Справа № 171/3225/13-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/3225/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"14" січня 2014 р.
м.Апостолово

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Прапорщика міліції
ІДПС ВДПС ДАІ ОСП № 2 ОСОБА_2 про
визнання протиправною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
неправомірної постанови про
адміністративне правопорушення та її
стягнення. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що 21 листопада 2013 року прапорщик
міліції ІДПС ВДПС ДАІ ОСИ № 2 ОСОБА_2
виніс постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА № 919003 про те, що він, керуючи
автомобілем нібито порушив правила
дорожнього руху та перетнув суцільну
лінію розмітки 1.1., за що його
притягнуто до адміністративної
відповідальності відповідно до ч. 1 ст.
122 Кодексу України про адміністративне
правопорушення у вигляді штрафу в
розмірі 300,00 гривень. Дана постанова по
справі про адміністративне
правопорушення є незаконною і
необгрунтованою, не відображає дійсних
обставин справи, складена за
відсутності належних доказів та з
грубими порушеннями чинного
законодавства. При підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення відповідачем не було
з'ясовано всіх обставин справи,
необхідних для об'єктивного і
правильного її вирішення, не було
враховано пояснень позивача. Тому,
притягнення до адміністративної
відповідальності позивач вважає
безпідставним та необгрунтованим, а
дії прапорщика міліції ІДПС ВДПС ДАІ
ОСП № 2 ОСОБА_2 такими, що суперечать
чинному законодавству України з
наступних підстав. Відповідач
безпідставно виніс постанову АА № 919003
від 21.11.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення за
відсутністю в діях позивача складу
проступку, оскільки правопорушення він
не вчиняв, небезпеки для інших
учасників дорожнього руху не
створював. Крім зазначеного вище в
постанові про адміністративне
правопорушення зазначено, що позивач
нібито перевищив швидкість на 28 км. год.
Перевищення швидкості зафіксовано
засобом фіксації порушень ПДР. Засобом
фіксації згідно постанови являється
прилад «Візір» (назва приладу в
протоколі взагалі не зрозуміла). Отже
вимірювання швидкості автомобіля було
здійснено технічним приладом не
внесеним до переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції. Зі
змісту протоколу про
адміністративного правопорушення
вбачається, що до протоколу не додано
матеріалів на яких зафіксовано
показання приладу яким вимірювалась
швидкість руху. Позивач вважає, що
інспектором не доведено, що швидкість
належить автомобілю, яким позивач
керував, тим більше що позивач вказував
інспектору, що рухався зі швидкістю 40
км/год.. У протоколі про
адміністративне правопорушення та
постанові відсутні докази належності
виміряної швидкості саме автомобілю
позивача. Відсутні також показання
будь-яких свідків. Вважає, що
вищевказані дії є неправомірними а
тому постанову про адміністративне
правопорушення винесену відносно
нього слід скасувати про що і просить
суд.

У судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності.

Відповідач заперечень проти позову не
надав, у судове засідання не з’явився,
про день та час слухання справи
повідомлений належним чином.

Тому судом не застосовано наслідки
неприбуття у судове засідання сторін
передбачених ст. 128 КАСУ та проведено
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Постановою прапорщика міліції ІДПС
ВДПС ДАІ ОСП № 2 ОСОБА_2, встановлено, що
21.11.2013 року водій ОСОБА_1 керував
автомобілем НОМЕР_1 на 327 км. Здійснив
обгін транспортного засобу перетнувши
суцільну смугу розмітки 1.1., та
перевищив швидкість руху на 28 км/год.,
чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачено
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, що тягне за собою накладення
штрафу від п’ятнадцяти до двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Однак, при притягненні до
адміністративної відповідальності
вина правопорушника повинна бути
доказаною.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено,
є будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 21.11.2013 року,
встановлено, що ОСОБА_1 21.11.2013 року о 21.15
годин водій ОСОБА_1 керував автомобілем
НОМЕР_1 на 327 км. Здійснив обгін
транспортного засобу перетнувши
суцільну смугу розмітки 1.1., чим порушив
ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
зазначив, що об'їхав яму.

У позовній заяві пояснив, що він винним
себе не вважає. Свідки правопорушення у
протоколі у якості не вказані і під час
складання протоколу не допитувались. У
зв’язку з вказаною неповнотою збору та
фіксації доказів під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення суд не має можливості
допитати свідків та усунути протиріччя
між поясненнями ОСОБА_1 та протоколом
про адміністративне правопорушення.

Таким чином, обставини, викладені у
протоколі про адміністративне
правопорушення нічим не підтверджені.
Тому, суд протиріччя у поясненнях
ОСОБА_1 та протоколі трактує на користь
ОСОБА_1 і вважає зібрані по справі
докази є недостатніми для притягнення
його до адміністративної
відповідальності.

Тому, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 122, 251, 254, 258 КУпАП,
керуючись ст.ст. 88, 159, 160-163, 167 КАС
України, суд –

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії прапорщик міліції ІДПС
ВДПС ДАІ ОСП № 2 ОСОБА_2, щодо винесення
постанови серії АА № 919003 від 21.11.2013
року, про накладення на ОСОБА_1
адміністративного штрафу в розмірі 300
гри. 00 коп. - протиправними.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА № 919003 від 21.11.2013 року, винесену
прапорщиком міліції ІДПС ВДПС ДАІ ОСП
№ 2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 грн. – скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3