Справа № 820/11259/13-а
Суддя: Архіпова С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого - Судді Архіпової С.В.
Суддів - Сліденка А.В., Спірідонова М.О.,
при секретарі - Костіній А.В.,
за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - не
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу
до Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
про визнання бездіяльності незаконною,
зобов'язання вчинити певні дії,
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовними вимогами до відповідача -
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України та
просив (з урахуванням збільшених
позовних вимог)визнати незаконними дії
відповідача щодо несвоєчасного
виконання рішення Європейського суду з
прав людини про стягнення коштів на
користь позивача з держави і виплату їх
позивачу такою, що призвели до
невиконання рішення Європейського
суду з прав людини відповідно вимог,
вказаних в рішенні - протягом 3 -х
місяців з дня набрання рішенням
чинності, чим порушено ст. 46
Європейської Конвенції з прав людини;
зобов'язати відповідача здійснити
повне виконання рішення суду, а саме:
перерахувати на банківський рахунок
позивача кошти як то визначено
рішенням Європейського суду з прав
людини, а саме: різницю, яка виникла при
конвертації 3000 Євро в національну
валюту, на підставі перерахування не за
курсом, який існував на день здійснення
платежу, а за курсом граничного терміну
добровільного виконання вказаного
рішення Європейського суду з прав
людини; зобов'язати відповідача
нарахувати пеню в розмірах, визначених
рішенням Європейського суду з прав
людини, а саме: нарахувати простий
відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, з 07.09.2013р. по день
здійснення остаточного розрахунку,
який складається з повної виплати 3000
Євро, які конвертовані в національну
валюту по курсу, який існував 08.10.2013р.
(на день здійснення платежу), до якої
має бути додано 3 відсоткові пункти, по
формулі 32544.30:365х4х кількість днів, які є
різницею між 06.09.2013р. та днем здійснення
остаточного виконання судового
рішення.

В обґрунтування заявленого позову
зазначив, що рішенням Європейського
суду з прав людини від 06.06.2013р. за № 11770/03
на користь позивача присуджено грошову
компенсацію в розмірі 3000 Євро, які
мають бути конвертовані в національну
валюту України за курсом на день
здійснення платежу. Зі спливом
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на цю суму нараховується
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано 3 відсоткові пункти.

Позивач вказує, що на його банківський
рахунок 08.10.2013р. надійшло 31657,08 грн., що,
згідно довідки банку складає
еквівалент 3000 Євро на 06.09.2013р., при цьому
офіційний курс Євро станом на 08.10.2013р.
складає 1084.8100 гривень за 100 Євро.

Позивач зазначає, що рішення
Європейського суду з прав людини про
присудження йому справедливої
сатисфакції (перерахування коштів)
мало бути виконано у строк до 06.09.2013р.
(включно) шляхом перерахування коштів
на банківський рахунок позивача, а
згідно самого рішення кошти мали
перераховуватись не відповідно до
офіційного курсу Євро станом на
06.09.2013р., а станом на 08.10.2013р. (на день
здійснення платежу). Таким чином,
зазначене вище рішення Європейського
суду з прав людини виконано на користь
позивача, на його думку, не у повному
обсязі, в чому він вбачає незаконну
бездіяльність з боку відповідача.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити,
виходячи із доводів позовної заяви та
збільшеної позовної заяви.

Представник відповідача,
повідомленого належним чином про дату,
час та місце розгляду справи, до суду не
прибув без повідомлення причин,
надавши письмові заперечення, згідно
яких позов не визнав.

Враховуючи належне повідомлення
відповідача, який є суб'єктом владних
повноважень, про дату, час та місце
розгляду справи, суд вважає за можливе
розгляд та вирішення справи без участі
представника відповідача, на підставі
наявних у справі доказів, які є
достатніми для ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
доходить висновку про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та необхідність в їх задоволенні
відмовити, керуючись наступним.

Так, судом встановлено, що згідно
рішення Європейського суду з прав
людини від 06.06.2013р. за № 11770/03 на користь
позивача присуджено грошову
компенсацію в розмірі 3000 Євро, які
мають бути конвертовані в національну
валюту України за курсом на день
здійснення платежу. Зі спливом
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на цю суму нараховується
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано 3 відсоткові пункти.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Єжова М.В. від 03.07.2013р.
відкрито виконавче провадження ВП №
38662931 з виконання зазначеного вище
рішення Європейського суду з прав
людини. 04.07.2013р. листом № 13-0-26-1425-5/11
вказану постанову державного
виконавця направлено для виконання до
департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини .

22.07.2013р. листом № 966-5/11 відповідачем до
департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
повідомлено банківські реквізити
позивача, необхідні для перерахування
коштів за рішенням Європейського суду
з прав людини.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд враховує, що відповідно до
вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» порядок виконання Рішення
визначається цим Законом, Законом
України "Про виконавче провадження",
іншими нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Закон України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон) визначає
умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Стаття 2 Закону передбачає, що
примусове виконання рішень в Україні
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Виконання рішень здійснюється в
добровільному порядку, без заходів
примусового виконання, за рахунок
коштів Державного бюджету України,
шляхом направлення Департаментом
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України
офіційного перекладу рішення,
платіжного доручення та постанови про
відкриття виконавчого провадження до
Державної казначейської служби
України для оплати на користь
стягувача.

Розпорядником бюджетних коштів,
передбачених на виконання рішень
Європейського суду з прав людини, є
Міністерство юстиції України.

Конвертація коштів, присуджених
Європейським судом з прав людини,
оформлення платіжних документів
(платіжного доручення) проводиться
Міністерством юстиції України, як
органом, відповідальним за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень з
урахуванням особливостей,
вищезазначених нормативно - правовими
актами України та законодавством
України, відповідно до Порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, прийнятих за наслідками
розгляду справ проти України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 07.03.2007 № 408.

Обов'язковість виконання рішень
Європейського суду з прав людини
передбачається статтею 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод.

Статтею 81 Закону визначено, що порядок
виконання в Україні рішень іноземних
судів і арбітражів визначається
відповідними міжнародними договорами,
цим Законом та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті
17 Закону державною виконавчою службою
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню рішення Європейського суду з
прав людини з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини».

Державним виконавцем, з урахуванням
вимог Закону виноситься постанова про
відкриття виконавчого провадження (по
кожному заявнику окремо).

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" стягувач повинен подати на
адресу Державної виконавчої служби
України заяву про виплату
відшкодування, в якій мають бути
зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів.

Аналізуючи наведені норми в сукупності
та беручи до уваги, що державним
виконавцем було проведено всі
необхідні та передбачені
законодавством дії з виконання рішення
Європейського суду з прав людини,
ухваленого на користь позивача, в тому
числі надіслано до департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України та
секретаріату Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини вимогу про сплату на користь
позивача присуджених коштів з
урахуванням пені (лист від 06.12.2013р. №
КО-15076-13-966-5/11), відсутніми є підстави
вважати, що ним було порушено права та
законні інтереси позивача при
виконанні зазначеного рішення
Європейського суду з прав людини.

В зв'язку із встановленими обставинами
справи суд зазначає, що будь-яке
рішення чи дії суб'єкта владних
повноважень має бути законними та
обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржувані в даній
справі дії відповідача з урахуванням
наведеної норми, суд дійшов висновку,
що відповідачем при їх вчиненні вірно
застосовано норми чинного
законодавства при повному та
правильному встановленні всіх дійсних
обставин справи, в зв'язку з чим у суду
відсутні підстави для визнання таких
дій протиправними.

Також в зв'язку з наведеним відсутніми
є підстави для задоволенні позовних
вимог про зобов'язання відповідача
вчинити дії, визначені згідно позовних
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст., ст. 160,161,162,163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання
вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України -з
дня отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не було
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складено
та підписано 25 грудня 2013 року.

Головуючий суддя (підпис)
С.В. Архіпова

Судді
(підпис) А.В. Сліденко

(підпис) М.О. Спірідонов