Справа № 2а-716/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 14756/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на
постанову Галицького районного суду
м.Львова від 09.12.2009р. в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до Галицького
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради про визнання
дій протиправними та зобов'язання
провести перерахунок грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

23.07.2009р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати неправомірними
дії Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради;
стягнути з органу праці та соціального
захисту населення на її користь
різницю недоплачену допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з квітня 2007
року по грудень 2008 року у розмірі 7275
грн. 31 коп.; зобов'язати відповідача
призначити та виплачувати позивачу
спірну допомогу у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
(а.с.2-5).

Постановою Галицького районного суду
м.Львова від 09.12.2009р. поновлено строк
звернення до суду та заявлений позов
задоволено частково; зобов'язано
відповідача Галицький відділ
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради здійснити нарахування і
виплатити на користь позивача
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.
відповідно до положень Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми»; у задоволенні решти позовних
вимог відмовлено (а.с.25 і на звороті).

У поданій апеляційній скарзі
відповідач Галицький відділ
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, який покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог (а.с.50-51).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідно до ст.95
Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове призначення цих видатків;
нормами Закону України про Державний
бюджет України на 2007 рік встановлений
розмір допомог, компенсацій та
гарантій всім категоріям громадян, які
мають право на їх одержання, при цьому
КМ України затверджений механізм
надання, порядок та джерела виплати по
кожній категорії громадян у межах
коштів, передбачених вищевказаним
Законом.

Також під час розгляду справи судом не
залучено до судового розгляду належних
відповідачів і не враховано пропуск
позивачем строку звернення до суду із
розглядуваним позовом.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 є
матір'ю малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; належить до застрахованих
осіб, перебувала у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, знаходиться на обліку
в Галицькому відділі соціального
захисту управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради
(а.с.6-14).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. по справі № 6-рп/2007 визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними)
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими обмежується дія ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а тому протягом 09.07.2007р.-31.12.2007р.
відновлена дія статей вищеназваного
Закону, через що позивачу за
розглядуваний період спірна допомога
виплачувалася в заниженому розмірі.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.) допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Звідси, позивач має право відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» на пільги відповідно
до цього Закону, а саме на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до довідки Галицького
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
Департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради позивачу,
починаючи з липня 2007 року, по січень 2009
року, спірна допомога виплачувалася в
розмірі, передбаченому Законами
України про Державний бюджет України
на 2007-2009 роки (а.с.13-14).

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
визначений ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачений також Порядком
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затв. постановою КМ України № 13 від
11.01.2007р. (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.). Також вказаною постановою
призупинено дію абзацу першого п.22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затв. постановою КМ України № 1751 від
27.12.2001р., якою передбачався розмір
вказаної допомоги на рівні
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

Разом з тим, при зверненні до суду
позивачем пропущено річний строк
звернення до суду, передбачений ст.99
КАС України (в редакції, яка була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення справи
судом першої інстанції), останньою під
час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску (при
цьому обставини неповідомлення
позивача щодо належних їй виплат
колегія суддів не вважає поважними
причинами пропуску цього строку).

Відповідно до ст.100 КАС України (в
редакції, яка була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції) пропущення строку звернення
до адміністративного суду є підставою
для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом, наполягання відповідача на
застосуванні наслідків пропущення
строку звернення до суду, передбачених
ст.100 КАС України (а.с.18-19), колегія
суддів приходить до висновку про те, що
заявлені позовні вимоги не підлягають
задоволенню за пропуском строку
звернення до суду.

Щодо решти позовних вимог, у
задоволенні яких відмовлено судом
першої інстанції, колегія суддів
враховує, що позивачем рішення суду в
цій частині не оскаржено, відмова у
задоволенні цих вимог не порушує прав
відповідача, а відтак правові підстави
для його апеляційного перегляду в цій
частині є відсутніми.

Вказана позиція відповідає
роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1, 13.2
постанови Пленуму ВАС України № 7 від
20.05.2013р. «Про судове рішення в
адміністративній справі».

Також не можуть задоволені й позовні
вимоги про стягнення спірних сум з
відповідача, оскільки саме орган праці
та соціального захисту населення
зобов'язаний здійснювати обрахування
та виплату спірної допомоги, вказані
дії до компетенції адміністративного
суду не належать.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що у
задоволенні заявленого позову слід
відмовити.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Галицького відділу
соціального захисту управління
соціального захисту Департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради задоволити.

Постанову Галицького районного суду
м.Львова від 09.12.2009р. скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Галицького відділу соціального
захисту управління соціального
захисту Департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька