Справа № 818/8533/13-а
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 р.
Справа №818/8533/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Олійника А.В.,

представників позивача - Ахраменко О.О.,
Посошенко О.В., Наливайко М.І.,

представника вiдповiдача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства "Кролевецьке
лісомисливське господарство" до
Глухівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство
«Кролевецьке лісомисливське
господарство», звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Глухівської об'єднаної
державної податкової інспекції в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013
року № .

Позов обґрунтовуються тим, що за
результатами планової виїзної
перевірки Державного підприємства
«Кролевецьке лісомисливське
господарство» відповідачем був
складений акт перевірки від 01.10.2013 р. №
387/22/00993001. Позивач не погоджується з
висновками Акту перевірки про
заниження підприємством податкового
зобов»язання з податку на додану
вартість з огляду на наступне.

Оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідачем
було прийняте в зв'язку з тим, що
відповідач в Акті перевірки вважає, що
правочини між підприємством та
контрагентами є нікчемними, тому
підприємство безпідставно віднесло до
податкового кредиту витрати - чим
занизило податок на додану вартість.

Підприємство вважає всі правочини
(договори), укладені з контрагентами,
правомірними та відповідаючи ми
діючому законодавству. Підприємство
має всі необхідні первинні документи -
яких не витребував відповідач при
перевірці (договори, накладні,
податкові накладні, акти прийому-здачи
виконаних робіт, платіжні доручення,
прибуткові документи та інші).
Відповідач в акті перевірки не
приводить належних доказів вини
підприємства в намірі порушити
публічний порядок.

Таким чином, підприємство вважає, що
всі господарські операції мали
реальний характер, відображені по
бухгалтерському обліку підприємства,
повністю підтверджуються первинними
документами бухгалтерського обліку, а
тому суми податку на додану вартість
правомірно включені до складу
податкового кредиту.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив у задоволення
позовних вимог відмовити.

Так, відповідач зазначає, що
підприємством перераховувались кошти
та оформлювались документи без мети
реального настання правових наслідків,
з метою заниження об'єкту
оподаткування, несплати податків, в
зв'язку з чим дії підприємства призвели
до втрат дохідної частини Державного
бюджету України.

Відповідач вважає, що викладені в
адміністративному позові твердження
ДП "Кролевецьке лісомисливське
господарство" з посиланням на вимоги
діючого законодавства, не спростовують
факти, що свідчать про порушення
податкового, валютного та іншого
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази у їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що у період з 20.08.2013
по 17.09.2013 відповідачем проведено
планову виїзну перевірку Державного
підприємства "Кролевецьке
лісомисливське господарство" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012, за результатами якої складено
акт від 01.10.2013 № 387/22/00993001 (далі - акт
перевірки, а.с. 12-75, т. 1). На підставі
зазначеного акту перевірки було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 23.10.2013 року №
, яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 169093 грн. та нараховані
штрафні (фінансові) санкції в сумі 41817
грн.

В акті перевірки податковим органом
зроблено висновки про завищення
податкового кредиту з податку на
додану вартість по операціям не
направленим на реальне настання
наслідків, з наступними контрагентами:

- ДП «Укрлісконсалтинг» на суму 5274,62
грн.;

- ТОВ «О.П.С.» на суму 1486,81 грн.;

- ТОВ «Укравтозапчастини» на суму 60647,75
грн.;

- ДП «Український транспортний
логістичний центр» та ТОВ «Агрофірма
Гретта» на суму 137375,60 грн.

Суд не погоджується з зазначеними
висновками податкового органу та
вважає їх такими, що спростовуються
матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи суд вбачає, що
на виконання розпорядження Кабінету
Міністрів України від 16 вересня 2009
№1090-р "Про схвалення Концепції
створення єдиної державної системи
електронного обліку деревини" та у
відповідності до наказу Державного
комітету лісового господарства
України від 27 травня 2010 №159 "Про
активізацію роботи щодо створення
єдиної державної системи електронного
обліку деревини", позивачем укладено
договір з ДП "Український
лісогосподарський центр консалтингу і
логістики "Укрлісконсалтинг" від 01
листопада 2010 № СМ-135 на виконання робіт
з інформаційного обслуговування та
програмного забезпечення
технологічних процесів єдиної
державної системи електронного обліку
деревини (а.с. 136-152, т. 1). 30.12.2010 укладено
додаткову угоду № 1 до договору від
01.11.2010.

На підтвердження виконання умов
вказаного договору позивачем надано:
видаткові накладні, акти
здачі-прийняття робіт, податкові
накладні, платіжні доручення (т.1 а.с.
156-168, т.5 189-191, 202-216).

14.08.2012 між позивачем (замовник) та ДП
"Український транспортно-логістичний
центр" (основний виконавець), ДП
«Дарницький вагоноремонтний завод»
(співвиконавець перший), ДП
«Український державний центр по
експлуатації спеціалізованих вагонів»
(співвиконавець другий) укладено
договір № 1478/626-2012 про надання послуг з
організації перевезень вантажів (т.3
а.с. 148-162).

Крім того, позивачем 07.04.2011 укладено
договір оренди спеціалізованих
лісовозних платформ з ТОВ "Агрофірма
Грета" № 07/4-11 (т.3 а.с. 163- 166) та додаткові
угоди до нього (т.3 а.с. 167-168).

Реальність виконання умов вказаних
договорів підтверджується:
квитанціями про приймання вантажу
(т.3.а.с. 179-203), залізничними накладними
(т.3 а.с. 204 - 250, т.4 а.с. 1- 250, т.5 а.с. 1-20),
актами наданих послуг (т.4 а.с. 150, 195, т.5
а.с. 25-53, т.6 а.с. 185 - 193, 199-228), податковими
накладними (т.5 а.с. 21-24, а.с. 54-105, т.6 а.с.
194-198, 229-284).

Крім того, у перевіряємому періоді
позивач придбавав запасні частини для
транспортних засобів у ТОВ
«Укрзапчастина» згідно договору
поставки №17/259 від 14.10.2008 р. (т.1 а.с. 185 -
189). Виконання зазначеного договору
підтверджується видатковими
накладними, товарно - транспортними
накладними, подорожніми листами,
податковими накладними (т.1 а.с. 190 - 250, т.2
а.с. 1-250, т.3 а.с. 1-145).

Також, ДП "Кролевецьке лісомисливське
господарство" здійснювало придбання
державної символіки у ТОВ "О.П.С.", що
підтверджується видатковою накладною
№ ОПС-008596 від 05.07.2011, податковою
накладною від 24.05.2011 № 829 (т. 1 а.с. 114-115),
платіжним дорученням від 23.05.2013 № 1172 (т.5
а.с. 219), експертним висновком на герби
Київської торгово-промислової палати
(а.с. 238-240, т. 4).

Суд вважає, що документи щодо операцій
по виконанню перелічених вище
договорів між позивачем та його
контрагентами мають всі обов'язкові
реквізити визначені законодавством, а
відтак є первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
та відображають фактично здійснені
позивачем господарські операції.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, сплаченого
(нарахованого) у зв»язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або
оформленими з порушенням вимог.

Пунктом 201.8 ст.201 Податкового кодексу
України, визначено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п.201.10. ст. 9 Податкового кодексу
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент видачі податкових накладних
позивач та його контрагент були
зареєстровані органами державної
податкової служби у встановленому
законодавством порядку в якості
платників податку на додану вартість,
про що є відповідне свідоцтво, а отже
мали право складати податкові
накладні.

Отже, зважаючи, що підприємство має
належним чином оформлені податкові
накладні, то, суд вважає, що сума
податку на додану вартість правомірно
віднесена позивачем до податкового
кредиту.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Судом встановлено, що оскаржувані
правочини були реальними, товар та
послуги були отримані на підставі
зазначених угод, оплата здійснена
через банк, факт збитковості операції,
чи невідповідності господарської
діяльності не встановлено.Отже,
господарські операції з
вищенаведеними контрагентами належним
чином підтверджені первинними
документами. Суд вважає, що перелічені
вище первинні документи свідчать про
фактичне виконання перелічених
договорів.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено факт виконання ДП
"Кролевецьке лісомисливське
господарство" та його контрагентами
зобов'язань за спірними правочинами.
Копії первинних документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
які в силу ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ст. 44, ст. 201
Податкового кодексу України, п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за № 168/704) спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості.

Таким чином, судження відповідача про
безтоварність укладених позивачем
правочинів є помилковими, оскільки
базуються лише на особистих
припущеннях податкового органу, що
суперечить вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Отже, господарські операції між
позивачем та його контрагентами мали
реальний характер, діяльність позивача
була спрямована на отримання
економічної вигоди від
підприємницької діяльності,
підприємства ознак фіктивності на час
здійснення господарської операції не
мали, що зумовлює хибність висновків
податкового органу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 23.10.2013 №
, а тому суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог Державного
підприємства "Кролевецьке
лісомисливське господарство".

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Кролевецьке
лісомисливське господарство" до
Глухівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Глухівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області від 23 жовтня 2013 року № .

Стягнути з Державного бюджету на
користь Державного підприємства
"Кролевецьке лісомисливське
господарство" суму судового збору в
розмірі 2109,10 грн. (дві тисячі сто дев'ять
грн. 10 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 31
грудня 2013 року.

Суддя (підпис)
В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя
В.О. Павлічек