Справа № 166/769/13-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/800/55140/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні у
касаційній інстанції адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області на постанову
Ратнівського районного суду
Волинської області від 02 липня 2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня 2013
року,

у с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області (далі - УПФУ) про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що вона з 07 березня 2007 року
по даний час перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області як одержувач пенсії
по втраті годувальника, яка була
призначена їй відповідно до Закону
України "Про державну службу" у зв'язку
із смертю її чоловіка - ОСОБА_2, який на
день смерті працював на посаді судді
Апеляційного суду Волинської області.
Позивач вважає, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця,
відповідач зобов'язаний здійснити
перерахунок раніше призначеної пенсії.

14 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії у зв'язку із
підвищенням заробітної плати суддям
Апеляційного суду Волинської області.
Однак, листом № 151/К-01 від 30 серпня 2012
року УПФУ повідомив про відмову у
здійсненні такого перерахунку.
Підставою для відмови відповідач
зазначив те, що пенсія по втраті
годувальника призначається
відповідно до норм Закону України "Про
державну службу", в якому перерахунок
пенсії у зв'язку із змінами в оплаті
праці не передбачено.

09 квітня 2013 року позивач повторно
звернулась до УПФУ із заявою про
проведення перерахунку пенсії. Листом
№ 63/К-01 від 22 квітня 2013 року відповідач
вдруге відмовив у здійсненні такого
перерахунку з тих же підстав.

У зв'язку з цим, позивач звернулася в
суд з вимогою про зобов'язання УПФУ
провести перерахунок та виплатити їй
пенсію як непрацездатній дружині
померлого годувальника відповідно до
статті 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та статті 37
Закону України "Про державну службу",
починаючи з 01 січня 2012 року з
урахуванням сплачених сум.

Постановою Ратнівського районного
суду Волинської області від 02 липня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від
01 жовтня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 та виплатити цю пенсію, як
непрацездатній дружині померлого
годувальника відповідно до статті
129 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" та статті 37 Закону
України "Про державну службу",
починаючи з 01 лютого 2012 року, з
дотриманням норм частини 1 статті 37-1
Закону України "Про державну
службу", з урахуванням сплачених
сум.

Постанову суду в межах суми стягнення
за один місяць звернуто до негайного
виконання

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У своїй касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати їх рішення та
прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

ОСОБА_1 у своїх запереченнях зауважує
на необґрунтованість касаційної
скарги, просить залишити її без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачка з 07 березня
2007 року по даний час перебуває на
обліку в Управлінні, як одержувач
пенсії по втраті годувальника, яка була
призначена відповідно до частини 4
статті 43 Закону України "Про статус
суддів" (чинного на момент призначення
пенсії) та статті 37 Закону України "Про
державну службу" в зв'язку зі смертю її
чоловіка, який на день смерті працював
на посаді судді Апеляційного суду
Волинської області.

На даний час розмір пенсії становить
3522,27 гривень.

Розмір заробітної плати для розрахунку
пенсії на момент призначення пенсії
складав 5031,80 гривень.

Відмовляючи в перерахунку пенсії, УПФУ
у своїх листах зазначило, що механізм
визначення розміру заробітної плати
для перерахунку пенсій державним
службовцям визначається Кабінетом
Міністрів України, а тому право на
підвищення розміру пенсії, як вважає
відповідач, з'явиться у позивача у разі
прийняття відповідної постанови
Кабінету Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод в Україні. Оскільки
правовідносини щодо призначення
пенсії виникли з 07 березня 2007 року і на
день набрання чинності Закону України
"Про судоустрій та статус суддів" від 07
липня 2010 року продовжують тривати на
даний час, то на ці правовідносини
одночасно поширюються вимоги статті 129
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", статті 37 Закону України "Про
державну службу" та частина 1 статті 37-1
Закону України "Про державну службу".

Зазначена позиція була підтримана і
Львівським апеляційним
адміністративним судом, який
переглянув постанову суду першої
інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначені висновки судів вважає
вірними та такими, що зроблені на
підставі правильно застосованих норм
матеріального права.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу" пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно із статтею 37-1 Закону України
"Про державну службу" у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 36 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу.

Пунктом 5 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000 року № 865 передбачено, що
перерахунок пенсій провадиться з
місяця підвищення розміру заробітної
плати працюючого державного службовця
на підставі поданої заяви та довідок,
виданих державними органами за
останнім місцем роботи.

Крім цього, п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000 року №865, у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV
"Про внесення змін до Закону України
"Про державну службу", заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку, 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, посадовий оклад, надбавки за
ранг та вислугу років враховуються в
розмірах, установлених Кабінетом
Міністрів України (для службовців
Національного банку України у
розмірах, установлених його
Правлінням) на момент виникнення права
на перерахунок за відповідною посадою
та рангом на момент призначення
(перерахунку) пенсії.

Нормами статті 22 Конституції України
встановлено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод
в Україні.

Згідно із статтею 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Зі статті 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" вбачається,
що суддям за роботу на посаді судді
щомісячно виплачується суддівська
винагорода, яка складається з
аналогічних складових заробітної
плати, з якої позивачу призначалась
пенсія по втраті годувальника -
державного службовця. Пунктом 3 цієї
статті визначено, що посадовий оклад
судді місцевого суду встановлюється в
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно: з 01.01.2012 року - 8 мінімальних
заробітних плат, з 01.01.2013 року - 10
мінімальних заробітних плат. Посадові
оклади інших суддів установлюються
пропорційно до посадового окладу судді
місцевого суду з коефіцієнтом: судді
апеляційного суду - 1,1. Згідно із абз. 6
п. 1 розділу ХІІ "Прикінцеві
положення" Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", ст. 129
цього Закону вводиться в дію з 01 січня
2012 року. В частині пенсійного
забезпечення судді прирівняні до
державних службовців, оскільки ст.138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" передбачає призначення та
виплату пенсій суддям на умовах,
передбачених ст. 37 ЗУ "Про державну
службу".

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі статті 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
Апеляційним судом Волинської області
позивачу були надані довідки №№ 93, 94, 95
від 03 серпня 2012 року, та №25 від 21
березня 2013 року про заробітну плату для
перерахунку пенсії, відповідно, з 01
січня 2012 року, 01 квітня 2012 року, 01 липня
2012 року та з 01 січня 2013 року по втраті
годувальника, який був державним
службовцем.

З вказаних довідок вбачається, що
розмір заробітної плати для обчислення
пенсії становить відповідно 12274,60
гривень, 12515,10 гривень, 12607,40 гривень,
18925,50 гривень. Очевидно, що розмір
заробітної плати, який враховується
для обчислення пенсії, починаючи з 01
січня 2012 року значно підвищився в
порівнянні із розміром заробітної
плати державного службовця, який був
врахований при призначенні пенсії
позивачу, що становив 5031,80 гривень.

Оскільки правовідносини щодо
призначення пенсії виникли з 07 березня
2007 року і на день набрання чинності
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" від 07 липня 2010 року
продовжують тривати на даний час, то на
ці правовідносини одночасно
поширюються вимоги статті 129 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", статті 37 Закону України "Про
державну службу" та частина 1 статті 37-1
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів
попередніх інстанцій є правильними,
обґрунтованими, відповідають нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, висновків судів та обставин
справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області залишити без
задоволення.

Постанову Ратнівського районного суду
Волинської області від 02 липня 2013 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01 жовтня
2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Мироненко

Т.А. Чумаченко