Справа № 824/2047/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2047/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Скакун О.П.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Чернівецької митниці Міндоходів на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Кельменецького районного
центру зайнятості до Чернівецької
митниці Міндоходів про стягнення
виплаченої допомоги по безробіттю , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Чернівецької митниці Міндоходів про
стягнення виплаченої допомоги по
безробіттю ОСОБА_2 в сумі 9665.40 грн.

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року позов задоволено, а саме:
стягнуто з Чернівецької митниці
Міндоходів на користь Кельменецького
районного центру зайнятості виплачену
допомогу по безробіттю ОСОБА_2 в сумі
9665.40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, проте 25
грудня 2013 року надав суду заперечення
на апеляційну скаргу та прохання про
розгляд даної справи за їх відсутності
у порядку письмового провадження.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомленим про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, в судове засідання не з'явився .
Про причини своєї неявки суд не
повідомив .

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року- без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,
звертаючись до суду першої інстанції
та на аргументацію заявленого позову,
позивач вказав на те, що постановою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
р. у справі №2а/2470/243/12 за позовом ОСОБА_2
до Державної митної служби України,
Чернівецької обласної митниці, т.в.о.
Голови Державної митної служби
України Дериволкова С.Д. про скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу адміністративний
позов задоволено, а саме: визнано
незаконним та скасувано наказ
т.в.о. Голови Державної митної
служби України Дериволкова С.Д. №107-к
від 25.01.2012 року "По особовому складу
Чернівецької обласної митниці" в
частині припинення з 26.01.2012 року за
порушення Присяги державних
службовців, відповідно до пункту 6
частини 1 статті 30 Закону України
"Про державну службу" перебування на
державній службі в митних органах
ОСОБА_2 - провідного інспектора
митного поста "Росошани" Чернівецької
обласної митниці та поновлено ОСОБА_2
з 26 січня 2012 року на посаді
провідного інспектора митного поста
"Росошани" Чернівецької обласної
митниці. Зобов'язано Чернівецьку
обласну митницю нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу, за період
з 26.01.2012 року по 19 червня 2012 року.

Разом з тим, Наказом Кельменецького
районного центру зайнятості від 17
липня 2013 р. №55 , у зв'язку з поновленням
ОСОБА_2 на роботі, вирішено провести
претензійну роботу щодо поверненню
зайво виплачених коштів (допомоги по
безробіттю) ОСОБА_2

Згідно розрахунку повернення, сума
коштів, які підлягають поверненню до
Кельменецького районного центру
зайнятості складає 27743.44 грн.

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідачу надсилалася Претензія на
суму 27743.44 грн. від 18.07.2013 р. №01-11/583, в
якій зазначено, що Чернівецька обласна
митниця зобов'язана повернути
отриману допомогу по безробіттю на
рахунок центу зайнятості, натомість у
відповіді від 22.07.2013 р. №0816/01/2612
відповідачем зазначено, що претензія
на суму 27743.44 грн. не може бути виконана
повністю, а тільки частково, оскільки
не вистачає коштів, оскільки
відповідачем не відшкодовано
отриманої допомоги по безробіттю в
сумі 9665.40 грн., позивач і звернувся з
вищезазначеним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
Чернівецька митниця Міндоходів є
правонаступником Чернівецької
обласної митниці, а отже, допомога по
безробіттю, виплачена ОСОБА_2 в
загальній сумі 27743.44 грн., підлягає
поверненню Чернівецькою митницею
Міндоходів до Кельменецького
районного центру зайнятості, а
оскільки частина допомоги по
безробіттю була відшкодована
відповідачем, сума невідшкодованих
коштів, що підлягає відшкодуванню
складає 9665.40 грн. та у добровільному
порядку не сплачена.

Судова колегія апеляційної інстанції
погоджується з даним рішенням суду
першої інстанції та надаючи правову
оцінку публічно - правовому спору
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (надалі - Закон)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття - система прав, обов'язків і
гарантій, яка передбачає матеріальне
забезпечення на випадок безробіття з
незалежних від застрахованих осіб
обставин та надання соціальних послуг
за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття.

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
"Про затвердження Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності", застрахованим особам -
найманим працівникам; особам, які
виконують роботи (надають послуги)
згідно з цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність; військовослужбовцям
Збройних Сил України, Державної
прикордонної служби України,
внутрішніх військ, інших військових
формувань, утворених відповідно до
законів України, Служби безпеки
України, Служби зовнішньої розвідки
України, Державної спеціальної служби
транспорту, особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органів внутрішніх
справ, органів і підрозділів
цивільного захисту, особам
начальницького складу податкової
міліції, а також особовому складу
воєнізованих аварійно-рятувальних
служб (формувань), створених відповідно
до законодавства на постійній основі
(далі - військовослужбовці), крім
військовослужбовців строкової служби,
фізичним особам - підприємцям, особам,
які забезпечують себе роботою
самостійно, а у випадках, передбачених
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", іншим особам (громадянам
України, іноземцям, особам без
громадянства, які постійно проживають
в Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України), на користь
яких здійснюється страхування на
випадок безробіття, які втратили
роботу з не залежних від них обставин і
визнані в установленому порядку
безробітними та протягом 12 місяців, що
передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня),
проходили службу або виконували роботи
(надавали послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески
та/або єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок), допомога по безробіттю
визначається у відсотках до їх
середньої заробітної плати (доходу) або
середнього грошового забезпечення
залежно від страхового стажу.

Разом з тим, згідно з ст. 22 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", право на допомогу
по безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців за
даними Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до ст. 23 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застрахованим особам,
зазначеним у частині першій статті 22
цього Закону, розмір допомоги по
безробіттю визначається у відсотках до
їх середньої заробітної плати (доходу),
визначеної відповідно до порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу.

Одноразова виплата допомоги по
безробіттю для організації
безробітним підприємницької
діяльності здійснюється у розмірі
допомоги по безробіттю, нарахованої
відповідно до цієї статті, у розрахунку
на рік.

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідно до постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 р. у справі №2а/2470/243/12,
ОСОБА_2 поновлено з 26 січня 2012 року
на посаді провідного інспектора
митного поста "Росошани"
Чернівецької обласної митниці.

Зобов'язано Чернівецьку обласну
митницю нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу, за період з 26.01.2012
року по 19 червня 2012 року.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття", із роботодавця
утримуються: сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному у разі
поновлення його на роботі за рішенням
суду; незаконно виплачена безробітному
сума забезпечення у разі
неповідомлення про його прийняття на
роботу.

Більше того, як вірно зазначив суд
першої інстанції, Чернівецька митниця
Міндоходів є правонаступником
Чернівецької обласної митниці.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернівецької
митниці Міндоходів, - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.