Справа № 760/8718/13-а
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а-135/13
в справі №760/8718/13-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2013 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді -
Шереметьєвої Л.А.

при секретарі -
Подолян О.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення постанови суду від 03
червня 2013 року в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
визнання дій протиправними та
стягнення коштів, суд -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою та
просить роз'яснити постанову суду в
частині порядку та способу її
виконання.

Посилається на те, що постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03 червня 2013 року був частково
задоволений його адміністративний
позов до Міністерства оборони України
про визнання дій протиправними та
стягнення коштів.

Вищезазначеною постановою було
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату йому одноразову
грошову допомогу в разі настання
інвалідності внаслідок виконання
обов'язків військової служби у розмірі
27 місячного грошового забезпечення,
виходячи зі складу грошового
забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», за вирахуванням
проведеної виплати.

З листа відповідального підрозділу
відповідача - Департаменту фінансів
Міністерства оборони від 08 жовтня 2013
року вбачається, що порядок та спосіб
виконання постанови суду від 03 червня
2013 року трактується невірно, в зв'язку з
чим просить задовольнити заяву.

Сторони в справі в судове засідання не
з'явилися. Про дату та час судового
засідання повідомлялися належним
чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України
неявка осіб, які беруть участь у справі,
не перешкоджає розглядові заяви про
роз'яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення
заяви про роз'яснення постанови суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

За змістом зазначеної норми
процесуального закону роз'яснення
допускається, якщо сам зміст рішення не
містить в собі висновків суду по тих чи
інших питаннях, що ним вирішені, вони є
незрозумілими або є незрозумілим
спосіб реалізації рішення.

Тобто, відповідно до ст. 170 КАС України
роз'яснення рішення можливо тоді, коли
воно не містить недоліків, що можуть
бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.

Головною підставою для подання заяви
про роз'яснення рішення суду є його
незрозумілість, що ускладнює виконання
рішення.

Судом встановлено, що постановою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03 червня 2013 року був частково
задоволений адміністративний позов
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України
про визнання дій протиправними та
стягнення коштів.

Зобов'язано Міністерство оборони
України здійснити перерахунок та
виплату позивачу одноразової грошової
допомоги в разі настання інвалідності
внаслідок виконання обов'язків
військової служби у розмір 27-місячного
грошового забезпечення, виходячи зі
складу грошового забезпечення,
визначного ч. 2 ст. 9 Закону України» Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей»
за вирахуванням проведеної виплати.

Відповідно до ст.. 1 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» соціальний захист
військовослужбовців це діяльність
(функція) держави, спрямована на
встановлення системи правових і
соціальних гарантій, що забезпечують
реалізацію конституційних прав і
свобод, задоволення матеріальних і
духовних потреб військовослужбовців
відповідно до особливого виду їх
службової діяльності, статусу в
суспільстві, підтримання соціальної
стабільності у військовому середовищі.
Це право на забезпечення їх у разі
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, у старості, а також в
інших випадках, передбачених законом.

За змістом частини другої статті 16
зазначеного Закону у разі
інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності
військовослужбовцю виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
до пятирічного грошового забезпечення
за останньою посадою в порядку та на
умовах, визначених Кабінетом Міністрів
України.

На виконання цієї статті Закону
Кабінет Міністрів України постановою
від 28 травня 2008 року № 499 затвердив
Порядок, згідно з підпунктом 2 пункту 2
якого одноразова грошова допомога
виплачується військовослужбовцям
(крім військовослужбовців строкової
служби), зокрема інвалідам II групи, у
разі настання інвалідності в період
проходження військової служби, у
розмірі 27-місячного грошового
забезпечення.

Абзацом п'ятим підпункту 4 пункту 2
Порядку передбачено, що для
військовослужбовців, які перебувають
на кадровій військовій службі або
проходять військову службу за
контрактом, грошове забезпечення
визначається за останньою посадою, яку
вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
на день звільнення виходячи з таких
складових: посадовий оклад, оклад за
військовим званням, відсоткова
надбавка за вислугу років.

Водночас частина друга статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» елементи грошового
забезпечення визначає по-іншому:
посадовий оклад, оклад за військовим
званням; щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премія); одноразові додаткові
види грошового забезпечення.

Виходячи із визначених в частині
четвертій статті 9 КАС України
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними актами, для
визначення грошового забезпечення
щодо виплати одноразової грошової
допомоги слід застосовувати не
Порядок, а Закон України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за умови, коли у
військовослужбовців, звільнених з
військової служби, інвалідність
настала після закінчення тримісячного
строку після звільнення з військової
служби, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період її проходження, розрахунок
грошового забезпечення здійснюється
на момент виникнення такого випадку.

Крім того, розмір одноразової грошової
допомоги у випадках настання
інвалідності безпосередньо залежить
від ступеня втрати працездатності,
визначеного МСЕК при встановленні
інвалідності, що теж дає підстави при
виплаті вказаної допомоги виходити з
розміру грошового забезпечення
відповідних категорій
військовослужбовців на момент
встановлення втрати працездатності.

Постановою суду чітко та зрозуміло
викладено взаємовідносини сторін, вона
набрала законної сили, а тому вона
підлягає виконанню.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Таким чином, враховуючи те, що
зміст постанови суду в справі є
незрозумілим, що ускладнює її
реалізацію в спосіб, приведений у ній,
суд вважає заяву такою, що підлягає
задоволенню.

Виходячи з викладеного вище, керуючись
ст.ст.170 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
суду задовольнити.

Роз'яснити, що розмір одноразової
грошової допомоги, який підлягає
виплаті ОСОБА_1 повинен обраховуватися
з розміру грошового забезпечення
відповідної категорії
військовослужбовця на момент
встановлення втрати працездатності
(встановлення інвалідності).

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :