Справа № 804/622/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 січня 2014 р.
804/622/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Юркова Е.О.,
перевіривши матеріали позовної заяви
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області про визнання рішень
противоправними та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій,-

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області з вимогами:

- визнати противоправними рішення про
вжиття обмежувальних заходів від 13
грудня 2013 року № 431, № 430;

- скасувати постанову про накладення
штрафних санкцій від 13 грудня 2013 року
№ 188.

Одночасно з вимогами позову, позивачем
заявлені такі клопотання:

1) Для підтвердження сертифіката
відповідності № UА1.041.0103233-11, декларації
про відповідність митного засобу
вимогами технічного регламенту,
висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№ 05.03.02-03/115312. Викликати і допитати як
свідка генерального директора ОСОБА_2
ТОВ «АМС Медіа» 105082, м. Москва, вул.
Велика Поштова, буд. 22. Головного
технолога ОСОБА_3 ТОВ з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Глобал Космед» м.
Житомир, вул. Ватутіна 188. Головного
державного санітарного лікаря
Херсонської області ОСОБА_4 м. Херсон
73000 вул. Уварова,3, тел.:(0552)26-17-35.

2) Надалі звільнити фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 від сплати
судового збору, тому що знаходиться на
грані банкрутства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України,
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 106 цього
Кодексу.

Згідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до
позовної заяви додається документ про
сплату судового збору, крім випадків,
коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 8 липня 2011 року
N 3674-VI судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Бюджетного кодексу
України до набрання чинності законом
про Державний бюджет України на
поточний бюджетний період діють норми
закону про Державний бюджет України на
попередній бюджетний період.

Пунктом 4 частини другої статті 41
названого Кодексу встановлено, що
соціальні стандарти та соціальні
гарантії, у тому числі прожитковий
мінімум, рівень його забезпечення,
мінімальна заробітна плата, надання
пільг, компенсацій і гарантій
населенню, у поточному бюджетному
періоді застосовуються у розмірах та
на умовах, що діяли у грудні
попереднього бюджетного періоду.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» на
01 грудня 2013 року мінімальна заробітна
плата встановлена у розмірі 1218 гривень.

Відтак, попередньо ставки судового
збору обраховуватимуться виходячи від
мінімальної заробітної плати у розмірі
1218 грн., який встановлено станом на
01.12.2013р. та буде діяти станом на 01.01.2014р.
до утворення нового розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно листа Вищого адміністративного
суду України № 165/11/13-12 від 18.01.2012 року за
практикою Європейського суду з прав
людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

Як вбачається з матеріалів позову,
позивач звернувся з позовною вимогою
до суду щодо визнання противоправними
рішень про вжиття обмежувальних
заходів від 13 грудня 2013 року № 431, № 430,
та з вимогою щодо скасування постанови
про накладення штрафних санкцій від 13
грудня 2013 року № 188.

Таким чином, звернена до суду вимоги
щодо скасування постанови про
накладення штрафних санкцій від 13
грудня 2013 року № 188, безпосереднім
наслідком якої є зміна складу майна
позивача - є майновою, а вимоги щодо
визнання противоправними рішень про
вжиття обмежувальних заходів від 13
грудня 2013 року № 431, № 430 - є немайновими.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», ставка судового збору за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову щодо вимог
майнового характеру становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальних заробітних плат,
тобто не менш 1827 гривень та не більше
4872 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього Закону, під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону
України «Про судовий збір» за подання
позовної заяви, що має одночасно
майновий і немайновий характер,
судовий збір сплачується за ставками,
встановленими для позовних заяв
майнового та немайнового характеру.

Отже, ціна позову щодо вимоги майнового
характеру складає 3825 гривень, а тому
ставка судового збору становить 1827
гривень та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання цього позову до сплати
належить судовий збір у розмірі 10% від
встановленої ставки, тобто в сумі 182,70
гривень, з вимоги адміністративного
позову немайнового характеру ставка
судового збору складає 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати, що
становить 73 грн. 08 коп.

Враховуючи, що адміністративний позов
позивача надійшов до канцелярії суду
11.01.2014р., він мав сплатити судовий збір з
урахуванням розміру мінімальної
заробітної плати - 182 грн. 70 коп. як за
позовну вимогу майнового характеру, та
73 грн. 08 коп. як за позовну вимогу
немайнового характеру.

Тому позивачу необхідно усунути
зазначений недолік позовної заяви,
шляхом подання до суду оригіналів
документа про сплату судового збору, як
за позовні вимоги майнового та
немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в адміністративному позові,
просить звільнити його від сплати
судового збору, в зв'язку тим, що ФОП
ОСОБА_1 знаходиться на грані
банкрутства.

Проте, суд зазначає, що нормами ст. 5
Закону України «Про судовий збір» не
передбачено підстав звільнення від
спати судового збору, а саме
знаходження фізичної особи-підприємця
на грані банкрутства. Крім того,
доказів скрутного матеріального
становища позивачем не надано.

Тому, зазначене клопотання позивача не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху і
встановлює строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 106, 108, 160, 165 КАС України суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області про
визнання рішень противоправними та
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій - залишити без руху.

Позивачу у строк до 31 січня 2014 року
усунути недоліки позовної заяви, а
саме: надати до суду оригінали
документів про сплату судового збору,
як за позовні вимоги майнового та
немайнового характеру.

В разі невиконання ухвали і не усунення
недоліків до вказаного строку позовна
заява буде вважатися неподаною і буде
повернута особі, яка подала позов.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Е.О.Юрков