Справа № 817/4335/13-а
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4335/13-а

10 січня 2014 року 11год. 40хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Щербакова В. В. за участю секретаря
судового засідання Таргоній А.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: не прибув

відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до
Рокитнівське відділення Сарненської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинення
певних дій ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Рокитнівського відділення
Сарненської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу № Ф-47 від 21.11.2013 року. Крім
того, позивач також просить суд
зобов'язати відповідача припинити
нарахування йому єдиного соціального
внеску на майбутнє.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що
він отримує пенсію по віку та є
суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою, платником єдиного
податку. Згідно ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
№2464) позивач звільнений від сплати за
себе єдиного внеску (норма діє з 06.08.2011
року). Однак незважаючи на це,
відповідач 21.11.2013 року виніс щодо
позивача вимогу № Ф-47 про сплату боргу
по єдиному внеску в сумі 2388,06 грн. На
думку позивача, вказану вимогу слід
скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився.
У позовній заяві заявив клопотання про
розгляд справи без його участі.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Про дату
та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. Судом не
визнавалася обов'язковою участь
відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх в сукупності,
відповідно до вимог закону, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково.

Суд виходив з наступного.

Відповідно до копії посвідчення
потерпілого від Чорнобильської
катастрофи Серії НОМЕР_1 (а.с.9), довідки
Управління Пенсійного фонду України в
Рокитнівському районі №5035/04 від 02.12.2013
року (а.с.11), свідоцтва платника єдиного
податку Серії НОМЕР_2 (а.с.10), копії
свідоцтвапро державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця НОМЕР_3
(а.с.12) ОСОБА_1 одночасно є фізичною
особою-підприємцем та отримує пенсію
за віком, призначену у відповідності до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

21.11.2013 року відповідачем для позивача
було виставлено вимогу про сплату
боргу №Ф-47, якою встановлено наявність
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2388,06 грн.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України №2464-VI "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі по тексту
судової постанови - Закон №2464-VI).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного
Закону єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі по тексту
судової постанови - єдиний внесок) -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону
№2464-VI платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років. До
досягнення віку, встановленого абзацом
першим цієї статті, право на пенсію за
віком мають жінки 1961 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956
року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957
року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958
року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959
року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960
року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1
жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961
року по 31 грудня 1961 року.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У даному випадку положення ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" потрібно
розуміти в контексті з положеннями ст.
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Судом встановлено, що позивачу, у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", була
надана пенсія за віком із зменшенням
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частиною 4 статті 4 Закону №2464-VI
визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Таким чином,
спростовуються заперечення
відповідача стосовно того, що
звільнення від сплати єдиного внеску
не стосується тих осіб, які отримують
інші види пенсійних виплат, не
передбачені ст. 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Судом також встановлено, що позивач у
добровільному порядку у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не числиться.

На підставі вищевикладеного, вказана
вимога про сплату боргу по єдиному
внеску №Ф-47 від 21.11. 2013 року є
незаконною та підлягає до скасування.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Наразі,
відповідач належними та допустимими
доказами не довів правомірності свого
рішення.

Розглядаючи позовну вимогу позивача
про зобов'язання відповідача скасувати
вимогу №Ф-47 від 21.11.2013 року як
незаконну, суд, для повного захисту
прав, свобод та інтересів останнього,
вирішує застосувати приписи ч. 2 ст. 162
КАС України та в цій частині прийняти
іншу постанову, якою визнає
протиправною та скасовує вищевказану
вимогу про сплату недоїмки.

Що стосується вимоги позивача
зобов'язати відповідача припинити
нарахування єдиного соціального
внеску, як особі, що перебуває на пенсії
за віком, слід зазначити наступне.
Враховуючи положення ст.ст. 2, 6 КАС
України, в порядку адміністративного
судочинства захисту підлягають тільки
порушені права, а не ті, які можуть бути
порушені в майбутньому. Відтак, дана
вимога позивача заявлена без наявності
спірних правовідносин, а тому суд,
приходить до висновку, що в задоволенні
позову в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги слід задовольнити частково.

Сплачений позивачем судовий збір,
повертається йому з Державного бюджету
України відповідно до положень ст.94 КАС
України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Дії управління Рокитнівського
відділення Сарненської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області щодо винесення
вимоги про сплату недоїмки №Ф-47 від
21.11.2013 року визнати протиправними.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Рокитнівського відділення
Сарненської об`єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про сплату недоїмки №Ф-47 від
21.11.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 172,05 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Щербаков
В. В.