Справа № 695/3237/13-а
Суддя: Мозгова О. А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд
76 м. м. Золотноша Золотоніський район
Справа № 695/3237/13-а
номер провадження 2-а/695/9/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року

Золотоніський міськрайонний суд

Черкаської області в складі:

головуючого судді
Мозгової О.А.

при секретарях
Матвєєвій О.І., Фесун І.К., Овдієнко Н.Г.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представників відповідача
Фюдр О.С., Новак Л.М.

третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Золотоноша
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Привітненської сільської
ради, Золотоніського району,
Черкаської облсті про визнання
неправомірними дії, скасування
рішень та зобов»язання вчинити певні
дії , треті особи по справі , які не
заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області з адміністративним позовом до
Привітненської сільської ради, в
якому просив суд визнати
неправомірними дії Привітненької
сільської ради відносно прийняття
рішень Привітненької сільської ради
№ 9 від 04.10.2006 року про затвердження
технічної документації із
землеустрою щодо оформлення права
власності на земельну ділянку
ОСОБА_4, та скасувати його, визнати
неправомірними дії Привітненької
сільської ради відносно прийняття
рішень Привітненької сільської ради
№ 12-21 від 22.06.1993 року про надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6 площею 0,60 га по АДРЕСА_1 та
скасувати його, зобов»язати
Привітненську сільську раду
розглянути питання щодо виділення
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,4015
га для обслуговування нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 відповідно до
одного з варіантів схеми
генерального плану містобудівного
розрахунку щодо реконструкції
колишньої котельні під складське
приміщення та стягнути понесені
судові витрати. Свій позов позивач
мотивує тим, що відповідно до
Свідоцтва про право власності він є
власником нежилого приміщення. Право
власності позивач також стверджує
витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 25315266
від 15.02.2010 року. Дане приміщення було
розпайоване та виділене частинами
згідно майнових сертифікатів: ОСОБА_7 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095418 від 27
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 3 108 грн), ОСОБА_8
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 0995580 від 10
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 6 619 грн ), ОСОБА_9 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095417 від 27
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 7 410 грн ), ОСОБА_10
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095581 від 10
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 8 607 грн ), ОСОБА_11
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095445 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 3 506 грн ), ОСОБА_12 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095454 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 6 075 грн ), ОСОБА_13 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095552 від 4
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 9 210 грн ), ОСОБА_14
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095446 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 14 336 грн ). 14.09.2002 року
рішенням загальних зборів СТОВ
«Данко» (колишнього КСП
«Канівщанське) , виділено майно в
натурі, а відповідно до акту прийому-
передачі №30 від 30.12.2002 року передано
уповноваженому ОСОБА_5 - приміщення
котельні. Після чого , 06.10.2003 року
рішенням Привітненської сільської
ради власникам приміщення на чолі з
ОСОБА_5 надано дозвіл на приватизацію
земельної ділянки площею 0,043 га , що
знаходиться під приміщенням котельні
. Для експлуатації приміщення
котельні надано на умовах оренди
строком на 5 років земельну ділянку
площею 0,091 га. Позивач на об»єкт
нерухомості виготовив технічну
документацію - технічний паспорт на
нежитлове приміщення. В ході
підготовки до виконання
містобудівного розрахунку щодо
реконструкції котельні під
складське приміщення виникли
серйозні труднощі у позивача через
відведення Привітненською сільською
радою земельних ділянок під ведення
садівництва та городництва
власникам суміжних земельних ділянок
- ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Після
виготовлення містобудівного
розрахунку з»ясувалося, що для
реконструкції колишньої котельні в
складське приміщення необхідна
земельна ділянка площею 0,3866 га, так
як для експлуатації цього ж
приміщення в якості котельні
необхідно було б площу 0,4247 га.
Позивач хоче реконструювати
приміщення колишньої котельні в
складське приміщення, оскільки його
експлуатація як котельні, за
призначенням на даний час не є
актуальним, оскільки всі об»єкти
селищної інфраструктури мають
автономне опалення. Але, коли
встановили межові знаки щодо меж
суміжних земельних ділянок , то
з»ясувалося, що позивач не може
отримати земельну ділянку для
експлуатації нежитлового приміщення
в якості складу, так як в наявності
відсутня земельна ділянка такої
площі. Крім того, димова труба та
цистерна, власниками яких він є, як
невід»ємних частин котельні,
розміщені на земельних ділянках, які
на праві приватної власності
належать третім особам по справі . А
саме, на земельній ділянці, що
належить ОСОБА_6 розміщене бетонне
кріплення розтяжки димової труби, а
на земельній ділянці ОСОБА_4 - вся
цистерна та бетонні кріплення
розтяжки димової труби. Позивач
вважає, що Привітненська сільська
рада порушила його права, надавши
третім особам по справі дозвіл на
приватизацію земельних ділянок, на
яких розміщене його майно, приміщення
колишньої котельні. Тепер він не має
можливості користуватися майном, що
належить йому на праві приватної
власності через неправомірні дії
відповідача по справі. Даний факт
змусив позивача звернутися до суду
за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач та його
представник наполягали на задоволенні
позовних вимог.

Представники відповідача заперечили
проти задоволення позовних вимог,
оскільки даний спір можливо вирішити
мирним шляхом, застосувавши інститут
земельного сервітуту.

Третя особа по справі ОСОБА_4 в
судовому засіданні просила суд
ухвалити таке рішення, щоб
задовольняло інтереси всіх сторін.

Третя особа по справі ОСОБА_6 в судове
засідання не з»явився, але надав
суду заяву, в якій просить суд
розгляд справи проводити у його
відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, третьої
особи осіб, технічну документацію на
спірну земельну ділянку, приходить
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення , при цьому
суд виходить з наступного.

Частиною 5 статті 158 Земельного кодексу
України визначено, що спори у разі
незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування, органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів вирішуються у судовому
порядку.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод - кожен , чиї права чи свободи
, вказані в цій Конвенції, було
порушено, має право на ефективний
засіб юридичного захисту в
національному органі , навіть якщо
таке порушення було вчинене особами,
які здійснювали свої офіційні
повноваження.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст. 14 Конституції України -
суб»єктами земельних відносин є особи,
які можуть набувати право власності на
землю. Це - громадяни, юридичні особи і
держава.

Частина 1 статті 116 Земельного кодексу
України визначає, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

В ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України
закріплено - набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Згідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу
України передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян у
межах норм , визначених цим кодексом,
один раз по кожному виду
використання.

Як вбачається з матеріалів справи
дійсно, позивач по справі ОСОБА_5
відповідно до Свідоцтва про право
власності є власником нежилого
приміщення на праві приватної
власності, що розташоване по АДРЕСА_1
(а.с. 6) . Право власності позивача
також стверджується витягом про
реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 25315266 від 15.02.2010 року
(а.с. 7). Дане приміщення придбане
позивачем на підставі майнових
сертифікатів, виданих на ім»я: ОСОБА_7
( Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095418 від 27
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 3 108 грн), ОСОБА_8
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 0995580 від 10
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 6 619 грн ), ОСОБА_9 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095417 від 27
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 7 410 грн ), ОСОБА_10
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095581 від 10
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 8 607 грн ), ОСОБА_11
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095445 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 3 506 грн ), ОСОБА_12 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095454 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 6 075 грн ), ОСОБА_13 (
Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095552 від 4
червня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 9 210 грн ), ОСОБА_14
(Свідоцтво серії ЧЕ-V № 095446 від 28
березня 2002 року, частка майна
визначена в сумі 14 336 грн ).

Позивач об»єднав майнові частки
вищезазначених осіб та на підставі
рішення загальних зборів
співвласників СТОВ «Данко»,
правонаступника КСП «Канівщанське»,
згідно акту прийому-передачі №30 від
30.12.2002 року ( а.с. 32) отримав приміщення
колишньої котельні.

Як з»ясовано в судовому засіданні ,
позивач не має необхідності
використовувати приміщення колишньої
котельні за призначенням , а тому
вирішив провести переобладнання в
складське приміщення.

Для введення складського приміщення
в експлуатацію позивачеві необхідно
розробити технічну документацію та
отримати земельну ділянку
відповідної площі.

Рішенням Привітненької сільської
ради №5 від 16 липня 2012 року
позивачеві було рекомендовано
звернутися у відділ містобудування
та архітектури Золотоніської РДА
для отримання містобудівних умов та
обмежень для виготовлення проекту
на нежитлове приміщення в зв»язку
зі зміною цільового призначення
будівлі (а.с.93).

На виконання вищезазначеного рішення
позивачем в комунальному
проектно-виробничому
архітектурно-планувальному
підприємстві «Облархбюро» було
замовлено містобудівний розрахунок
щодо реконструкції колишньої
котельні на земельній ділянці площею
0,3866 га під складське приміщення в с.
Привітне, Золотоніського району,
Черкаської області .

Як вбачається з витягу з протоколу
№1 засідання
архітектурно-містобудівної ради при
управлінні містобудування та
архітектури Черкаської
облдержадміністрації від 19.03.2013 року -
містобудівна рада вважає, що
неправомірно включено частину
території колишньої котельні до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку суміжного
землеволодіння.

Суміжні землекористувачі, які є
третіми особами по справі на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог - ОСОБА_4 та ОСОБА_6
мають Державні акти на право
власності на земельні ділянки ,
ОСОБА_4 отримала Державний акт 24.01.2007
року, а ОСОБА_6 - 30.12.2002 .

Містобудівною радою розроблено три
варіанти містобудівного розрахунку
щодо реконструкції колишньої
котельні під складське приміщення.
Всі три варіанти містять інститут
земельного сервітуту, тобто
позивачеві пропонується варіант
користування земельною ділянкою,
необхідною для обслуговування
складського приміщення ,
скориставшись правом земельного
сервітуту.

Відповідно до ст.401 ЦК України
Сервітут може бути встановлений щодо
земельної ділянки для задоволення
потреб, які не можуть бути
задоволені іншим способом. Згідно ст.
404 ч.2 ЦК України - особа має право
вимагати від власника земельної
ділянки надання земельного
сервітуту. Як вбачається з позовної
заяви позивач по справі ОСОБА_5 не
ставить перед судом питання
встановлення земельного сервітуту,
тому суд розглядає адміністративний
позов в межах заявлених позовних
вимог. Встановлення земельного
сервітуту не є предметом розгляду в
даному адміністративному
провадження, крім того, позивач
категорично проти цього заперечує .

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень , дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення , дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечили, що позивачеві
передавалося приміщення котельні
разом із димовою трубою, зазначивши ,
що ці два об»єкти забудови мали
різні інвентарні номери, позивач
отримав майно під інвентарним
номером 123, тому димова труба йому не
належить і він не має права
претендувати на земельну ділянку для
її обслуговування, але при цьому не
надали суду підтверджуючих доказів
такого твердження. Натомість, позивач
надав суду довідку КП «Черкаське
обласне об»єднання бюро технічної
інвентаризації», з якої вбачається,
що димова труба є невід»ємною
часткою котельні.

Отже, суд вважає, що позивач має у
власності нежитлове приміщення, яке
необхідно експлуатувати. Для його
експлуатації потрібна земельна
ділянка площею 0,3866 га . Оскільки і
цистерна, і димова труба являються
частиною приміщення котельні, то
позивачеві повинна бути відведена
земельна ділянка з врахуванням цих
фактів. Так як димова труба має
розтяжки, які забезпечують її
міцність , що прикріплені до бетонних
основ, які розміщені на земельних
ділянках суміжних землевласників, а
для забезпечення безпечність димової
труби , позивач повинен постійно
вести нагляд за станом розтяжок та
бетонних основ, до яких вони
прикріплені, проводити їх своєчасний
ремонт, відповідно - мати постійний
вільний доступ до них . Як з»ясовано
в судовому засіданні , бетонні основи
кріплень розтяжок димової труби
знаходяться на приватних земельних
ділянках суміжних землевласників, що
робить неможливим постійний вільний
доступ до них позивача по справі,
оскільки садиби обгороджені парканом.

Крім того, Привітненська сільська
рада, ухвалюючи оскаржувані
позивачем рішення та , передаючи у
власність земельні ділянки ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 , діяла всупереч генеральному
плану забудови села Привітного, де
визначені межі їхніх земельних
ділянок та всупереч нормам ст. 377 ЦК
України, яка визначає, що до особи ,
яка набула право власності на
житловий будинок, будівлю чи споруду ,
переходить право власності , право
користування на земельну ділянку , на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах , встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача). Також, при
ухвалення рішення щодо земельної
ділянки ОСОБА_4 не було враховано, що
рішенням Привітненької сільської
ради № 8 від 08.10.2003 року (а.с. 103) вже
надано дозвіл на приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_5 під
приміщенням котельні.

Як вбачається з матеріалів справи
попереднім власником котельні та
користувачем земельної ділянки
площею 0,4247 га було КСП «Канівщанське»
, то й до позивача по справі
переходить право власності на
котельню та земельну ділянку в дій
самій площі.

Але суд , приймаючи рішення, враховує
той факт, що позивач змінює цільове
призначення нежитлового приміщення, а
тому, бере до уваги розрахунки
містобудівних умов та приходить до
висновку, що для обслуговування
котельні необхідна земельна ділянка
площею 0,3866 га.

Представник відповідача в своєму
запереченні просить суд застосувати
наслідки пропуску строку звернення
до суду за захистом свого порушеного
права, оскільки позивач і його
представник були присутні на
засіданні Привітненської сільської
ради 16 липня 2012 року, де їм черговий
раз було відмовлено в наданні
земельної ділянки площею 0,43 га для
обслуговування приміщення котельні,
а тому дізналися про порушення свого
права саме цієї дати.

Суд не може погодитися з такими
твердженнями представника
відповідача, оскільки про порушення
свого права на отримання земельної
ділянки для користування приміщенням
котельні , позивач дізнався на
засіданні архітектурно-містобудівної
ради при управлінні містобудування та
архітектури Черкаської
облдержадміністрації від 19.03.2013 року.
Отже, суд вважає, що термін звернення
до суду за захистом порушеного права
необхідно рахувати саме з цього
часу.

Також, ст. 155 Земельного Кодексу
України, вказує, що у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного
кодексу України захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Пленум Верховного суду України №7
від 16.04.2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» пунктом 7 роз»яснив, що при
розгляді справ за позовами до
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування в разі
незгоди з рішенням з питань,
віднесених у галузі земельних
відносин до їх компетенції ( зокрема
про відмову у передачі земельної
ділянки у власність чи користування,
у продаж земельної ділянки у
наданні дозволу і вимог розроблення
проекту відведення земельної
ділянки тощо), суд за наявності
підстав для задоволення позову
визнає рішення такого органу
недійсним і зобов»язує його залежно
від характеру спору виконати певні
дії, передбачені його компетенцією(
або не вчиняти чи припинити їх), на
захист порушеного права, як цього
вимагає законодавство, або надає
позивачеві право позивачеві вчинити
певні дії для усунення порушень його
права.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про те, рішення
що Привітненької сільської ради № 9
від 04.10.2006 року про затвердження
технічної документації із
землеустрою щодо оформлення права
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
та рішення Привітненької сільської
ради № 12-21 від 22.06.1993 про надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6 площею 0,60 га по АДРЕСА_1 є
такими, що прийняті в порушення
генерального плану забудови с.
Привітне Золотоніського району та
земельного законодавства, що
унеможливлює користування позивачем
по справі приміщенням колишньої
котельні, як складським, а тому
підлягають скасуванню.

Згідно зі ст.12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
серед іншого, належить: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога позивача
щодо зобов»язання Привітненської
сільської ради розглянути питання
про виділення ОСОБА_5 земельної
ділянки для обслуговування
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 є
цілком підставним. Але, враховуючи
те, що питання розпорядження
земельними ділянками є виключною
компетенцією органу місцевого
самоврядування - Привітненської
сільської ради, суд не може
підмінювати собою орган місцевого
самоврядування, здійснюючи замість
нього певну функцію, тому суд не
вправі визначати відповідно до якого
варіанту містобудівного розрахунку
це необхідно зробити, орган
місцевого самоврядування повинен
вирішити це на власний розсуд, якщо
питання щодо виділення земельної
ділянки буде вирішене позитивно.

Що стосується площі земельної
ділянки , то необхідною
містобудівним розрахунком визнана
площа саме 0,3866 га. Тому, суд вважає
за можливе позовні вимоги ОСОБА_5 в
цій частині задоволити частково,
зобов»язавши Привітненську сільську
раду розглянути питання щодо
виділення ОСОБА_5 земельної ділянки
для обслуговування нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 площею 0,3866 га.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати присуджуються позивачеві
відповідно до задоволених вимог , а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Отже,
враховуючи той факт, що позов
задоволений частково і відношення
задоволених вимог до незадоволених
становить 5% х 950% , то суд відносить
витрати на позивача пропорційно 5%
сплаченого судового збору, а на
відповідача - 95%. Оскільки судовий
збір був сплачений позивачем при
зверненні до суду з даним позовом в
сумі 35 гривень, то суд стягує з
відповідача на користь позивача 33-25
гривень.

Керуючись, ст. 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 94, 118,
158-165 КАС України, ст.ст. 116, 118, 152, 155, 198
Земельного кодексу України, п.7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Привітненської сільської ради
Золотоніського району про визнання
неправомірними дії, скасування
рішень та зобов»язання вчинити певні
дії - задоволити частково.

Визнати неправомірними дії
Привітненької сільської ради щодо
прийняття рішення № 9 від 04.10.2006 року
про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
оформлення права власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 та щодо
прийняття рішення № 12-21 від 22.06.1993 року
про надання у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_6 площею 0,60 га
по АДРЕСА_1.

Визнати рішення Привітненької
сільської ради № 9 від 04.10.2006 року
про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
оформлення права власності на
земельну ділянку ОСОБА_4 та рішення
№ 12-21 від 22.06.1993 року про надання у
приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_6 площею 0,60 га по АДРЕСА_1 -
недійсними та їх скасувати.

Зобов»язати Привітненську сільську
раду Золотоніського району Черкаської
області протягом терміну, визначеного
Земельним кодексом України,
розглянути питання щодо виділення
ОСОБА_5 земельної ділянки для
обслуговування нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1 площею 0,3866 га.

Стягнути з Привітненської сільської
ради Золотоніського району
Черкаської області на користь ОСОБА_5
33-25 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Золотоніський міськрайонний суд
протягом десяти днів .

Суддя:
Мозгова О.А