Державної інспекції з
енергозбереження по Дніпропетровській
області було прийнято постанову від
26.11.2009 року № 15-5/3.12-140 про застосування
економічних санкцій за перевитрати
електроенергії в сумі 500 148,82 грн.

Досліджуючи правомірність прийняття
оскаржуваної постанови від 26.11.2009 року
№15-5/3.12-140, суд не досліджує питання
правомірності підстав для проведення
перевірки, за результатами якої
складено акт від 26.11.2009 року № 15-5/3.21-133,
адже її правомірність була предметом
розгляду у справі № 2а-2179/10/0470.

23.11.2011 року постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-2179/10/0470 відмовлено у задоволенні
позову ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до
Державного агентства з
енергоефективності та
енергозбереження України, за участю
прокурора Дніпропетровської області,
про визнання протиправними дій.

24.09.2013 року ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
по справі № 2а-2179/10/0470 апеляційну скаргу
ПАТ « ДТЕК Павлоградвугілля» залишено
без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 23.11.2011 року -
без змін.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.254 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано; у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

На підставі ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на час розгляду цієї
справи є така, що набрала законної сили,
постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
23.11.2011 року, якою визнано перевірку ВСП
«Шахта Степова» ПАТ
«Павлоградвугілля», оформлену актом
від 26.11.2009 року № 15-5/3.21-133, правомірною.

В судовому засіданні встановлено, що
перевитрати, які вказані в п. 5 «Факти
нераціонального (неефективного)
використання електроенергії,
(марнотратне, втрати та перевитрати)»
розділу 4 «Електроенергія» та у розділі
« 11. Результати перевірки» акту від
26.11.2009р. № 15-5/3.21-133, встановлені
відповідачем на підставі даних
«Енергетичного балансу» (розділ 1.
Аналіз роботи водовідливу шахти), який
складений та підписаний
відповідальними особами позивача і
скріплений печаткою підприємства,
копія якого долучена до матеріалів
справи. Перевищення фактичних
внутрішніх витоків повітря в системі
вентиляції над розрахунковими, що
призвело до згаданих перевитрат
електроенергії, які відображені у акті
від 26.11.2009р. № 15-5/3.21-133 встановлено
відповідачем також на підставі
«Енергетичного балансу» (розділ 2.
«Аналіз роботи системи провітрювання»)
та наданого «Звіту депресійної зйомки
тахти», копія якого долучена до
матеріалів справи.

Відповідно до ст. 25 Закону № 74/94, у
редакції, яка діяла на час прийняття
оскаржуваної постанови, завданням
контролю у сфері енергозбереження є
забезпечення додержання норм
законодавства про енергозбереження
всіма державними органами, юридичними
та фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 74/94, у редакції,
яка діяла на час прийняття
оскаржуваної постанови, порушення
законодавства про енергозбереження
тягне за собою встановлену цим Законом,
а також чинним законодавством України
дисциплінарну, адміністративну або
цивільну відповідальність.

Пунктом «е» ч. 1 ст. 11 Закону № 74/94, у
редакції, яка діяла на час прийняття
оскаржуваної постанови, встановлено,
що економічні заходи для забезпечення
енергозбереження передбачають
введення плати за нераціональне
використання паливно-енергетичних
ресурсів у вигляді надбавок до діючих
цін та тарифів залежно від перевитрат
паливно-енергетичних ресурсів щодо
витрат, встановлених стандартами.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про заходи щодо
ефективного використання газу та інших
паливно-енергетичних ресурсів в
народному господарстві» від 02.09.1993 року
№ 699 (далі - Постанова № 699), у редакції,
яка діяла на час прийняття
оскаржуваної постанови, якщо
перевитрати газу викликані
недодержанням технологічної
дисципліни (незадовільний стан
устаткування, відсутність або
недотримання роботи устаткування за
режимними або технологічними картками,
відсутність теплоутилізаційного
устаткування, систем автоматики),
споживач сплачує за річний обсяг
перевитрат газу у двократному розмірі
встановленої ціни на газ. Плата
вноситься одразу після обстеження
підприємства Державною інспекцією з
енергозбереження.

Таким чином, досліджуючи підстави та
порядок прийняття оскаржуваної
постанови від 26.11.2009 року №15-5/3.12-140,
судом не встановлено порушень
законодавства з енергозбереження.

Суд критично оцінює твердження
представника позивача про розрахунок
сум економічних санкцій, визначених у
оскаржуваній постанові на підставі
Методики, яка не була чинною на час
проведення перевірки. З цього приводу
суд зазначає, що досліджені в судовому
засіданні докази засвідчили, що
відповідачем під час проведення
перевірки та розрахунку плати були
використані норми Закону № 74/94, Закону
№ 877, Постанови № 699, постанови Кабінету
Міністрів України № 935 від 22.10.2008 року
«Про організацію державного контролю
за ефективним (раціональним)
використанням паливно-енергетичних
ресурсів» та Положення про Державну
інспекцію з енергозбереження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.2000 року № 1039.

Таким чином, відповідач при прийнятті
оскаржуваної постанови не
використовував формули, визначені у
Методиці, з огляду на що суд приходить
до висновку, що відповідачем було
розраховано суму плати, визначеної в
оскаржуваній постанові, на підставі
діючих на той час нормативно-правових
актів у сфері енергозбереження.

Частина 2 ст.19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на викладене, колегією суддів
не встановлено порушення
законодавства в діях посадових осіб
відповідача при прийнятті
оскаржуваної постанови від 26.11.2009 року
№15-5/3.12-140, а тому у суду відсутні
правові підстави для її скасування.

Таким чином, адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
26 грудня 2013 року.

Головучий суддя Суддя
Суддя М.В. Бондар П.О. Борисенко Л.Є.
Букіна