Справа № 464/11599/13-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр.№ 2-а/464/15/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2014 року Сихівський
районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка
Н.І.,

при секретарі - Стецьків Г.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Матвійчук
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до Управління пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
та, з врахуванням доповнення до
адміністративного позову від 02.12.2013 р.,
просить визнати дії Управління
пенсійного фонду України у Галицькому
районі м. Львова щодо невключення їй до
середньомісячного заробітку сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та надбавку за
вислугу років (35%), на які нараховано
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, під час обчислення пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» - протиправними;
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова здійснити перерахунок пенсії,
виплатити та виплачувати її надалі,
починаючи з 02 серпня 2013 року
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» з урахуванням
отриманих нею інших виплат
(матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати), а також з
урахуванням фактично виплачуваного
розміру надбавки за вислугу років (35%),
на які нараховано та утримано єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно з
поданими довідками про заробітну
плату, якими передбачені складові
заробітної плати для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 26 липня 1994 року
по 1 серпня 2013 року перебувала на
посадах державного службовця
Державної податкової служби у
Львівській області. 01.08.2013 р. її було
звільнено з посади головного
державного податкового
ревізора-інспектора ДПС у Львівській
області за п.1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням штатної чисельності та
виходом на пенсію відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу». 06
серпня 2013 року вона звернулась до
Управління пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова із заявою
про призначення пенсії державного
службовця у відповідності до вказаної
норми закону, подавши при цьому
довідки, видані з місця праці, у зв'язку
з чим їй призначено таку та обчислено в
розмірі 80% при середньомісячному
заробітку, що становить 3995, 75 грн., при
загальному страховому стажі 37 роки 6
місяців 5 днів, в тому числі стажі
державного службовця - 18 років 7 днів.
При цьому, відповідачем при
нарахуванні розміру пенсії не включено
суми отриманих нею виплат, включених в
довідки про складові заробітної плати,
а саме: суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, суми матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати та
надбавку за вислугу років (35%), яка
виплачувалась відповідно до постанови
КМУ від 12.09.1997 р. №1013 «Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
службовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання». Зазначає, що
зверталась до відповідача з приводу
зазначених обставин, проте отримала
відмову. Вважає, що дані виплати
входять до системи оплати праці
державного службовця, а тому повинні
бути враховані при визначенні розміру
її пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала, надала пояснення
аналогічні змісту такої, просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подала
заперечення на адміністративний позов,
в яких покликається на те, що позивачу
нараховано та обчислено розмір пенсії
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» в розмірі 80% при
середньомісячному заробітку, що
становить 3995,75 грн. Згідно з ч.2 ст.33
вказаного закону, заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Постановою КМУ від 30.05.2000року №865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» не передбачено, що
складовими заробітної плати для пенсії
державним службовцям є матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати, а тому такі не можуть
враховуватися при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. В
судовому засіданні представник
відповідача Матвійчук Н.М. надала
пояснення аналогічні доводам
заперечень, просить відмовити в
задоволенні позовних вимог за
безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, з'ясувавши дійсні обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працювала у Державній податковій
службі Львівської області на посаді
головного державного податкового
ревізора-інспектора відділу
оперативного моніторингу управління
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ УПМ та 01 серпня 2013
року її було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП
України у зв'язку із реорганізацією та
скороченням штатної чисельності /а.с.
10-15/.

06 серпня 2013 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку призначеної їй пенсії
відповідно до ст.37 Закону України «Про
державну службу» із врахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та надбавки за
вислугу років в розмірі 35% /а.с. 39-40/.

Проте, листом від 21.08.2013 року Управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова відмовило позивачу у
перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою та не є складовою заробітної
плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону
України «Про державну службу» і
Постанови КМУ від 30.05.2000року №865 «Про
деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», а також у зв'язку з
тим, що чинним законодавством не
передбачено можливості для врахування
сум, пов'язаних з індексацією
заробітної плати /а.с. 41-44/.

Згідно з ст.37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 даного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат
(матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
індексація заробітної плати), з яких
були фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.
Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року.

Частиною 5 статті 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцями щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплат за ранг і залежно
від стажу державної служби у таких
розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України
"Про державну службу" умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України. Проте,
вказаний закон визначає саме умови
оплати праці державних службовців, а не
умови їх пенсійного забезпечення, а
тому, якщо державний службовець під час
перебування на державній службі
отримував винагороду (надбавку) за
вислугу років у розмірі 35% до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг, спеціальне звання та
матеріальну допомогу, джерелом виплати
якої є також фонд оплати праці
(постанова Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року № 268), то зазначені
виплати після сплати з них страхових
внесків повинні бути враховані і при
обчисленні пенсії державного
службовця.

Умови і порядок виплати щомісячної
надбавки за вислугу років для
службових осіб податкової служби
затверджений постановою КМУ від 12.09.1997
року №1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання".
Даною постановою затверджені розміри
винагороди за вислугу років та
визначений стаж роботи, що дає право на
отримання винагороди за вислугу років.

До стажу роботи цієї категорії
державних службовців, що дає право на
одержання винагороди за вислугу років,
включається час роботи в органах
державної податкової служби, на
посадах і в органах, визначених
Порядком обчислення стажу державної
служби, затвердженим постановою КМУ
від 03.05.1994 року №283 «Про порядок
обчислення стажу державної служби».

Відповідно до п.2 «Порядку виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 1013 від 12.09.1997 року,
винагорода за вислугу років
виплачується посадовим особам органів
державної податкової служби у таких
розмірах від стажу роботи: від 1 до 2
років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10
років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20
років - 30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і
більше років - 40.

Згідно довідки №05-32-266 від 01.08.2013 р.
Головного управління Міндоходів
України у Львівській області /а.с. 16/,
позивачу ОСОБА_1 надана винагорода у
вигляді надбавки за вислугу років
відповідно до постанови КМУ від 12.09.1997
р. №1013 «Про порядок виплати винагороди
за вислугу років службовим особам
Державної податкової адміністрації
України та місцевих державних
податкових адміністрацій, які мають
спеціальні звання (35%) - 22 роки 5 місяців
29 днів. Додатково вказано, що на всі
виплати, включені в дану довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Довідкою, наданою Міністерством
доходів і зборів України від 05.08.2013 року
№ 05-32-276 /а.с.17/ підтверджено, що на всі
виплати включені в довідку (в тому
числі і матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових питань
та індексацію заробітної плати)
нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що дії відповідача є
протиправними щодо невключення до
середньомісячного заробітку позивача
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
сум індексації заробітної плати та
надбавки за вислугу років в розмірі 35%
під час обчислення пенсії відповідно
до ст.37 Закону України «Про державну
службу» та слід зобов'язати Управління
пенсійного фонду в Галицькому районі м.
Львова здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням
вказаних сум та надбавок.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми
видно, що судовому захисту підлягають
лише порушені права, свободи і інтереси
фізичних або права і інтереси
юридичних осіб, а не можливість їх
порушення в майбутньому, тому позов
слід задовольнити частково.

На підставі ст. ст. 33, 37 Закону України
«Про державну службу», ст. 1, 2 Закону
України «Про оплату праці», ст. 66 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", ст.
41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", постанови КМУ від 12.09.1997
року №1013 «Про порядок виплати
винагороди за вислугу років посадовим
особам органів державної податкової
служби, які мають спеціальні звання",
постанови КМУ від 03.05.1994 року №283 «Про
порядок обчислення стажу державної
служби» та керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 159-163,
256 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного
фонду України у Галицькому районі м.
Львова щодо невключення до
середньомісячного заробітку ОСОБА_1
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати та
надбавку за вислугу років відповідно
до постанови КМУ від 12.09.1997 р. №1013 «Про
порядок виплати винагороди за вислугу
років службовим особам органів
державної податкової служби, які мають
спеціальні звання» в розмірі 35%, під час
обчислення пенсії відповідно до ст. 37
Закону України «Про державну службу» -
протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Галицькому районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 з 02 серпня 2013
року відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу» з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати та надбавки за
вислугу років відповідно до постанови
КМУ від 12.09.1997 р. №1013 «Про порядок
виплати винагороди за вислугу років
службовим особам органів державної
податкової служби, які мають
спеціальні звання» в розмірі 35%, з
врахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сихівський районний суд м. Львова
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий
Дулебко Н.І.