Справа № 825/4646/13-а
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2014 року
Чернігів Справа № 825/4646/13-а

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Смірнової О.Є.,

за участю секретаря
Прокіної А.С.,

представника позивача
Довбаха А.М.,

представника відповідача
Паншини І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
науково-виробничого об'єднання
«Чернігівеліткартопля» до
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання незаконним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О
В И В:

18.12.2013 Публічне акціонерне товариство
науково-виробничого об'єднання
«Чернігівеліткартопля» (далі - ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля») звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (далі - Чернігівська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
12.08.2013 № , яким позивачу визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 229826,07 грн. за
штрафними санкціями.

Свої вимоги представник позивача
мотивує тим, що на думку відповідача
ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» суму
ПДВ, що акумулюється на спеціальному
рахунку, використало не за цільовим
призначенням, чим порушило п. 209.2 ст. 209
Податкового кодексу України та п. 3
Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 № 11.
Підставою для висновків про порушення
стало використання коштів із
спеціального рахунку не за цільовим
призначенням, що ґрунтується
перевіркою виписки по рахунку №
1647 ПАТ «Укрсоцбанку» (МФО 300023) за
період з 01.05.2012 по 31.05.2013. Загальна сума
перерахування із спеціального рахунку
становить 229826,07 грн. Представник
позивача вважає висновки, викладені в
акті перевірки від 29.07.2013 № 138/22/00497377,
протиправними та такими, що не
відповідають дійсності. Так,
представник позивача вказує на те, що
спрямування коштів ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» з окремого
рахунку на оплату фіксованого
сільськогосподарського податку,
орендної плати за землю, єдиного
соціального внеску, прибуткового
податку і інші аналогічні витрати,
вважаються цільовим використанням
акумульованих коштів за умови, що
розрахунки з постачальниками в частині
відшкодування сум ПДВ, сплачених
(нарахованих) на вартість виробничих
факторів, проведені в повному розмірі,
а залишок суми податку витрачається
безпосередньо на інші виробничі цілі,
тобто ці витрати повинні мати
безпосередній, незаперечний зв'язок
саме з сільськогосподарським
виробництвом. Відповідач не врахував,
що перерахування коштів зі спецрахунку
сільськогосподарського підприємства,
яким являється ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля», на сплату
орендної плати за землю, фіксованого
сільгоспподатку, єдиного соціального
внеску, прибуткового податку
безпосередньо відноситься до
виробничих цілей, а саме: витрат
пов'язаних з сільськогосподарською
діяльністю. За таких обставин,
представник позивача вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення протиправним та
такими, що належить скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що Чернігівською
ОДПІ проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на додану вартість за період з 01.05.2012 по
31.05.2013, за результатами якої складено
акт від 29.07.2013 № 138/22/00497377. Перевіркою
встановлено, що позивачем порушено
вимоги податкового законодавства, а
саме: п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу
України та п. 3 Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 № 11, в
результаті чого податковим органом
зроблено висновок про те, що кошти в
розмірі 229826,07 грн. перераховані не за
цільовим призначенням. У зв'язку з
порушеннями податковим органом
винесено податкове
повідомлення-рішення від 12.08.2013 №
, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 229826,07 грн. за
штрафними санкціями. Тому представник
відповідача вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийнято на підставі та у
відповідності до норм податкового
законодавства, а позовні вимоги
позивача є безпідставними.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов належить задовольнити
частково, зважаючи на таке.

ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»
(ідентифікаційний код-00497377)
зареєстровано в якості юридичної особи
27.12.1999, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
25.12.2013 (а.с. 37-39 т. 1).

Позивач має свідоцтво № 200099781 НБ № 012802
про реєстрацію сільськогосподарського
підприємства як суб'єкта спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість (а.с. 40 т. 1).

Також ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»
набуло статусу платника фіксованого
сільськогосподарського податку на 2013
рік, що підтверджується довідкою
Чернігівської ОДПІ від 26.02.2013 № 1070/10/15-012
(а.с. 41 т. 1).

На підставі направлення від 12.07.2013 № 66,
наказу від 12.07.2013 № 50, керуючись пп. 20.1.4
п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 82
Податкового кодексу України
Чернігівською ОДПІ проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на додану вартість за період з 01.05.2012 по
31.05.2013, за результатами якої складено
акт від 29.07.2013 № 138/22/00497377 (а.с. 12-20 т. 1, а.с.
29,30 т. 2).

Перевіркою встановлено, що позивачем
порушено вимоги податкового
законодавства, а саме: п. 209.2 ст. 209
Податкового кодексу України та п. 3
Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 № 11, в
результаті чого податковим органом
зроблено висновок про те, що кошти в
розмірі 229826,07 грн. перераховані не за
цільовим призначенням.

Так, перевіркою виписки по рахунку №
1647 ПАТ «Укрсоцбанку» за період з
01.05.2012 по 31.05.2013 встановлено, що ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» кошти,
акумульовані на спец рахунку,
направляло на сплату податків і зборів.

Загальна сума перерахувань зі
спецрахунку на погашення податків та
зборів становила 229826,07 грн., в тому
числі:

жовтень 2012 - 29905,74 грн.;

листопад 2012 - 55000,00 грн.;

грудень 2012 - 28683,84 грн.;

січень 2013 - 39892,15 грн.;

лютий 2013 - 54984,16 грн.;

березень 2013 - 17619,55 грн.;

квітень 2013 - 1744,98 грн.;

травень 2013 - 1995,65 грн.

За висновками акта перевірки
Чернігівською ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 12.08.2013 №
, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання по податку на
додану вартість в розмірі 229826,07 грн. за
штрафними санкціями (а.с. 21 т. 1).

Згідно із п. 301.1 ст. 301 Податкового
кодексу України платниками податку з
урахуванням обмежень, встановлених
пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути
сільськогосподарські товаровиробники,
у яких частка сільськогосподарського
товаровиробництва за попередній
податковий (звітний) рік дорівнює або
перевищує 75 відсотків.

Відповідно до п. 302.1 ст. 302 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком для сільськогосподарських
товаровиробників є площа
сільськогосподарських угідь (ріллі,
сіножатей, пасовищ і багаторічних
насаджень) та/або земель водного фонду
(внутрішніх водойм, озер, ставків,
водосховищ), що перебуває у власності
сільськогосподарського
товаровиробника або надана йому у
користування, у тому числі на умовах
оренди.

Згідно із п. 209.1 ст. 209 Податкового
кодексу України резидент, який
провадить підприємницьку діяльність у
сфері сільського і лісового
господарства та рибальства та
відповідає критеріям, встановленим у п.
209.6 цієї статті (далі -
сільськогосподарське підприємство),
може обрати спеціальний режим
оподаткування.

Пунктом 209.2 ст. 209 Податкового кодексу
України передбачено, що згідно із
спеціальним режимом оподаткування
сума податку на додану вартість,
нарахована сільськогосподарським
підприємством на вартість поставлених
ним сільськогосподарських
товарів/послуг, не підлягає сплаті до
бюджету та повністю залишається в
розпорядженні такого
сільськогосподарського підприємства
для відшкодування суми податку,
сплаченої (нарахованої) постачальнику
на вартість виробничих факторів, за
рахунок яких сформовано податковий
кредит, а за наявності залишку такої
суми податку - для інших виробничих
цілей.

Зазначені суми податку на додану
вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 3, 4 Порядку акумулювання
сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
відкритих у банках та/або органах, які
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 № 11 (далі -
Порядок № 11), сума податку на додану
вартість, що підлягає сплаті
(перерахуванню) сільськогосподарським
підприємством відповідно до
податкової декларації за операціями з
постачання вироблених (наданих)
сільськогосподарських товарів (послуг)
на власних або орендованих основних
фондах, а також на давальницьких умовах
(крім підакцизних товарів, за винятком
виноматеріалів за кодами згідно з
УКТЗЕД 2204 29 і 2204 30, які поставляються
підприємствами первинного
виноробства), тобто різниця між сумою
податкового зобов'язання за звітний
(податковий період та сумою
податкового кредиту за такий період
перераховується
сільськогосподарським підприємством з
поточного рахунка на спеціальний
рахунок у строки, встановлені ст. 203
Податкового кодексу України для
перерахування суми податку на додану
вартість до державного бюджету.

Сума податку на додану вартість, що
акумулюється на спеціальному рахунку,
не підлягає вилученню до державного
бюджету і використовується
сільськогосподарським підприємством
відповідно до п. 209.2 ст. 209 Податкового
кодексу України, а починаючи з 1 січня
2018 року перераховується на поточний
рахунок сільськогосподарського
підприємства

Суд звертає увагу на те, що ціль
підприємства - це конкретний стан
окремих характеристик, досягнення яких
є бажаним і на що направлена його
діяльність, а також процес управління.
По змісту цілі підрозділяють на
технологічні, економічні, виробничі,
адміністративні, маркетингові,
науково-технічні, соціальні.

Виробничі цілі передбачають
виробництво різних видів продукції та
послуг, підвищення їх якості,
збільшення ефективності виробництва,
зниження собівартості продукції.

Судом встановлено, що цільовим
використанням акумульованих коштів зі
спеціального рахунку вважається
фінансування витрат
сільськогосподарського підприємства,
пов'язаних безпосередньо з веденням
сільськогосподарської діяльності,
тобто кошти використовуються для
компенсації виробничих факторів та
інших виробничих цілей і за рахунок
коштів на спецрахунку ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» сплатило:

1. Орендну плату за орендовані
сільгоспугіддя (за умови, що
сільськогосподарське підприємство
самостійно вирощує продукцію на цих
угіддях).

ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» у 2012-2013
роках вирощувало сільськогосподарську
продукцію на насіння, зерно та корми
для відгодівлі великої рогатої худоби
на землях, орендованих у Чернігівської
районної державної адміністрації,
Городнянської районної державної
адміністрації та фізичних осіб
(жителів смт. Седнів, с. Нове
Чернігівського району та с. Івашківка,
с. Макишин Городнянського району) (а.с.
43-48 т. 2). Орендовані землі у 2012-2013 роках в
суборенду не надавались.

Судом встановлено, що орендна плата за
землю перераховувався наступним чином:

- орендна плата за вересень 2012 року в
сумі 23299,40 грн. перерахована 30.10.2012 до
місцевого бюджету Івашківської
сільської ради за орендовані землі у
Городнянської районної державної
адміністрації.

- орендна плата за вересень 2012 року в
сумі 1555,94 грн. перерахована 30.10.2012
згідно декларацій сплати за землю
(орендна плата за земельні ділянки за
2012 рік) до місцевого бюджету
Седнівської селищної ради за
орендовані землі у Чернігівської
районної державної адміністрації.

- орендна плата за вересень 2012 року в
сумі 1995,65 грн. перерахована 30.10.2012
згідно декларації до місцевого бюджету
Макишинської сільської ради за
орендовані землі у Городнянської
районної державної адміністрації.

- орендна плата за землю за листопад 2012
року в сумі 1555,94 грн. перерахована 27.12.2012
згідно декларацій за 2012 рік до
місцевого бюджету Седнівської
селищної ради за орендовані землі у
Чернігівської районної державної
адміністрації.

- орендна плата за землю за листопад 2012
року в сумі 23299,40 грн. перерахована
27.12.2012 згідно декларацій за 2012 рік до
місцевого бюджету Івашківської
сільської ради за орендовані землі у
Городнянської районної державної
адміністрації та фізичних осіб.

- орендна плата за землю за листопад 2012
року в сумі 1995,65 грн. перерахована 27.12.2012
згідно декларацій за 2012 рік до
місцевого бюджету Макишинської
сільської ради за землі, орендовані у
Городнянської районної державної
адміністрації.

- орендна плата за землю за грудень 2012
року в сумі 1392,67 грн. перерахована 23.01.2013
згідно декларації за 2012 рік до
місцевого бюджету Макишинської
сільської ради за землі, орендовані у
Городнянської районної державної
адміністрації.

- орендна плата за землю за грудень 2012
року в сумі 1555,80 грн. перерахована 23.01.2013
згідно декларації за 2012 рік місцевого
бюджету Седнівської селищної ради за
орендовані землі у Чернігівської
районної державної адміністрації та
фізичних осіб.

- орендна плата за землю за лютий 2013
року в сумі 17619,55 грн. згідно декларації
за 2013 рік перерахована 29.03.2013 до
місцевого бюджету Івашківської
сільської ради за орендовані землі у
Городнянської районної державної
адміністрації та фізичних осіб.

- орендна плата за землю за квітень 2013
року в сумі 1955,65 грн. згідно декларації
за 2013 рік перерахована 30.05.2013 до
місцевого бюджету Макишинської
сільської ради за землі, орендовані у
Городнянської районної державної
адміністрації.

2. Суму фіксованого
сільськогосподарського податку,
оскільки фіксований
сільськогосподарський податок формує
виробничу собівартість
сільськогосподарської продукції у
складі загальновиробничих витрат (лист
Міністерства аграрної політики
України від 04.02.2002 за № 37-27-12/1104).
Нарахування належної до сплати суми
податку відображається на окремому
аналітичному рахунку по дебету рахунка
91 «Загальновиробничі витрати» з
подальшим розподілом по кредиту
рахунка на витрати виробництва (дебет
окремих аналітичних рахунків)
пропорційно прямій заробітній платі та
кредиту рахунка 64 «Розрахунки за
податками й платежами» (окремий
аналітичний рахунок). Тому фіксований
сільськогосподарський податок в
бухгалтерському обліку позивача
відображається по рахунку 6413, а орендна
плата за землю по рахунку 6416.

До Чернігівської ОДПІ та ДПІ у
Городнянському районі підприємство
подавало податкові декларації з
фіксованого сільськогосподарського
податку, податкові декларації з плати
за землю (орендна плата на земельні
ділянки) та додатки до них (відомості
про наявність земельних ділянок) (а.с.
50-244 т. 1, а.с. 1-20 т. 2).

Судом встановлено, що фіксований
сільськогосподарський податок
перераховувався наступним чином:

- фіксований сільськогосподарський
податок за вересень 2012 року в сумі 1806,87
грн. ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»
перерахувало 30.10.2012 до місцевого
бюджету Седнівської селищної ради
згідно податкової декларації з
фіксованого сільськогосподарського
податку на 2012 рік за орендовані землі у
Чернігівської районної державної
адміністрації та фізичних осіб.

- фіксований сільськогосподарський
податок за вересень 2012 року в сумі 66,94
грн. перераховано 30.10.2012 до місцевого
бюджету Макишинської сільської ради
згідно з декларацією за орендовані
землі у Городнянської районної
державної адміністрації та фізичних
осіб.

- фіксований сільськогосподарський
податок за вересень 2012 року в сумі 1180,94
грн. перераховано 30.10.2012 згідно
декларації за 2012 рік до місцевого
бюджету Івашківської сільської ради за
орендовані землі у Городнянської
районної державної адміністрації.

- фіксований сільськогосподарський
податок за листопад 2012 року в сумі 40,16
грн. перераховано 27.12.2012 згідно
декларації за 2012 рік до місцевого
бюджету Макишинської сільської ради за
землі, орендовані у Городнянської
районної державної адміністрації.

- фіксований сільськогосподарський
податок за листопад 2012 року в сумі 708,57
грн. перераховано 27.12.2012 згідно
декларацій за 2012 рік до місцевого
бюджету Івашківської сільської ради за
орендовані землі у Городнянської
районної державної адміністрації та
фізичних осіб.

- фіксований сільськогосподарський
податок за листопад 2012 року в сумі 1084,12
грн. перераховано 27.12.2012 згідно
декларацій за 2012 рік до місцевого
бюджету Седнівської селищної ради за
орендовані землі у Чернігівської
районної державної адміністрації.

- фіксований сільськогосподарський
податок за грудень 2012 року в сумі 1083,81
грн. перераховано 23.01.2013 згідно
декларацій за 2012 рік до місцевого
бюджету Седнівської селищної ради за
орендовані землі у Чернігівської
районної державної адміністрації та
фізичних осіб.

Вказані вище перерахування
фіксованого сільськогосподарського
податку та орендної плати
підтверджуються випискою по рахунку №
1647 з 01.05.2012 по 31.05.2013 (а.с. 21-28 т. 2).

3. Заробітну плату працівникам,
безпосередньо зайнятим виробництвом
продукції рослинництва та
тваринництва (агрономам, садівникам,
рільникам, пастухам, дояркам,
трактористам, комбайнерам), та вартість
послуг, супутніх веденню
сільськогосподарської діяльності. Це
послуги з питань оподаткування,
бухгалтерської звітності та обліку,
організації внутрішнього виробничого
управління.

Статтею 1 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464
встановлено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

Відповідно до абзацу другого пункту
частини першої статті 4 цього Закону
платниками єдиного внеску є :
роботодавці - підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Згідно пункту 1 частини першої статті 7
вказаного Закону єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, - на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Декрет Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від
26.12.1992 № 13-92 втратив чинність, крім
розділу IV у частині оподаткування
доходів фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю, який
застосовується з урахуванням положень
пункту 9.12 статті 9 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» та діє
до набрання чинності спеціальним
законом з питань оподаткування
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на
підставі Закону N 889-IV від 22.05.2003 -
набирає чинності з 01.01.2004. Декрет
повністю втратив чинність на підставі
Закону України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності» від 04.11.2011 № 4014-VI. А
Закон України «Про податок з доходів
фізичних осіб» втратив чинність на
підставі Податкового кодексу України
№ 2755-VI від 02.12.2010.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті
162 Податкового кодексу України
платниками податку на доходи фізичних
осіб є фізичні особи - резиденти, які
отримують доходи як з джерела їх
походження в Україні, так і іноземні
доходи.

Відповідно до статті 163 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є доходи, отримані платником податку на
доходи фізичних осіб. Відповідно до
підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 ПК
доходом визнається загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами.

Згідно ведення бухгалтерського обліку
до витрат на виробництво
сільгосппродукції відносяться витрати
на оплату праці та відрахування
працівників, що зайняті безпосередньо
на виробництві сільгосппродукції по
закінченню кожного місяця і
відображається на рахунках 23 класу. А
витрати на оплату праці спеціалістів
(ІТР) та службовців по закінченню року.

Згідно довідки ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля» від 09.01.2014 № 01
заробітна плата трактористів,
бухгалтерії, підсобників, а також всі
внески, які їм сплачувались, згідно
ведення бухгалтерського обліку
відносяться до витрат, пов'язаних з
виробництвом сільгосппродукції (а.с. 57
т. 2).

Розрахунки по заробітній платі та
нарахування внесків відображені в
книзі заробітної плати працівників по
бригадам (а.с. 59-107 т. 2).

В матеріалах справи містися таблиця № 2
з помісячним описом виконаної роботи
працівниками позивача, які були
безпосередньо зайняті виробництвом
продукції рослинництва, (а.с. 108-130 т. 2).

Крім того, в матеріалах справи
міститься роздруківка з електронних
звітів ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля»,
яка містить інформацію про суми
нарахованого єдиного внеску за 2,3,4
квартали 2012 року та 1,2 квартали 2013 року
(а.с. 132-238 т. 2).

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що кошти в сумі
224778,97 грн. використані підприємством за
цільовим призначенням, оскільки
перерахування коштів зі спецрахунку
сільськогосподарського підприємства,
яким являється ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля», на сплату
орендної плати за землю, фіксованого
сільгоспподатку, єдиного соціального
внеску, прибуткового податку
безпосередньо відноситься до
виробничих цілей ПАТ НВО
«Чернігівеліткартопля».

Таким чином, Чернігівською ОДПІ
неправомірно застосовано штрафну
санкцію податковим
повідомленням-рішенням від 12.08.2013 №
в розмірі 224778,97 грн.

Разом з тим суд зазначає, що сплата 23.01.
2013 позивачем податку на додану
вартість за грудень 2012 року в розмірі
1681,00 грн. та штрафних санкцій за
несвоєчасну сплату податку на додану
вартість на спецрахунок за листопад 2012
року в розмірі 3366,10 грн. не є
використанням коштів на виробничі
цілі, а тому застосування до позивача
штрафних санкцій податковим
повідомленням-рішенням від 12.08.2013 №
в розмірі 5047,10 грн. є правомірним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

Суд вважає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 12.08.2013 №
в частині визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в розмірі 224778,97 грн. прийнято
Чернігівською ОДПІ не на підставі, не у
межах повноважень та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з порушенням використаного
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; необґрунтовано,
тобто без врахування усіх обставин, які
мають значення для прийняття рішення;
не добросовісно та не розсудливо.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
належить задовольнити частково.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 4588,00
грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в розмірі 458,80 грн., що
підтверджується квитанцією від 16.12.2013
№ 513/521 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 449,62 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Чернігівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області від 12.08.2013 року № в
частині визначення податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість в розмірі 224778,97 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства науково-виробничого
об'єднання «Чернігівеліткартопля»
судовий збір в розмірі 449,62 грн.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
О.Є. Смірнова