Справа № 569/18865/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кучина
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"09" січня 2014 р.
Справа № 569/18865/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "01" листопада
2013 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського
міського суду Рівненської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне, в якому просив:
визнати протиправними дії та рішення
УПФУ в м.Рівне щодо відмови у виплаті
йому пенсії по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи
в розмірі визначеному постановою
Рівненського міського суду від 05
жовтня 2011 року та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України
в м. Рівне в межах строку звернення
до адміністративного суду відновити
виплату пенсії у розмірі,
визначеному постановою Рівненського
міського суду від 05 жовтня 2011 року.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 01.11.2013 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі. Вважає, що суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права. Зазначає, що виплата пенсії в
розмірі, визначеному постановою
Рівненського міського суду від 05.10.2011
року, була припинена з 01.11.2011 року
безпідставно, оскільки в даному
рішенні не визначено кінцеву дату
нарахування та виплати пенсії та не
вказано, що дане рішення діє до
будь-яких змін в пенсійному
законодавстві.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що постановою
Рівненського міського суду від 17.05.2011
року залишеного без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого
2012 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_3 до УПФУ в м.Рівне
визнано протиправними рішення та дії
управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне щодо
нарахування та виплати на користь
ОСОБА_3 пенсії та додаткової
щомісячної пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, зобов'язано УПФУ в м.Рівне
зробити перерахунок та виплатити на
користь ОСОБА_3 пенсію згідно ст.ст. 50,
54, Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру восьми
мінімальних пенсій за віком та 75 %
мінімальної пенсії за віком з 25 жовтня
2010 року.

Постановою Рівненського міського суду
від 05.10.2011 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 10.04.2012
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_3 до УПФУ в м.Рівне
визнано протиправними рішення та дії
управління Пенсійного фонду
України в місті Рівне щодо
нарахування та виплати на користь
ОСОБА_3 пенсії та додаткової
щомісячної пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, зобов'язано УПФУ в м.Рівне
зробити перерахунок та виплатити на
користь ОСОБА_3 пенсію згідно ст.ст. 50,
54, виходячи з розміру восьми
мінімальних пенсій за віком та 75 %
мінімальної пенсії за віком з 01 квітня
2011 року

На виконання судових рішень виплата
пенсії ОСОБА_3 проводилась у
визначеному розмірі щомісяця, а з
01.11.2011 року виплачується у меншому
розмірі.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача
протиправними, просить зобов'язати
УПФУ в м. Рівне виплачувати пенсію у
розмірі, визначеному рішенням суду від
05.10.2011 року.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що вимоги позивача є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, належить до
першої категорії, є інвалідом 2-ї групи,
як особа, яка потерпіла внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1, виданого Рівненською обласною
державною адміністрацією 30.04.2009 року.

Позивач отримує пенсію відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У статті 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону
встановлено, що особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема інвалідам 2-ї групи - у
розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії
за віком. Як передбачено статтею 53 того
самого Закону, виплата додаткової
пенсії здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу. Відповідно до частини
четвертої статті 54 цього Закону, якою
визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
2-ї групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком.

Зміни, які вносилися Законом України
„Про державний бюджет України на 2008
рік..." до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнані
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року такими, що не
відповідають Конституції України.

Законом України „Про державний бюджет
на 2010 рік" та Законом України „Про
державний бюджет на 2011 рік" за період з
01.01.2011 року по 21.07.2011 року норму цієї
статті не зупинено і не змінено, а
розмір пенсії, що підлягав виплаті
повинен був обчислюватися виходячи із
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Що стосується виплати пенсії ОСОБА_3 з
01.11.2011 року, то Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Рівне враховано
положення п.7 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" від 14.06.2011 року та
положень постанови Кабінету міністрів
України "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету" №745
від 06.07.2011 року, яка набрала чинності з
23.07.2011 року.

Закон України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" є чинним та не
визнавався неконституційним.

Посилання ОСОБА_3 на постанову
Рівненського міського суду від 05.10..2011
року в частині відсутності обмеження у
визначенні строку виплати
перерахованої пенсії, є безпідставним,
оскільки чинним законодавством
повноваження щодо призначення,
обчислення, перерахунок пенсії та
період її виплат покладено на органи
пенсійного забезпечення.

Таким чином, дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне щодо виплати
позивачу з 01.11.2011 року основної та
додаткової пенсій, передбачених ст.ст.
54, 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", але в розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України
№745 від 06.07.2011 року, є правомірними.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання протиправними дій та рішень,
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне вчинити
певні дії, з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "01" листопада
2013 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Б.С. Моніч

судді:
І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області вул.
Відінська, 41,м. Рівне,33018