Справа № 2а-513/09, 6а-242/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 р.
Справа № 26929/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області на ухвалу
Ківерцівського районного суду
Волинської області від 15 грудня 2011 року
про відмову у відстроченні виконання
судового рішення по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ківерцівському районі
Волинської області про зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ківерцівського районного
суду Волинської області від 29 квітня 2009
року зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
(далі - УПФ України в Ківерцівському
районі) здійснити нарахування пенсії
ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007
року та з 22.05.2008 року по 30.09.2008 року у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 травня 2011
року вказану постанову суду першої
інстанції скасовано та прийнято нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ківерцівському районі
(далі - УПФ України в Ківерцівському
районі) нарахувати і виплатити в
користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії
згідно ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 22 травня 2008
року по 30 вересня 2008 року включно, з
врахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

05 грудня 2011 року УПФ України в
Ківерцівському районі звернулось до
суду із заявою про відстрочення
виконання судового рішення в справі №
2а-513/09.

Ухвалою Ківерцівського районного суду
Волинської області від 15 грудня 2011 року
відмовлено у задоволенні заяви з
огляду на те, що відповідачем не надано
суду доказів наявності передбачених
ст. 263 КАС України обставин для
відстрочення виконання судового
рішення.

У поданій апеляційні скарзі УПФ
України в Ківерцівському районі
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та прийняти нову, якою задовольнити
заяву про відстрочення виконання
судового рішення. Апеляційну скаргу
мотивовано тим, що відсутність
відповідних призначень у
розпорядників бюджетних коштів не дає
можливості для виконання судових
рішень.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких мотивів.

Частиною 1 ст. 263 КАС України (в редакції
чинній на момент розгляду справи судом
першої інстанції) передбачено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Зазначена стаття не обмежує право суду
певними обставинами, при наявності
яких суд може відстрочити виконання
прийнятого рішення, проте визначальним
фактором при наданні відстрочки є
винятковість цих випадків та їх
об'єктивний вплив на виконання
судового рішення. Підставою для
відстрочки можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення або роблять його
неможливим у певний строк або
встановленим судом способом.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 8
КАС України адміністративний суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію і практику Суду як
джерело права. У своєму рішенні у
справі «Кечко проти України» від 08.11.2005
року Європейський Суд з прав людини не
прийняв аргумент уряду України щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність засобів як на причину
невиконання своїх зобов'язань (п. 26).

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Таким чином, на думку апеляційного
суду, заявником не наведено об'єктивних
обставин, з наявністю яких закон
пов'язує можливість відстрочки
виконання судового рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи дане
процесуальне питання, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254, 263
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ківерцівському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Ківерцівського районного суду
Волинської області від 15 грудня 2011 року
у справі № 2а-242/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В. Ніколін