Справа № 2а-1670/1163/11
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

08 січня 2014 року м. Київ
В/800/5073/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі: Амєліна С.Є., Бутенка
В.І., Винокурова К.С., Штульман І.В.,
Юрченка В.В. (суддя-доповідач),
перевіривши заяву Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до територіального управління
Державної судової адміністрації в
Полтавській області, треті особи:
Головне управління Державного
казначейства України в Полтавській
області, Полтавська міська рада,
Полтавська обласна рада, Державна
податкова адміністрація в Полтавській
області, Державна податкова інспекція
у м. Полтава про повернення
стягнутого прибуткового податку,

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з ухвали Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року, про перегляд якої
подана заява, суд касаційної інстанції
погодився з рішеннями судів попередніх
інстанцій про задоволення позову
ОСОБА_6 та зобов'язання територіального
управління Державної судової
адміністрації в Полтавській області
повернути позивачу утриманий податок з
доходів фізичних осіб з вихідної
допомоги, передбаченої частиною 3
статті 43 Закону України «Про статус
суддів». Вищий адміністративний суд
України, залишаючи без змін рішення
судів першої та апеляційної інстанцій,
виходив з того, що вихідна допомога
судді в разі його виходу у відставку є
видом соціальної допомоги в розумінні
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», тому не підлягає
оподаткуванню. У правовідносинах щодо
оподаткування вихідної допомоги судді,
який пішов у відставку, з огляду на
правову позицію Конституційного Суду
України (рішення Конституційного Суду
України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007
(справа про гарантії незалежності
суддів)), спеціальною нормою є
положення статті 43 Закон України «Про
статус суддів», яка виключає
можливість оподаткування вихідної
допомоги.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 28
листопада 2013 року відповідач
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області та додані до неї матеріали,
колегія суддів не знаходить підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Так, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 4 квітня 2013 року, в якій
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погодилася з висновком судів першої та
апеляційної інстанцій про відмову у
задоволенні позову Особи до
Генеральної прокуратури України,
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва, Державної
податкової служби, управління
Державної казначейської служби
України у Печерському районі м. Києва
про зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів. Предметом розгляду
цієї справи була перевірка
правомірності утримання податку з
доходів фізичних осіб з грошової
допомоги, виплаченої прокурору при
виході на пенсію за вислугу років, що
призначена відповідно до частини 15
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах може
мати місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У зазначених справах судами
встановлені різні фактичні обставини,
застосовані норми різних законодавчих
актів, через що колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
факту неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Крім цього, заявник посилається на
постанови Верховного Суду України від
3 липня 2012 року, від 8 жовтня 2013 року
та рішення Конституційного Суду
України від 19 листопада 2013 року
№10-рп/2013.

Рішення Верховного Суду України,
ухвалені після 30 липня 2010 року, та
рішення Конституційного Суду України
не відносяться до рішень судів
касаційної інстанції в розумінні
пункту 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому посилання на такі
судові рішення недопустимі.

Керуючись статтями 235 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_6 до територіального управління
державної судової адміністрації в
Полтавській області, треті особи:
Головне управління Державного
казначейства України в Полтавській
області, Полтавська міська рада,
Полтавська обласна рада, Державна
податкова адміністрація в Полтавській
області, Державна податкова інспекція
у м. Полтава про повернення стягнутого
прибуткового податку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Юрченко В.В.

Амєлін С.Є.

Бутенко В.І.

Винокуров К.С.

Штульман І.В.