Справа № 0501/3631/2012
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва І.П.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
справа №0501/3631/2012
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Жаботинської С.В., Шишова О.О.

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участі представника відповідача
Собакар Т.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_3 на
постанову Авдіївського міського суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі № 0501/3631/2012 за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Авдіївці Донецької
області, Ліквідаційної комісії
Державного закладу Ясинуватської
лінійної санітарно-епідеміологічної
станції на Донецькій залізниці про
перерахунок пенсії за віком на
пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Авдіївці Донецької області (далі -
Управління) та Ліквідаційної комісії
Державного закладу Ясинуватської
лінійної санітарно-епідеміологічної
станції на Донецькій залізниці про
перерахунок пенсії за віком на
пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що відповідач відмовив їй у
призначенні і нарахуванні пільговій
пенсії на тій підставі, що лаборант
хімічної лабораторії державного
закладу охорони здоров'я, до якої
відноситься Ясинуватська
санітарно-епідеміологічна станція на
Донецькій залізниці, не входить до
списків виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення. З
посиланням на аудиторський висновок та
роз'яснення Мінсоцзахисту населення та
Мінпраці України від 10.05.1994 р., просила
суд визнати право на пенсію за віком на
пільгових умовах за період роботи в
Ясинуватській
санітарно-епідеміологічної станції
Донецькій залізниці з 08.09.1982 р. по 29.07.1987
р. і з 23.12.1987 р. по 29.01.1996 р. за пільговим
стажем 12 років 0 місяців 29 днів; визнати
нечинним рішення відповідача № 57 від
01.09.2009 р.; зобов'язати відповідача
призначити, нарахувати і виплатити
пенсію з пільговим стажем з 17.06.2009 р.

Постановою Авдіївського міського суду
Донецької області від 31 березня 2010 року
у позові ОСОБА_4 до Управління про
визнання права на пенсію за пільговими
умовами за період роботи в
Ясинуватській
санітарно-епідеміологічній станції
Донецької залізниці з 08.09.1982 року по
29.07.1987 року та з 23.12.1987 року по 29.01.1996
року, визнання нечинним рішення
Управління № 57 від 01.09.2009 року,
зобов'язання призначити, нарахувати та
виплатити пільгову пенсію, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 25 червня 2011 року постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 8 листопада 2012 року
постанову Авдієвського міського суду
Донецької області від 31.03.2010 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 25.06.2011 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції. Вищий
адміністративний суд зазначив, що
відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що уточнювальна довідка
від 15.06.2009 р. №625/01-440 не відповідає
вимогам встановленим п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, а
саме: за результатами атестації
робочих місць в довідці відсутні
відомості про роботу з особливо
шкідливими умовами праці протягом
повного робочого дня. Водночас колегія
суддів касаційного суду вказала на
передчасність вказаних висновків
судів попередніх інстанцій, з огляду на
наступне. Атестація робочих місць за
умовами праці - це комплексна оцінка
всіх факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, атестація робочих місць
за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форм власності й
господарювання, де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих, а також на їхніх нащадків як
тепер, так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах. Частиною 2 пункту
4 зазначеного Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації. Таким чином,
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її не
проведення або неналежне проведення не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).
Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій не встановлено в повному
обсязі всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
даного спору, колегія суддів
касаційного суду вказала на
передчасність висновків судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для відмови у задоволенні
позову, у зв'язку з чим рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи у суді
першої інстанції позивач змінював та
уточнював позовні вимоги, остаточно
просив суд:

визнати право позивача на пенсію за
віком на пільгових умовах за період
роботи в Ясинуватській
санітарно-епідеміологічній станції
Донецькій залізниці з 08.09.1982 р. по 29.07.1987
р. і з 23.12.1987 р. по 29.01.1996 р. за пільговим
стажем 12 років 0 місяців 29 днів, з
виходом на пенсію з 23 січня 2003 року
(а.с.164);

визнати недійсним рішення відповідача
№ 57 від 01.09.2009 р. як таке, що не
відповідає чинному законодавству;

зобов'язати відповідача призначити,
нарахувати і виплатити пенсію за
пільговим стажем у вигляді компенсації
за 10 років не використаного пенсійного
віку від дати виникнення права за
законом у термін 23.01.2003 року по 22.01.2013
року;

нарахування розміру пенсії призвести у
суворому додержанню ст.ст. 27, 41, 42, 45
Закону України «Про загальнодержавне
обов'язкове пенсійне забезпечення» з
дня звернення позивача до відповідача
за заявою від 17.09.2009 року з урахуванням
спеціальних пільг і коефіцієнтів
підвищення мінімальної заробітної
плати за діючим законодавством;

пільгову пенсію виплачувати з 23.01.2013 р.;

взяти до уваги і зарахувати при
визначенні доходів для обчислення
пенсії суми заробітку за часи роботи за
сумісництвом у кооперативі «Агос» за
1991 - 1992 р.р., ДМСРСП «Віадук» 1993 - 1994 р.р.
згідно ст. 41 Закону «Про
загальнодержавне обов'язкове пенсійне
забезпечення» (а.с.154).

Постановою Авдіївського міського суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі № 0501/3631/2012 у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що розглядаючи справу за
новим судовим розслідуванням,
Авдіївський суд не прийняв
рекомендації ВАСУ, не провів повного і
всебічного дослідження доказів.
Питання набуття права заявниці на
нарахування пенсії на пільгових умовах
за період роботи в шкідливих умовах
праці не викликало ніякого сумніву у
всіх судових інстанціях. Оскільки до 11
березня 1994 року діяли Списки 1,2,
затверджені Постановою Ради Міністрів
СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, без
підтвердження атестацією робочих
місць, пільговий стаж за час дії
зазначених Списків 1,2 складає у
заявниці 11 років 6 днів, що достатньо
вийти на пенсію на пільгових умовах
згідно ст.ст.13,100 Закону № 1788-ХІІ, а саме
7,5 років.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу Управлінням висловлено згоду з
висновками місцевого суду та прохання
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

В судовому засіданні представник
Управління заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги. Інші
особи, які беруть участь у справі, до
апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Спершу слід зазначити, що апеляційна
скарга представника позивача на
постанову Авдіївського міського суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі № 0501/3631/2012 містить доводи
лише щодо наявності у ОСОБА_4 права на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списками 1,2.

Відтак, колегія суддів робить висновок,
що судове рішення місцевого суду
оскаржено лише в тій частині, в якій
відмовлено в задоволенні позову саме
щодо наявності у ОСОБА_4 права на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списками 1,2. В іншій частині
позивачем або її представником вказане
судове рішення не оскаржене.

Відповідно до частини першої статті 195
КАС України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

У пунктах 13.1, 13.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в
адміністративній справі» також
зазначено, що суд апеляційної
інстанції не має права робити правові
висновки щодо неоскарженої частини
судового рішення. Рішення суду першої
інстанції в частині, що не оскаржена
особою, яка подала апеляційну скаргу,
не може бути скасовано або змінено
апеляційним судом.

Відтак, предметом апеляційного
перегляду є лише та частина позовних
вимог що стосується наявності у ОСОБА_4
права на призначення пенсії на
пільгових умовах за Списками 1,2.

В іншій частині судове рішення
апеляційному перегляду не підлягає і
має бути залишено без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено:

У трудовій книжці позивача (а.с.13)
наявні наступні записи:

за № 13 - позивач 08.09.1982 року прийнятий
на посаду лаборанта в хімічну
лабораторію Санепідстанції
Ясинуватського відділення;

за № 14 - 29.07.1987 року позивач звільнений
за власним бажанням з цієї посади;

за № 18 - позивач 23.12.1987 року прийнятий на
роботу лаборантом у хімічну
лабораторію Санепідстанції
Ясинуватського відділення;

за № 19 - 29.01.1996 року позивач звільнений
за власним бажанням з цієї посади.

Рішенням № 57 про відмову в призначенні,
перерахунку, переведенні з одного виду
пенсії та інший, ухваленим заступником
начальника Управління 01 вересня 2009
року, позивачу відмовлено в призначені
пенсії, право на пенсію буде мати при
досягненні 55 років - з 22.10.2013 р.
Відмовляючи в призначенні пенсії,
відповідач у своєму рішенні зазначив,
що заявник не має право на пенсію, так
як підтвердити пільговий стаж роботи
не має можливості. Міністерство
охорони здоров'я не відноситься до
Хімічного виробництва. Згідно акту
зустрічної перевірки ПФУ в м. Ясинувата
від 05.08.2009 р. встановлено, що Державний
заклад «Ясинуватська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Донецькій залізниці» відноситься до
Міністерства охорони здоров'я (а.с.14).

У матеріалах справи наявна
уточнювальна довідка Державного
закладу «Ясинуватська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Донецькій залізниці» від 15.06.2009 р. №
625/01-440 (а.с.207), відповідно до якої ОСОБА_4
має загальний стаж 34 роки, період
робити, що зараховуються до
спеціального стажу з 08.09.1982 р. по 29.07.1987
р. (4 роки 9 міс. 21 день), з 23.12.1987 р. по
29.01.1996 р. посада: «Лаборант хімічної
лабораторії». Характер виконуваної
роботи: відібрання проб задля
хімічного аналізу з метою забезпечення
виконання своїх трудових функції
(замір повітря, що містить різні
концентрації шкідливих речовин у
повітрі робочих зон з різними класами
небезпеки, визначених Держстандартом
СРСР 12.1.005-88 «Загалі
санітарно-гігієнічні вимоги до повітря
робочій зони); проведення
санітарно-хімічного аналізу повітря та
інших хімічних речовин у лабораторії з
метою визначення шкідливих речовин,
задля яких встановлені гранично
допустимі норми концентрації з
застосуванням хімічних спеціальних
речовин. Застосування Списків у
відповідності ст.ст. 13, 100 Закону №
1788-ХІІ період роботи з 08.09.1982 р. по 29.07.1987
р., з 23.12.1987 по 26.01.1991 р. (до атестації) -
робота на посаді «лаборанта
хімлабораторії» передбачена Списком
№1 розділом УІІІ «Хімічне
виробництво», підрозділом 1, пунктом 9.
Атестація робочих місць після 21.08.1992 р.
не проводилась у зв'язку з відсутністю
коштів.

До матеріалів справи долучена особиста
справа ОСОБА_4 за місцем праці у СЕС-6, у
якої відомості про належність праці у
цьому закладі до пільгового стажу -
відсутні.

Судами першої та апеляційної
інстанції, з урахуванням ухвали Вищого
адміністративного суду України від 8
листопада 2012 року, з'ясовано, що на час
розгляду справи у суді Ясинуватська
лінійна санітарно-епідеміологічна
станція на Донецькій залізниці
знаходиться на стадії ліквідації,
відсутні архіви посадових інструкцій
та наказів по підприємству, а тому
вивчити первинні документи цього
закладу не є можливим. Разом з цим,
обов'язок проведення атестації робочих
місць покладений на керівників
підприємств, а тому її не проведення
або неналежне проведення не може
позбавити громадян їх конституційного
права на соціальний захист щодо
вирішення питань надання пенсій за
віком на пільгових умовах відповідно
до статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Тому суд
при вирішенні справи виходить з
доказів, які наявні у матеріалах
справи, та норм діючого законодавства
на час виникнення спірного стажу.

Позивач наполягає, що він має пільговий
стаж за Списком №1, який надає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, стаж, який за думкою
позивача, відноситься до Списку №1,
виник у періоди, коли діяли різні
нормативно-правові акти.

Відповідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №
1788-ХІІ, який набрав чинності з 1 січня 1992
року, на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Також слід зазначити, що порядок
призначення пільгових пенсій особам,
які мали право на пенсію на пільгових
умовах до введення в дію Закону № 1788-XII,
регулюється статтею 100 зазначеного
Закону.

За змістом пункту «а» статті 100 Закону
№ 1788-XII особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

До набрання чинності Законом № 1788-XII
правовідносини щодо умов призначення
пенсії регулювалися Законом СРСР «Про
державні пенсії» (Закон СРСР «Про
пенсійне забезпечення громадян в СРСР»
у частині призначення пенсій набув
чинності з 01.01.1992р., а тому судом при
розгляді справи цей закон не
застосовується).

Статтею 9 Закону СРСР «Про державні
пенсії» від 14.07.1956 р. встановлено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком працівники, зайняті на роботах
з шкідливими і важкими умовами праці,
та в гарячих цехах - за списком
виробництв, цехів, професій і посад,
затверджуваним Радою Міністрів СРСР:
жінки - по досягненню 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років. Робочі і
службовці мають право на пенсію за
віком на льотних умовах, якщо не менш
половини стажу, необхідного для
призначення їм пенсії приходиться на
відповідні роботи, що дає право на
пенсію на льотних умовах (незалежно від
місця останньої праці).

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно цієї
статті застосовуються Список № 1
виробництв, цехів, професій і посад на
підземних роботах, на роботах з
шкідливими умовами праці і в гарячих
цехах, робота в яких надає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затверджений
постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 1956 р. № 1173 та постановою КМ СРСР
від 26 січня 1991 року № 10.

З метою забезпечення соціального
захисту та належного пенсійного
забезпечення працівників, зайнятих на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 (далі - Списки), наказом
Міністерства праці та соціальної
політики від 18 листопада 2005 р. № 383,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено
Порядок застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах.

Цей Порядок регулює застосування
Списків під час обчислення стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, відповідно до
пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100
Закону № 1788-ХІІ.

Для визначення пільгового стажу, що дає
право на пенсію на пільгових умовах,
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати їх внесення до
Списків за умови підтвердження
документами відповідних умов праці за
час виконання роботи до 21 серпня 1992 р.
та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21 серпня 1992 р.

Для підтвердження стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
подається трудова книжка із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №
637.

Основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, за
записами якої визначається не тільки
загальний стаж роботи, але і
встановлюються відомості, які дають
право на пенсію на пільгових умовах.

Трудовою книжкою позивача
підтверджується стаж роботи позивача з
08.09.1982 р. по 29.07.1987 р. та з 23.12.1987 р. по
29.01.1996 р. на посаді лаборанта хімічної
лабораторії
санітарно-епідеміологічної станції
(Ясинуватська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Донецькій залізниці).

Предметом спору є питання віднесення
праці у хімічної лабораторії лінійної
санітарно-епідеміологічна станції до
роботи, яка надає право на пенсію на
пільгових умовах за Списком №1. Для
вирішення цього питання суд вважає
доцільним вивчити правовий статус
такого закладу.

Отже, діяльність
санітарно-епідеміологічної станції на
відділеннях залізниці на час праці
позивача у Ясинуватської лінійної
санітарно-епідеміологічної станції на
Донецькій залізниці, регламентувалась
Положенням, затвердженим Заступником
Міністра шляхів сполучення СРСР 22
липня 1977 № ЦУВС/3456.

Відповідно п. 1.2. цього положення
санітарно-епідеміологічна станція
відділення залізниці здійснює
контроль за проведенням
санітарно-гігієнічних і
санітарно-протиепідемічних заходів на
відділенні залізниці.

На підставі п. 2.1 Положення
санітарно-епідеміологічна станція
здійснює нагляд за проведенням
санітарно-гігієнічних і
санітарно-протиепідемічних заходів,
спрямованих на ліквідацію та
попередження забруднення зовнішнього
природного середовища (водойм, грунту і
атмосферного повітря), на оздоровлення
умов праці, навчання, побуту і
відпочинку працівників залізничного
транспорту, залізничного будівництва
та членів їх сімей, за дотриманням
санітарно-гігієнічних і
санітарно-протиепідемічних правил
перевезення пасажирів та вантажів, а
також контролю за організацією та
проведенням заходів, спрямованих на
попередження та зниження
захворюваності.

Як встановлено актом перевірки
Управління та не заперечується
позивачем, зазначене підприємство
відноситься до підприємств охорони
здоров'я, праця у якому на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 р. N 909 надає право на
пенсію за вислугу років.

Також ця обставина підтверджується
Переліком, затвердженим наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 22 червня 1995 р. N 114 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 2
листопада 1995 р. за N 399/935), де заклади
санітарно-епідеміологічної служби
входять до кола закладів охорони
здоров'я.

Відповідно до радянського
законодавства (Загальнорадянський
класифікатор галузей народного
господарства, затверджений
Держкомстатом СРСР та Держпланом СРСР
01.01.1976 р.) заклади
санітарно-епідеміологічної служби на
залізничному транспорті також
відносяться до закладів охорони
здоров'я (код 91000) та мають код за цієї
класифікацією - 91531.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
зазначає, що праця у хімічних
лабораторіях передбачена у розділах
«Хімічне виробництво» Списків №1.

Розділом УІІI ч.1 п. 9 «Хімічне
виробництво» Списку №1 виробництв,
цехів, професій і посад на підземних
роботах, на роботах з шкідливими
умовами праці і в гарячих цехах, робота
в яких надає право на державну пенсію
на пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. N 1173,
включені до списку №1 робочі і
інженерно-технічні працівники, зайняті
повний робочий день в цехах,
виробництвах (на правах цехів) і
окремих установках нижче
перерахованих виробництв:

працівники, зайняті в спецвиробництвах
(включаючи очищення цистерн,
місткостей, миття, ремонт і обробку
тари по спецвиробництвах і з-під
токсичних речовин) і в лабораторіях з
хімічними спецречовинами.

У зазначеному підрозділі відсутнє
посилання на те, що лабораторії з
хімічними спецречовинами можуть
існувати в іншої, ніж промислової,
галузі народного господарства.

Позивач також посилається на
застосування до його праці у період з
26.01.1991 р. по 29.01.1996 р. розділу VIII «Хімічне
виробництво» (код галузевої
класифікації 10800000) Списку №1
виробництв, цехів, професій і посад на
підземних роботах, на роботах з
шкідливими умовами праці і в гарячих
цехах, робота в яких надає право на
державну пенсію на пільгових умовах і в
пільгових розмірах, затвердженим
постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 р. № 10.

Коду 1080Б000-17541, на який посилається
позивач, відповідає праця робочих та
майстрів підприємств інших галузей
промисловості і народного
господарства, зайнятих повний робочий
день у технологічному процесі
виробництва продукції.

Праця у хімічної лабораторії у цьому
підрозділі Списку №1 - взагалі
відсутня.

Іншим документом, на який посилається
Позивач для застосування до його праці
у період з 26.01.1991 р. по 29.01.1996 р., є розділ
VIII «Хімічне виробництво» (код
класифікації галузі 10800000) Списку № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 р. N
162.

Коду 1080Б000-17541 відповідає праця
робітників і майстри підприємств інших
галузей промисловості і народного
господарства, зайняті повний робочий
день у технологічному процесі
виробництва продукції: неорганічної
хімії, добрив, полімерів, пластичних
мас (включаючи композиційні матеріали,
склопластики і поліуретани, у тому
числі методом напилення), каучуків,
лакофарбової, побутової хімії,
органічного синтезу, синтетичних
барвників, нафтохімічної,
гумотехнічної і азбестової, хімічних
реактивів, високочистих речовин в
окремих цехах, відділеннях, на
дільницях і установках при наявності у
повітрі робочої зони шкідливих
речовин 1 або 2 класу небезпеки, а також
канцерогенів. Робітники і майстри,
зайняті на ремонті і обслуговуванні
технологічного обладнання і
електроустаткування у зазначених
виробництвах.

Праця у хімічної лабораторії у цьому
підрозділі Списку №1 - взагалі
відсутня.

Аналізуючи норми Списків № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах від 22.08.1956
р., 26.01.1991 р., 11.03.1994 р., з урахуванням
фактичних обставин справи, суд першої
інстанції обґрунтовано вважав, що
праця у хімічної лабораторії, у тому
числі у закладу охорони здоров'я, не
відноситься до праці у Хімічному
виробництві, яка надає право на
застосування певних пільг при переході
на пенсію за Списком №1.

При цьому, позивач дійсно не
позбавлений права на пенсію за
вислугою років на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 4
листопада 1993 р. N 909 «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років».

З метою повного та всебічного розгляду
справи судом вивчені розділи ХХІ
Списку №1 від 22.08.1956, розділу ХХІІ
Списку №1 від 26.01.1991 р., розділу ХХІІІ
Списку №1 від 11.03.1994 р. «ЗАГАЛЬНІ
ПРОФЕСІЇ». У зазначеному розділі
відсутній перелік робіт на посаді
лаборанту хімічної лабораторії.

За таких обставин, відповідач
правомірно відмовив в призначенні
позивачу пенсії на пільгових умовах.
Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив відсутність
підстав для задоволення позову про
визнання недійсним рішення
відповідача № 57 від 1 вересня 2009 року та
зобов'язання останнього виконати певні
дії.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 16
січня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Авдіївського міського суду
Донецької області від 29 листопада 2013
року у справі № 0501/3631/2012 за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Авдіївці Донецької
області, Ліквідаційної комісії
Державного закладу Ясинуватської
лінійної санітарно-епідеміологічної
станції на Донецькій залізниці про
перерахунок пенсії за віком на
пільгових умовах - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
С.В.Жаботинська

О.О.Шишов