Справа № 804/16178/13-а
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С. при
секретаріБухтіяровій М.М. за участю:
представника позивача представника
відповідача ОСОБА_3 Цибульської Т.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
квартирно-експлуатаційної частини
району про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
28 листопада 2013 р. до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернувся ОСОБА_5 (далі - позивач) з
адміністративним позовом до ОСОБА_7
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області (далі
- відповідач), правонаступник ОСОБА_7
Гвардійська квартирно-експлуатаційна
частина району Дніпропетровської
області Квартирно-експлуатаційний
відділ м. Дніпропетровська з вимогами
- визнання протиправною бездіяльності
начальника Гвардійської КЕЧ району
- зобов'язання Гвардійської КЕЧ району
передати у приватну власність квартиру
- зобов'язання Гвардійської КЕЧ району
в місячний термін видати позивачу
свідоцтво про право власності на
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила задовольнити позов в повному
обсязі. В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне. Позивач на
підставі ордеру проживає за адресою:
АДРЕСА_1. У 2003 р. між позивачем та
Будинкоуправлінням №1 Гвардійської
КЕЧ району був укладений договір найму
квартири 30 в буд. 8, що розташований по
вул. Гагаріна, смт. Гвардійське,
Новомосковського району,
Дніпропетровської області. ОСОБА_5
звернувся до начальника Гвардійської
КЕЧ району з заявою про передачу в
приватну власність зазначеної
квартири. Розглянувши заяву позивача,
відповідач листом від 15.11.2013 р. № 2666
відмовив в приватизації квартирив
зв'язку з тим, що житловий фонд смт.
Гвардійське знаходиться у закритому
військовому містечку, перелік яких,
затверджено Начальником Генерального
штабу Збройних сил України
генералом-полковником Замана
В.М.Вказана відмова є протиправною,
оскільки Наказом Міністра оборони
України від 15.09.2011 р. № 569 визначено
перелік військового майна,яке підлягає
безоплатній передачі в комунальну
власність територіальної громади
селища Гвардійське Новомосковського
району Дніпропетровської області.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування своєї
позиції зазначила наступне.
Приватизація займаної позивачем
квартири не є можливою в зв'язку з тим,
що 01 серпня 2013 р. Начальником
Головнокомандувачем Збройних Сил
України був затверджений перелік
закритих військових містечок, які
мають у своєму складі житловий фонд. В
даний перелік включено, зокрема, смт.
Гвардійське. Житловий фонд
вказаногозакритого військового
містечка не підлягає передачі органам
місцевого самоврядування та
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,суд
приходить до наступного висновку.
13.08.1999 р. Гвардійською КЕЧ району
виданий майору ОСОБА_5 ордер № 134 на
право заняття в АДРЕСА_1 житлової площі
із 3-х кімнат 43,67 кв.м.
01.01.2003 р. ОСОБА_5 (наймач) та
Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району (наймодавець) був укладений
Типовий договір найму житла в будинках
державного і комунального житлового
Відповідно до зазначеного договору
наймодавець передає наймачу та членам
його сім'ї у безстрокове користування
житло квартиру за адресою АДРЕСА_1.
04.07.2013 р. ОСОБА_5 звернувся до
квартирно-експлуатаційної частини
району з заявою про передачу в приватну
власність квартири за адресою АДРЕСА_1.
Листом від 25.11.2013 р. начальника
квартирно-експлуатаційної частини
району майором Зубко В.О. позивача
повідомлено, що згідно переліку
закритих військових містечок, які
мають у своєму складі житловий фонд,
затвердженого Начальником
Генерального штабу -
Головнокомандувачем ЗС України від
01.08.2013 р. смт. Гвардійське
Дніпропетровської області відноситься
до закритих військових містечок,
житловий фонд яких не підлягає
Наказом Міністра оборони України №569
від 15.09.2011 р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад»
зобов'язано начальника Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України організувати
безоплатне вилучення з балансу
квартирно-експлуатаційної частини
району військового майна та його
безоплатну передачу в комунальну
власність територіальних громад на
підставі відповідних переліків, що є
додатками до наказу.
Додатком № 1до зазначеного наказу
затверджено Перелік військового майна,
що безоплатно передається в комунальну
власність територіальної громади с.
Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області.
01.08.2013 р. Начальником Генерального
штабу Головнокомандувачем Збройних
Сил України генерал-полковником Замана
В.М. був затверджений перелік закритих
військових містечок, які мають у своєму
складі житловий фонд. В даному переліку
зазначено, зокрема, смт. Гвардійське з
кількістю житлових будинків - 81. Крім
того, у примітках до переліку вказано,
що житловий фонд таких військових
містечок не підлягає передачі органам
місцевого самоврядування та
Згідно із ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Правовий режим власності визначається
виключно законами (п. 7 ч. 1 ст. 92
Конституції України).
Згідно ст.1 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» № 2482-XII, 19.06.1992 р. (далі Закон
№ 2482-XII) приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир
(будинків), кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону № 2482-XII,
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких, знаходиться державний житловий
Згідно ч.2 ст. 2 Закону № 2482-XII, не
підлягають приватизації:
квартири-музеї; квартири (будинки),
розташовані на територіях закритих
військових поселень, підприємств,
установ та організацій, природних та
біосферних заповідників, національних
парків, ботанічних садів,
дендрологічних, зоологічних,
регіональних ландшафтних парків,
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва, історико-культурних
заповідників, музеїв-заповідників;
кімнати в гуртожитках; квартири
(будинки), які перебувають в аварійному
стані (в яких неможливо забезпечити
безпечне проживання людей); квартири
(кімнати, будинки), віднесені у
встановленому порядку до числа
службових, а також, квартири (будинки),
розташовані в зоні безумовного
(обов'язкового) відселення, забрудненій
внаслідок аварії на Чорнобильській
Відповідно до Закону України "Про
Збройні сили України" №1934-XII
від 06.12.1991 р. земля, води, інші природні
ресурси, а також майно, закріплені за
військовими частинами, військовими
навчальними закладами, установами та
організаціями Збройних Сил України, є
державною власністю, належать їм на
праві оперативного управління та
звільняються від сплати усіх видів
податків відповідно до законів з
питань оподаткування.
Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів
України від 29.08.2002 року № 1282 "Про
затвердження Порядку вилучення і
передачі військового майна Збройних
сил" визначено, що у комунальну
власність територіальних громад сіл,
селищ, міст або у їх спільну власність
можуть передаватися військові
містечка, інше нерухоме і рухоме
військове майно (крім усіх видів
озброєння, бойової техніки та
боєприпасів), яке вивільняється в
процесі реформування Збройних Сил і не
планується до використання за
призначенням, житлові будинки (разом з
вбудованими та прибудованими
нежитловими приміщеннями), гуртожитки
(в тому числі не завершені
будівництвом), майно закладів освіти,
культури (крім кінотеатрів), фізичної
культури та спорту, охорони здоров'я
(крім майна санаторіїв, профілакторіїв,
будинків відпочинку та аптек),
соціального забезпечення, дитячих
оздоровчих таборів, у тому числі
об'єкти, не завершені будівництвом,
колишні аеропорти військової авіації,
які не мають можливості самостійно
забезпечувати свою сертифікаційну
придатність, а також, інше військове
майно, якщо воно не менше ніж два рази
пропонувалося до продажу
конкурентними способами приватизації,
але не було реалізовано.
Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку
передача військового майна органам,
уповноваженим управляти державним
майном, самоврядним установам і
організаціям та у комунальну власність
територіальних громад сіл, селищ, міст
або у їх спільну власність проводиться
за рішенням: Кабінету Міністрів
України - щодо об'єктів, визначених у
підпунктах 1 і 2 пункту 2-1 цього Порядку;
Міноборони - щодо об'єктів, визначених у
підпунктах 3 і 4 пункту 2-1 цього Порядку.
Згідно до абз. 4 п. 9 Положення про
Міністерство оборони України,
затвердженого Указом Президента
України № 406/2011 від 06.04.2011 р. Міністр у
межах повноважень, на основі та на
виконання Конституції та законів
України, актів і доручень Президента
України, актів Кабінету Міністрів
України видає накази, організовує і
контролює їх виконання.
Накази Міноборони України, прийняті в
межах його повноважень, обов'язкові для
виконання центральними органами
виконавчої влади, їх територіальними
органами та місцевими державними
адміністраціями, органами влади
Автономної Республіки Крим, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності і
Відповідно до п. 1.3 Положення «Про
квартирно-експлуатаційного
забезпечення Збройних Сил України»,
затвердженого Наказом Міністерства
оборони України від 03.07.2013 № 448,
зареєстрованого в Міністерстві
основними завданнями
квартирно-експлуатаційного
забезпечення є: забезпечення
військових частин фондами військового
містечка, територією та земельними
ділянками; утримання і експлуатація
фондів військового містечка, які
знаходяться в користуванні військових
частин; забезпечення військових частин
комунальними послугами та
енергоносіями; участь в організації
забезпечення військовослужбовців та
членів їх сімей житловими
приміщеннями; забезпечення військових
частин квартирним майном; здійснення
функцій замовника з будівництва,
реконструкції, капітального ремонту
фондів військового містечка, а також
виконання технічного нагляду за ходом
проведення у військових частинах робіт
з будівництва, реконструкції та
капітального ремонту військових
об'єктів; здійснення організації
квартирно-експлуатаційного
забезпечення в особливий період;
організація навчання і підвищення
кваліфікації військовослужбовців та
працівників квартирно-експлуатаційних
органів; планування витрат та
організація фінансування заходів
квартирно-експлуатаційного
Згідно до п. 2.4 ПоложненняКЕВ (КЕЧ)
здійснює безпосереднє
квартирно-експлуатаційне забезпечення
військових частин, дислокованих у
межах відповідальності.
КЕВ (КЕЧ) підпорядковується КЕУ за
територіальним принципом.
Зпитаньвикористанняфондів і
територійвійськовихмістечоквиконуєна
кази (розпорядження) начальника
Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
В п. 2 рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
зверненням Національного банку
України щодо офіційного тлумачення
положення частини першої статті 58
Конституції України (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) від 09.02.1999 р.
зазначено: «В регулюванні суспільних
відносин застосовуються різні способи
дії в часі нормативно-правових актів.
Перехід від однієї форми регулювання
суспільних відносин до іншої може
здійснюватися, зокрема, негайно
(безпосередня дія), шляхом перехідного
періоду (ультраактивна форма) і шляхом
зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.»
Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3, ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням обставин, що мають
значення для прийняття рішення
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.
Адміністративний позов ОСОБА_5
підлягає задоволенню частково в
зв'язку з наступним.
Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що спірні
правовідносини врегульовані, зокрема,
двома нормативними актами, а саме,
Наказом Міністра оборони України № 569
від 15.09.2011 р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» та
Переліком закритих військових
містечок, які мають у своєму складі
житловий фонд, затвердженим
Начальником Генерального штабу
Головнокомандувачем Збройних Сил
України 01.08.2013 р.
Відповідно до положень Порядку
вилучення і передачі військового майна
Збройних сил повноваженнями щодо
передачі військового майна в
комунальну власність наділено
Міністерство оборони України.
Наказ Міністра оборони України № 569
від 15.09.2011 р. "Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад" на
момент розгляду справи є чинним та
обов'язковим для виконання
Гвардійською КЕЧ району.
Зазначений наказ Міністра оборони
України має вищу юридичну силу
порівняно з Переліком закритих
військових містечок, які мають у своєму
складі житловий фонд, затвердженим
Начальником Генерального штабу
Головнокомандувачем Збройних Сил
Крім того, судом встановлено, що
Перелік закритих військових містечок,
які мають у своєму складі житловий
фонд, затверджений Начальником
Головнокомандувачем Збройних Сил
України 01.08.2013 р., в той час як позивач
звернувся до начальника Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району з заявою 04.07.2013 р., тобто, до
затвердження цього Переліку
Відповідно до положень ст. 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.
Таким чином, начальником Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району було допущено бездіяльність у
вигляді невжиття в межах наданих
повноважень заходів, спрямованих на
оформлення права власності позивача на
Проте, позивач просить визнати
протиправною бездіяльності начальника
Гвардійської КЕЧ району ОСОБА_7, в той
час як з матеріалів справи вбачається,
що відповідь на звернення позивача
надана іншою особою.
Позовні вимоги про зобов'язання
Гвардійської КЕЧ району передати у
приватну власність квартиру позивача
та в місячний термін видати позивачу
свідоцтво про право власності на
квартиру не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до Положення «Про
квартирно-експлуатаційного
забезпечення Збройних Сил України»
вчинення зазначених дій не належить до
компетенції Гвардійської КЕЧ району.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
З метою повного захисту прав та
законних інтересів позивача суд вважає
за необхідне вийти за межі позовних
вимог та визнатипротиправною
бездіяльність Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району у вигляді невжиття заходів,
передбачених Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» щодо приватизації квартири за
адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 займає на
підставі ордеру № 134 від 13.08.1999 р. та
зобов'язати Гвардійську
квартирно-експлуатаційну частину
району вжити заходів, передбачених
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» щодо
приватизації квартири за адресою:
АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 займає на підставі
ордеру № 134 від 13.08.1999 р.
Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено, тому судові
витрати в розмірі 34,41 грн. підлягають
стягненню з Державного бюджету України
Керуючись ст.ст.9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_5 до
квартирно-експлуатаційної частини
району про визнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність
квартирно-експлуатаційної частини
району у вигляді невжиття заходів,
передбачених Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» щодо приватизації квартири за
адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 займає на
підставі ордеру № 134 від 13.08.1999 р.
Зобов'язати Гвардійську
квартирно-експлуатаційну частину
району вжити заходів, передбачених
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду», щодо
приватизації квартири за адресою:
АДРЕСА_1, яку ОСОБА_5 займає на підставі
ордеру № 134 від 13.08.1999 р.
В решті позовних вимог - відмовити.
Судові витрати в розмірі 34,41 грн.
стягнути з Державного бюджету України
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
23 грудня 2013 року

Суддя З оригіналом згідно
Постанова не набрала законної сили
станом на 23.12.2013 р. СуддяО.С. Рябчук