Справа № 812/10197/13-а
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10197/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді Чернявської
Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання
Ігнатович О.А.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не
прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську

справу за адміністративним позовом

Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області

до приватного підприємства
«Українська торгово-промислова
компанія»

про стягнення коштів за податковим
боргом з податку на додану вартість у
розмірі 2174,74 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області до
приватного підприємства «Українська
торгово-промислова компанія» про
стягнення коштів за податковим боргом
з податку на додану вартість у розмірі
2174,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив таке.

Приватне підприємство «Українська
торгово-промислова компанія»
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності та
перебуває на обліку як платник
податків у позивача.

Заборгованість відповідача з податку
на додану вартість до бюджету складає
2174,74 грн., що виникла на підставі
прийнятих податкових
повідомлень-рішень від 02 липня 2013 року
№ , винесеного на підставі акта
перевірки від 20 травня 2013 року №
116/15-200/31960705, від 11 липня 2013 року № ,
винесеного на підставі акта перевірки
від 30 травня 2013 року № 124/15-200/31960705, та
від 30 серпня 2013 року № ,
винесеного на підставі акта перевірки
від 15 липня 2013 року № 162/15-200/31960705.
Податкові повідомлення-рішення від 02
липня 2013 року № , від 11 липня 2013
року № та від 30 серпня 2013 року №
направлені відповідачу у
встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, Державна
податкова інспекція у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області просить стягнути
кошти відповідача за податковим боргом
в судовому порядку, оскільки
відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника, на суму
податкового боргу або його частини, та
розглянути справу без участі її
представника.

У судове засідання представник
позивача не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлений
належним чином (арк. справи 21, 22, 41,
довідковий лист).

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, час і місце судового
розгляду повідомлений належним чином
(арк. справи 20). 17 грудня 2013 року за
закінченням терміну зберігання на
адресу Луганського окружного
адміністративного суду повернулось
поштове відправлення із судовою
повісткою, направлене на адресу
відповідача (арк. справи 23-24).
Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 71 та
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд вирішує справу за відсутності
сторін на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
статей 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню повністю, з таких підстав.

Приватне підприємство «Українська
торгово-промислова компанія»
(ідентифікаційний код 31960705) як платник
податків знаходиться на обліку в
Державній податковій інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків від 20 грудня 2013
року № 1 (арк. справи 32).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175
пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у порядку,
встановленому цим Кодексом, суми
податкових та грошових зобов'язань
платників податків (підпункт 20.1.18
пункту 20.1); застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (підпункт 20.1.19 пункту
20.1); звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним, крім
випадків, передбачених розділом IV
цього Кодексу (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Згідно з пунктом 50.1 статті 50
Податкового кодексу України у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно (у тому
числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України передбачено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2,
54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу. У разі
оскарження рішення контролюючого
органу про нараховану суму грошового
зобов'язання платник податків
зобов'язаний самостійно погасити
узгоджену суму, а також пеню та штрафні
санкції за їх наявності протягом 10
календарних днів, наступних за днем
такого узгодження.

Частиною 1 статті 120 Податкового
кодексу України передбачено, що
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення,
тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

20 травня 2013 року старшим державним
податковим інспектором відділу
адміністрування податку на додану
вартість, акцизного податку управління
оподаткування юридичних осіб
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість приватного
підприємства «Українська
торгово-промислова компанія» за
березень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 20 травня 2013 року №
116/15-200/31960705 (арк. справи 11). Дані
камеральної перевірки свідчать про
неподання податкової звітності з
податку на додану вартість, а саме:
декларація з податку на додану
вартість за березень 2013 року з
граничним строком подання до 22 квітня
2013 року взагалі не надавалася, за що
пунктом 120.1 статті 120 Податкового
кодексу України передбачена
відповідальність платника.

На підставі акта камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість від 20 травня 2013 року №
116/15-200/31960705, якою встановлені порушення
платником податків підпункту 49.18.1
пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України, Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області податковим
повідомленням-рішенням від 02 липня 2013
року № на підставі пункту 120.1
статті 120 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на 170,00 грн., у тому числі 0,00
грн. - за основним платежем, 170,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами), несплачений залишок якого, з
урахуванням існуючої переплати у
розмірі 35,26 грн., складає 134,74 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (арк. справи
10, 12, 37-38).

30 травня 2013 року старшим державним
податковим інспектором відділу
адміністрування податку на додану
вартість, акцизного податку управління
оподаткування юридичних осіб
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість приватного
підприємства «Українська
торгово-промислова компанія» за
квітень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 30 травня 2013 року №
124/15-200/31960705 (арк. справи 13). Дані
камеральної перевірки свідчать про
неподання податкової звітності з
податку на додану вартість, а саме:
декларація з податку на додану
вартість за квітень 2013 року з граничним
строком подання до 20 травня 2013 року
взагалі не надавалася, за що пунктом 120.1
статті 120 Податкового кодексу України
передбачена відповідальність
платника. Крім того, з наявної в базах
даних інформації до платника на
підставі пункту 120.1 статті 120
Податкового кодексу України
податковим повідомленням-рішенням від
02 липня 2013 року № було
застосовано штраф у розмірі 170,00
грн.

На підставі акта камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість від 30 травня 2013 року №
124/15-200/31960705, якою встановлені порушення
платником податків підпункту 49.18.1
пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України, Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області податковим
повідомленням-рішенням від 11 липня 2013
року № на підставі пункту 120.1
статті 120 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на 1020,00 грн., у тому числі 0,00
грн. - за основним платежем, 1020,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) (арк. справи 14).

15 липня 2013 року старшим державним
податковим інспектором відділу
адміністрування податку на додану
вартість, управління оподаткування та
контролю об'єктів і операцій Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області проведено
перевірку податкової звітності з
податку на додану вартість приватного
підприємства «Українська
торгово-промислова компанія» за
травень 2013 року, за результатами якої
складено акт від 15 липня 2013 року №
162/15-200/31960705 (арк. справи 15). Дані
камеральної перевірки свідчать про
неподання податкової звітності з
податку на додану вартість, а саме:
декларація з податку на додану
вартість за травень 2013 року з граничним
строком подання до 20 червня 2013 року
взагалі не надавалася, за що пунктом 120.1
статті 120 Податкового кодексу України
передбачена відповідальність
платника.

На підставі акта камеральної перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість від 15 липня 2013 року №
162/15-200/31960705, якою встановлені порушення
платником податків підпункту 49.18.1
пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203
Податкового кодексу України, Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області податковим
повідомленням-рішенням від 30 серпня 2013
року № на підставі пункту 120.1
статті 120 Податкового кодексу України
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на 1020,00 грн., у тому числі 0,00
грн. - за основним платежем, 1020,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) (арк. справи 16).

Податкові повідомлення-рішення від 02
липня 2013 року № , від 11 липня 2013
року № та від 30 серпня 2013 року №
на виконання вимог Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28 листопада 2012
року № 1236 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 грудня
2012 року за № 2135/22447, платнику податків
надіслані рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, але
повернуті поштовою службою без
вручення адресату за закінченням
терміну зберігання (арк. справи 34, 34 на
звороті, 35, 35 на звороті, 36).

З огляду на вимоги пунктів 3.8, 3.10
розділу ІІІ Порядку направлення
органами державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 28 листопада 2012 року № 1236 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2012 року за №
2135/22447, податкові повідомлення-рішення
від 02 липня 2013 року № , від 11 липня
2013 року № та від 30 серпня 2013 року
№ вважаються врученими платнику
податків у день, зазначений поштовою
службою в повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від 02
липня 2013 року № , від 11
липня 2013 року № та від 30 серпня 2013
року № відповідач ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку не оскаржував, в порушення
вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України сума штрафу з податку
на додану вартість протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, відповідачем не
сплачена, внаслідок чого за платником
податків утворився податковий борг за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в загальній сумі 2174,74 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (арк. справи
10, 37-38).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
в установлені строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України
контролюючим органом приватному
підприємству «Українська
торгово-промислова компанія» було
надіслано податкову вимогу від 05
вересня 2013 року № 871-19 (арк. справи 8).
Проте, на адресу Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області за закінченням терміну
зберігання повернулось поштове
відправлення із податковою вимогою,
направлене на адресу відповідача, а
відтак податкова вимога від 05 вересня
2013 року № 871-19 вважається врученою
відповідачу.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги та
здійснюється за рішенням суду, яке
направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Оскільки податкова вимога від 05
вересня 2013 року № 871-19 є чинною (доказів
про скасування або відкликання
податкової вимоги суду не надано), суд
прийшов до висновку, що позивачем при
зверненні до адміністративного суду з
позовом про стягнення коштів за
податковим боргом з рахунків у банках
дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Внаслідок того, що приватне
підприємство «Українська
торгово-промислова компанія» станом на
дату розгляду та вирішення справи
податковий борг з податку на додану
вартість у розмірі 2174,74 грн. не
сплатило, вимоги контролюючого органу
про стягнення коштів в розмірі 2174,74 грн.
за податковим боргом з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
КАС України, а також те, що позивач
відповідно до пункту 21 частини 1 статті
5 Закону України від 08 липня 2011 року №
3674-VІ «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільнений, судові
витрати у цій справі не підлягають
стягненню з відповідача, оскільки у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні 09 січня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Складення постанови у повному обсязі
відкладено до 14 січня 2014 року, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області до приватного
підприємства «Українська
торгово-промислова компанія» про
стягнення коштів за податковим боргом
з податку на додану вартість у розмірі
2174,74 грн. задовольнити повністю.

Стягнути кошти приватного
підприємства «Українська
торгово-промислова компанія»
(ідентифікаційний код 31960705,
місцезнаходження: 94204, Луганська
область, м. Алчевськ, проспект Леніна,
буд. 29, кв. 14) з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, за податковим боргом з
податку на додану вартість в сумі 2174,74
грн. (дві тисячі сто сімдесят чотири
гривні сімдесят чотири копійки) в доход
Державного бюджету України на р/р
0002 в ГУДКСУ в Рівненській області,
одержувач - УДКСУ у м. Рівному
Рівненської області, код одержувача -
38012714, МФО 833017, код бюджетної
класифікації платежу 14010100.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Згідно з частиною 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі 14 січня 2014 року.

Суддя
Т.І. Чернявська