Справа № 2а-142/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-142/12
Головуючий у 1-й інстанції: Новак Р.В.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Печерського районного суду
м.Києва від 27 липня 2012 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва про
визнання неправомірними дій та
зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Печерського районного суду міста Києва
із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м. Києва (далі - УПФУ
в Печерському районі м. Києва), в якому
просив зобов'язати відповідача
застосувати при перерахунку його
пенсії показник у розмірі 90% від
середньої заробітної плати за лютий 2008
року та здійснити перерахунок пенсії
державного службовця починаючи з 01
червня 2008 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 27 липня 2012 року відмовлено в
задоволенні заяви позивача про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду.

На вказану ухвалу суду позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати її як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права
та постановити нову ухвалу, якою
поновити пропущений ним строк
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з того,
позивачем було пропущено
процесуальний строк звернення до суду
за захистом порушених прав, свобод та
інтересів, а тому дійшов висновку про
відсутність правових підстав для його
поновлення.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Можливість захисту прав та інтересів
залежить від дотримання правил,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного
суду з адміністративним позовом - це
проміжок часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Чинним положенням частини 1 статті 100
КАС передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Отже, дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивач в своїх вимогах
просить визнати протиправними дії
відповідача та зобов'язати останнього
здійснити перерахунок його пенсії
державного службовця з 01 червня 2008
року.

Крім того, позивачем було подано заяву
про поновлення пропущеного строку,
встановленого ч.2 ст. 99 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на те, що про порушення
своїх прав, свобод та інтересів він
дізнався з моменту отримання ним
Розпорядження УПФУ в Печерському
районі м. Києва № 181601 від 11.08.2011 року, в
якому міститься інформацію про
призначення, перерахунок та виплату
його пенсії з 18.03.2008 року.

Однак, як вбачається з листа УПФУ в
Печерському районі м. Києва від 25.03.2011
року № 472/К-6, позивачу було
відмовлено у проведенні перерахунку
його пенсії державного службовця з
01.06.2008 року, з посиланням на пункт 10
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Оскільки про порушення своїх прав,
свобод та інтересів позивач фактично
дізнався 25 березня 2011 року, тобто з
моменту отримання вищевказаного листа,
а з позовом останній звернувся 18.05.2012
року, що підтверджується штампом
вхідної кореспонденції суду першої
інстанції (а.с. 2), колегія суддів
приходить до висновку про порушення
позивачем шестимісячного строку
звернення до суду, встановленого ч.2 ст.
99 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з
моменту призначення пенсії позивач
усвідомлював її розмір, а відтак мав
реальну можливість своєчасно
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод та інтересів. При цьому, правова
необізнаність особи не може бути
визнана поважною причиною для
пропущення строку звернення до суду, як
і підставою для його поновлення,
оскільки усі закони,
нормативно-правові акти, судові
рішення, є доступними для ознайомлення
усіма громадянами, і можливість
обізнаності людини про те чи інше
положення законодавства залежить
виключно від бажання цієї людини. Право
на судовий захист гарантується кожному
(стаття 6 КАСУ). Проте позивач звернувся
до суду лише 18.05.2012 року.

З підстав вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції вірно застосував
положення чинного законодавства
України при постановленні
оскаржуваної ухвали із дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не вбачається.

Згідно п.1 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення,а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 27 липня 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М.
Собків Л.П.
Борисюк І.Й.
Петрик

Повний текст ухвали виготовлено - 16.12.13
р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.