Справа № 592/10311/13-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р. Справа № 592/10311/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Бутенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах на постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 30.10.2013р. по
справі № 592/10311/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії щодо
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання,

ВСТАНОВИЛА:

1 жовтня 2013 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1,
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах ( далі - УПФУ в м. Сумах,
відповідач) з адміністративним позовом
в якому просив визнати протиправними
дії УПФУ в м. Сумах щодо відмови у
здійсненні перерахунку розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, яка
викладена у листі від 03.09.2013 р. №531/П.
Зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці ОСОБА_1, у відповідності до
вимог ст.. 129, ч.3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» від
07.07.2010 р. №2453-УІ ( далі - Закон №2453) у
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
згідно довідки господарського суду
Сумської обл.. від 20.08.2013 №03-40/42, з 01.01.2012
р., з 01.04.2012 р., з 01.07.2012 р., з 01.10.2012 р., з
01.12.2012 р. без обмеження максимальним
розміром, з урахуванням раніше
проведених виплат. Зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст. 129,
ч.3 ст.138 Закону №2453 у розмірі 80%
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, згідно довідки
господарського суду Сумської обл. від
27.07.2013 р. №03-40/37/8418 з 01.01.2013 р. по 03.06.2013 р.
без обмеження максимальним розміром, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30.10.2013 р. частково
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1

Визнано протиправними дії УПФУ в м.
Сумах щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 з 01 квітня 2013 року по 02
червня 2013 року.

Зобов'язано УПФУ в м. Сумах здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошовою утримання судді у
відставці ОСОБА_1 в розмірі 80% грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, згідно з довідкою
господарського суду Сумської області
від 29.07.2013 року №03- 40/37/8418 з 01 квітня 2013
року по 02 червня 2013 року без обмеження
максимальним розміром, з урахуванням
раніше проведених виплат. Стягнуто
судові витрати в сумі 34грн.41 коп. з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1

Позовну заяву ОСОБА_1 за період з 01
січня 2012 року по 31 березня 2013 року -
залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з оскаржуваною
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи, просив, скасувати
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30. 10.2013р, в частині
залишення без розгляду позовної заяви
за період з 01.01.2012 року по 31.03.2013 p., та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_1 зазначив, що обчислення строку
звернення до суду почалося з 03.09.2013
року, з дня отримання ним листа УПФУ в м.
Сумах №531/11 про відмову у здійсненні
перерахунку і виплати щомісячного
довічного грошового утримання.

На вище зазначену постанову суду
першої інстанції також подана
апеляційна скарга УПФУ в м. Сумах, в
якій апелянт, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне встановлення обставин справи,
просив скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі,

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги УПФУ в м. Сумах зазначило, шо
03.06.2013 року рішенням Конституційного
суду України №3-рп/2013 визнано
неконституційними ст. 2 Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07,2011 року в частині
поширення її дії на Закон №2453.
Зазначена норма втрачає чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом
України зазначеного рішення.

УПФУ в м. Сумах зазначило, що закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, відповідно до ст.
58 Конституції України, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, належним чином
повідомлялися про дату, місце та час
розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України
справа розглянута без участі
представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційних скарг,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
позивача задоволенню не підлягає, а
апеляційна скарга УПФУ в м. Сумах
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду встановлено,
що постановою Верховної Ради України
«Про звільнення суддів» від 02.12.2010 року
№ 2766-VI позивача звільнено з посади
судді господарського суду Сумської
області у зв'язку з поданням заяви про
відставку (а.с.9-14).

Згідно розпорядження УПФУ в м. Сумах
від 22.02.2011 р. загальний відсоток
розрахунку пенсії від заробітку судді
складає 90%.

22.08.2013 року позивач звернувся з
письмовою заявою до УПФУ м. Сумах про
здійснення перерахунки щомісячного
грошового утримання з 01.01.2012 року, на
підставі довідок про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, наданих господарським судом
Сумської області від 20.08.2013 року та від
29.07.2013 року.

УПФУ м. Сумах позивачу відмовлено в
проведенні перерахунку, про що
позивача повідомлено листами від 03.09.2013
року №531/11 та від 02.08.2013 року №21029/06-08.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2013 р.
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущений строк звернення до суду.

Колегія суддів з даними висновками
суду першої інстанції погоджується та
зазначає наступне.

Строки звернення до суду під час
вирішення спорів щодо здійснення
перерахунку довічного утримання
визначаються за правилами статті 99 КАС
України.

Згідно вказаної статті, для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Посилання апелянта на те, що про
порушення своїх прав він дізнався з
листа УПФУ в м. Сумах від 03.09.2013 р.
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки про
порушення своїх прав, щодо не
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання позивач
повинен був дізнатися з дня зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів.

Виходячи з вище викладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга позивача
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
відмова УПФУ м. Сумах у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1 з
01.04.2013 року по 02.06.2013 р. є неправомірною.
Надання суддям передбачених
Конституцією та законами України
пільг, компенсацій і гарантій не може
ставитися у залежності від грошових
доходів суддів і тим самим не можуть
знижуватися гарантії їх незалежності.

Колегія суддів з даними висновками
суду погоджуються виходячи з
наступного.

Підставою для відмови заяви позивача
слугував висновок відповідача про те,
що Законом №2453 не передбачено
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
у разі зміни розміру грошового
утримання діючих, суддів.

Колегія суддів перевіряючи
правомірність дій відповідача,
зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КАС України суд,
при вирішенні справи, керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно- правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

У частині першій статті 126 Основного
Закону України закріплено положення,
згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126- Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
передбачених законом гарантій
самостійності судів, незалежності та
правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07 2010
року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
№2453, згідно з якого незалежність судді
забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності Закону
№2453 змінено порядок та розмір оплати
праці працюючим суддям, яким
виплачується суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною 3 статті 138 Закону № 2453
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

З урахуванням вище зазначеного,
колегія суддів прийшла до висновку,
щодо правомірності висновків суду
першої інстанції в частині визнання
протиправними дії УПФУ в м. Сумах щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплаті щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1 і. з 01 квітня 2013 року по 02 червня
2013 року та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошовою
утримання судді у відставці ОСОБА_1 в
розмірі 80% грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді,
згідно з довідкою господарського суду
Сумської області від 29.07.2013 року №03-
40/37/8418 з 01 квітня 2013 року по 02 червня 2013
року.

Проте колегія суддів вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок і
виплату щомісячного грошового
утримання судді у відставці без
обмеження максимальним розміром та
зазначає наступне.

Законом України від 8 липня 2011 року №
3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частини третю і п'яту
статті 138 Закону №2453 викладено в новій
редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність ( ч.5 ст. 138 Закону).

Положення частини 3 статті 138 Закону
№2453, із змінами внесеними Законом від 8
липня 2011 року № 3668-VI визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з рішенням
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року № 3-рп/2013, тобто з цього
часу визнані неконституційними
положення частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Предметом цього спору є перерахунок
довічного грошового утримання судді з
01.04.2013 по 02.06.2013 р., а отже на момент
виникнення спірних відносин їх правове
регулювання здійснювалося відповідно
до частини 3 статті 138 Закону №2453 із
змінами, внесеними відповідно до
Закону України від 8 липня 2011 року №
3668-VI.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції, дійшовши вірного висновку,
про наявність у позивача права на
здійснення перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
згідно частини 3 статті 138 Закону №2453 не
врахував того, що згідно вказаної
статті в редакції Закону України від 8
липня 2011 року № 3668-VI, щомісячне довічне
грошове утримання обмежено
максимальним розміром та не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність. Як наслідок
постанова суду першої інстанції в
частині зобов'язання відповідача
провести перерахунок і виплату
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_1 без обмеження
максимальним розміром підлягає
скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги УПФУ в
м. Сумах правомірності висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга УПФУ в м. Сумах
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення. Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 30 жовтня 2013 року справі
№ 592/10311/13-а скасувати в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді за
період з 01.04.2013 р. по 02.06.2013 р. без
обмеження максимальним розміром.

Прийняти нову постанову, якою в цій
частині в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову
Ковпаківського районного суду від 30
жовтня 2013 р. по справі №592/10311/13-а
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Любчич
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І.
Спаскін О.А.