Справа № 801/10047/13-а
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2013 р. (11:19) Справа №801/10047/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кушнової А.О., за
участю секретаря судового засідання
Богацької А.О., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Дружба
Народів"

до державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Лариси Олександрівни (відповідач 1);
Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції в АР Крим
(відповідач 2)

про визнання протиправним та
скасування рішення, спонукання до
виконання певних дій;

за участю представників сторін:

від позивача - Ярцев А.А., довіреність
б/н від 02.01.13, паспорт серії НОМЕР_1;

від відповідачів - не з'явились

Суть спору: Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Дружба Народів"
звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним
позовом до державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Лариси Олександрівни, Реєстраційної
служби Красногвардійського районного
управління юстиції в АР Крим про
визнання протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Лариси Олександрівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 5122758 від 19 серпня 2013 р.;
зобов'язання Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим протягом
десяти днів після набрання рішенням
законної сили внести в Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
відомості про реєстрацію права оренди
земельної ділянки на підставі договору
оренди, укладеного між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Дружба
народів" та Петрівською сільською
радою 08.07.2013 р., земельної ділянки
площею 3,3348 га, розташованої на
території Петрівської сільської ради
Красногвардійського району, с.
Петрівка, вул. Леніна,1а, кадастровий
номер :01:002:0025.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ним було подано
заяву до Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції в АР Крим про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, однак, 19.08.2013 року державним
реєстратором прийнято рішення №51227558
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень. На думку позивача
таке рішення державного реєстратора є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню, оскільки прийнято
відповідачем в порушення вимог Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" та Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703, тому позивач просить
суд задовольнити позов та скасувати
дане рішення, як протиправне, та
зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Красногвардійського районного
управління юстиції в АР Крим Коваль
Ірину Миколаївну здійснити державну
реєстрацію. При цьому позивач зазначає,
що наданий договір оренди земельної
ділянки відповідає вимогам діючого
законодавства та дає змогу встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

В судовому засіданні 23.12.2013 року
представник позивача наполягав на
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, були сповіщені належним
чином, від відповідача 2 надійшло
клопотання про розгляд справи у
відсутність представника, відповідач 1
про причини неявки суду не повідомив,
клопотань не надав.

На адресу суду 23.12.2013 року від
Реєстраційної служби
Красногвардійського РУЮ АР Крим
надійшли заперечення на позов, в яких
зазначено, що оскільки в оренду
надається земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належить до категорії
земель сільськогосподарського
призначення, а не до земель житлової та
громадської забудови, то п. 3.1.4 Договору
суперечить законодавству, а згідно з ч.
4 ст. 15 Закону державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Вислухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що
08.07.2013 р. між Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Дружба Народів"
(орендар) та Петрівською сільською
радою (орендодавець) укладено договір
оренди земельної ділянки загальною
площею 3,3348 га, розташованої на
території земель, не наданих у
власність або постійне користування с.
Петрівка, вул. Леніна, 1а, Петрівської
сільської ради Красногвардійського
району, кадастровий номер :01:002:0025
(а.с.7-14).

Позивачем на адресу Реєстраційної
служби Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим 02.08.2013 року
подано заяву про проведення державної
реєстрації права оренди земельної
ділянки площею 3,3348 га, розташованої на
території Петрівської сільської ради
Красногвардійського району,
с.Петрівка, вул. Леніна, 1а, кадастровий
номер :01:002:0025 (а.с.54).

За результатами розгляду вказаної
заяви державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Ларисою Олександрівною 19.08.2013 р.
прийнято Рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №5122758, відповідно якого
позивачу відмовлено в державній
реєстрації права оренди земельної
ділянки з підстав того, що п.п.9.4.4
договору оренди земельної ділянки від
08.07.2013р., яким передбачено зведення
відповідно законодавства житлових,
виробничих та культурно-побутових
споруд та забудов суперечить Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", відповідно до ч.4 ст.15 якого
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству та поданим документам.
При цьому в рішенні вказано про те, що з
договору оренди земельної ділянки від
08.07.13 вбачається, що заявнику надається
земельна ділянка для обслуговування
автогаража та її цільове призначення -
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а
не до земель житлової та громадської
забудови (а.с.15).

Рішення про відмову в державній
реєстрації прав від 19.08.13 № 5122758
прийняте державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Ларисою Олександрівною з посиланням на
ст.24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та пункти 16 та 23
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. №
703.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання його протиправним, з приводу
чого суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі -
Закон №1952) державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав;
нерухоме майно - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно зі ст.4 Закону №1952 обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме, право власності на нерухоме
майно; право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; інші речові права
відповідно до закону; податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Відповідно до ст. 6 Закону №1952 систему
органів державної реєстрації прав
становлять Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (далі - органи
державної реєстрації прав).

Стаття 20 Закону України "Про оренду
землі" встановлює, що укладений договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації, а право оренди земельної
ділянки виникає з дня державної
реєстрації цього права відповідно до
закону, що регулює державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

У ст. 8 Закону №1952 визначені
повноваження органу державної
реєстрації прав, до яких відноситься
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав; надання
інформації про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечення обліку
безхазяйного нерухомого майна;
здійснення інших повноважень,
передбачених цим Законом та іншими
законами України.

Відповідно до ст. 16 Закону №1952
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
якими виникло право, уповноваженої
особою або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

У ст. 19 Закону №1952 вказано, що державна
реєстрація прав проводиться на
підставі договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ст. 6, п. 5 ст. 19 Закону №1952
органами державної реєстрації прав,
які проводять державну реєстрацію прав
та їх обтяжень є органи державної
реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.24 Закону України №1952
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дії; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011р. затверджений Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі Порядок №703),
який визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

У п. 2 Порядку №703 зазначено, що державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Відповідно до п.7 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита (п.10 Порядку № 703).

П.17 Порядку № 703 передбачає, що за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Відповідно до п.23 Порядку № 703
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав та їх обтяжень виключно за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації прав, що
визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно необхідними
документами є документи, що
підтверджують виникнення, перехід або
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно та інші
документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 27 Порядку № 703 визначено
перелік документів для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідні для виникнення, переходу або
припинення права власності.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування).

Підставою для прийняття відповідачем
рішення від 19.08.2013 р. про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 5122758 стало твердження
відповідача про те, що положення пп. 9.4.4
Договору суперечать нормам Закону
України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Згідно з вказаним пунктом договору
орендар має право споруджувати у
встановленому законодавством порядку
житлові, виробничі, культурно-побутові
та інші будівлі і споруди, закладати
багаторічні насадження, споруджувати
ставки і водойми.

Вказане положення, на думку державного
реєстратора, суперечить положенням
Земельного кодексу України в частині
використання землі за цільовим
призначенням.

Проте, суд не може погодитися зі
вказаною позицією відповідача 1 та
зазначає, що під час проведення
державної реєстрації права оренди
землі державний реєстратор лише
перевіряє відповідність поданих
документів законодавчо встановленим
вимогам, оскільки контроль за умовами
використання земельної ділянки,
безпосередньо визначеними
законодавчими актами у відповідній
сфері, не віднесено до компетенції
органів державної реєстрації прав.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду
землі" істотними умовами договору
оренди є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки), строк дії договору оренди,
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату, умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду, умови
збереження стану об'єкта оренди, умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю, умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві, існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки,
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини,
відповідальність сторін, умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Аналізуючи спірний договір оренди
земельної ділянки від 08.07.2013 року, суд
доходить висновку, що останній
відповідає вимогам ст. 15 Закону України
"Про оренду землі", оскільки містить всі
визначені статтею істотні умови (об'єкт
оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки), строк дії договору оренди
тощо), має передбачені чинним
законодавством невід'ємні частини -
плани або схеми земельних ділянок, які
передаються в оренду, кадастрові плани
земельних ділянок з відображенням
обмежень (обтяжень) у їх використанні
та встановлених земельних сервітутів,
вчинені в належній формі, в якій
сторони виклали досягнуту згоду
стосовно всіх істотних умов, що
підтвердили своїми підписами під
текстом договорів.

При цьому, ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
оренду землі" прямо передбачає право
орендаря за письмовою згодою
орендодавця зводити в установленому
законодавством порядку жилі,
виробничі, культурно-побутові та інші
будівлі і споруди та закладати
багаторічні насадження.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 22
Земельного кодексу України землями
сільськогосподарського призначення
визнаються землі, надані для
виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури, у тому
числі інфраструктури оптових ринків
сільськогосподарської продукції, або
призначені для цих цілей.

Частиною 2 цієї статті визначено, що до
земель сільськогосподарського
призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо).

Таким чином, законодавець передбачає
можливість розміщення на землях
сільськогосподарського призначення
певних будівель та споруд, зокрема,
відповідної виробничої
інфраструктури, у зв'язку з чим лише
закріплення в тексті договору
положення про наявність у орендаря
права на спорудження об'єктів
нерухомості не свідчить про
невідповідність договору оренди
вимогам чинного законодавства.

Суд також звертає увагу на те, що
відповідно до статті 188 Земельного
кодексу України державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, а за додержанням вимог
законодавства про охорону земель -
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Порядок здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель встановлюється законом (ч. 2 ст.
188 ЗК України).

Таким законом є Закон України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" (далі - Закон №963),
статтею 5 якого передбачено, що
державний контроль за використанням та
охороною земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі.

Суд зазначає, що на теперішній час
органом, який забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі, є Державна інспекція
сільського господарства України, яка
була утворена Указом Президента
України №1085/2010 від 09.12.2010 р. "Про
оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади" шляхом
реорганізації Міністерства аграрної
політики України.

Таким чином, повноваження по
здійсненню контролю за цільовим
використанням земельних ділянок
належать Державній інспекції
сільського господарства України та її
територіальним органам, у зв'язку з чим
здійснення відповідного контролю
органами державної реєстрації прав на
стадії реєстрації права оренди землі
суд вважає безпідставним.

Ст. 202 Цивільного кодексу України (даді
ЦК України) встановлено, що правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним ( ст.204 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений
позивачем 08.07.2013 року з Петроівською
сільською радою договір оренди
земельної ділянки площею 3,3348 га,
розташованої за адресою:
Красногвардійський район, с. Петрівка,
вул. Леніна, 1а, кадастровий номер
:01:002:0025, не визнаний недійсним в
будь-якій частині. Всі його положення,
в тому числі права позивача, відповідно
до зміст цього правочину, підлягають
застосуванню в порядку, передбаченому
чинним законодавством.

На думку суду на відповідачів чинним
законодавством не покладено при
здійсненні процедури державної
реєстрації прав та їх обтяжень
обов'язок щодо надання юридичної
оцінки кожного пункту правочинну,
переданого на реєстрацію.

Також, суд не погоджується з тим, що
оскільки пп. 9.4.4 Договору зазначено, що
орендар має право зі згоди орендодавця
споруджувати у встановленому
законодавством порядку житлові,
виробничі, культурно-побутові та інші
будівлі і споруди, закладати
багаторічні насадження, споруджувати
ставки і водойми, то це суперечить
нормам Земельного кодексу України,
адже ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду
землі" прямо передбачає орендаря за
письмовою згодою орендодавця зводити в
установленому законодавством порядку
жилі, виробничі, культурно-побутові та
інші будівлі і споруди та закладати
багаторічні насадження.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що подані
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Дружба
Народів" державному реєстратору
документи, зокрема договір оренди від
08.07.2013 р. відповідає вимогам,
встановленим діючим законодавством та
дає змогу встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачами
не були надані належні та допустимі
докази на підтвердження
невідповідності положень договору
оренди землі вимогам законодавства, як
підстави для відмови у реєстрації
права, у той час як матеріали справи
свідчать, що позивачами в даному
випадку державному реєстратору надані
усі необхідні для реєстрації
документи, у зв'язку з чим відмова у
державній реєстрації права оренди
земельної ділянки площею 3,3348 га,
розташованої на території земель, не
наданих у власність або постійне
користування с. Петрівка, вул. Леніна,
1а, Петрівської сільської ради
Красногвардійського району,
кадастровий номер :01:002:0025, є
протиправною.

З урахуванням цього, спірне рішення
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Лариси Олександрівни "Про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень" №5122758 від 19.08.2013 р. має бути
визнано протиправним та скасовано.

Стосовно позовних вимог щодо
спонукання Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції в АР Крим до
виконання певних дій суд зазначає
наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
162 КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

З прохальної частини позовної
заяви вбачається, що СТОВ "Дружба
Народів" просить суд зобов'язати
Реєстраційну службу
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим протягом
десяти днів після набрання рішенням
законної сили внести в Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
відомості про реєстрацію права оренди
земельної ділянки на підставі договору
оренди, укладеного між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Дружба
народів" та Петрівською сільською
радою 08.07.2013 р., земельної ділянки
площею 3,3348 га, розташованої на
території Петрівської сільської ради
Красногвардійського району, с.
Петрівка, вул. Леніна,1а, кадастровий
номер :01:002:0025.

Суд звертає увагу на те, що формулюючи
вказану вимогу, позивач зазначив строк,
протягом якого відповідач має вчинити
реєстраційні дії, який на думку
позивача є достатнім для захисту його
порушеного права.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України №
1952 державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться в строк, що
не перевищує чотирнадцяти робочих днів
(крім випадків, встановлених у частині
сьомій цієї статті) з моменту
надходження до органу державної
реєстрації прав заяви про таку
реєстрацію та передбачених цим Законом
та нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення.

Частиною сьомою вказаної статті
передбачено, що розгляд заяви про
державну реєстрацію обтяжень і
прийняття рішення про таку реєстрацію,
відмову у державній реєстрації
обтяжень або її зупинення проводиться
в день надходження заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
обтяжень.

Положеннями пункту 6 Порядку № 703
встановлено, що державна реєстрація
прав, надання відмови в ній проводяться
у строк, що не перевищує 14 робочих днів
з моменту прийняття заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (далі -
заява про державну реєстрацію), крім
випадків, передбачених цим Порядком.

При цьому суд зазначає, що строки
вчинення відповідачем 2 певних дій з
реєстрації речового права розраховані
на відсутність спору між сторонами,
тому до спірних правовідносин норми, що
встановлюють строки вчинення дій з
реєстрації права застосуванню не
підлягають.

Суд, перевіряючи обґрунтованість
заявленої вимоги про встановлення
десятиденного строку після набрання
рішенням законної сили для внесення до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомостей про
реєстрацію права оренди виходить із
міркувань розумності та достатності
часу відповідачу виконати судове
рішення, з метою поновлення порушених
прав позивача.

Суд, дослідивши обставини справи,
приймаючи до уваги той факт, що рішення
про відмову в реєстрації права
прийняте відповідачем 1 ще 19.08.13, вважає,
що позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, оскільки
визначений позивачем строк для
проведення дій з реєстрації права
оренди є достатнім та розумним.

З урахуванням викладеного суд
вважає за можливе зобов'язати
Реєстраційну службу
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим протягом
десяти днів після набрання рішенням
законної сили внести в Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
відомості про реєстрацію права оренди
земельної ділянки на підставі договору
оренди, укладеного між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Дружба
народів" та Петрівською сільською
радою 08.07.2013 р., земельної ділянки
площею 3,3348 га, розташованої на
території Петрівської сільської ради
Красногвардійського району, с.
Петрівка, вул. Леніна,1а, кадастровий
номер :01:002:0025.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Сплачений позивачем судовий збір за
подання позову немайнового характеру в
розмірі 68,82 грн. підлягає стягненню на
його користь відповідно до положень
статті 94 КАС України з Державного
бюджету України.

Під час судового засідання, яке
відбулось 23.12.2013 р. були проголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАС
України постанову в повному обсязі
складено 30.12.2013 р.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим Власюк
Лариси Олександрівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №5122758 від 19.08.2013р.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Красногвардійського районного
управління юстиції АР Крим протягом
десяти днів після набрання рішенням
законної сили внести до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
відомості про реєстрацію права оренди
земельної ділянки на підставі договору
оренди, укладеного між
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Дружба
народів" та Петрівською сільською
радою 08.07.2013р., земельної ділянки площею
3,3348 га, розташованої на території
Петрівської сільської ради
Красногвардійського району,
с.Петрівка, вул. Леніна, 1а, кадастровий
номер :01:002:0025.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Дружба
народів" (97012, АР Крим,
Красногвардійський район, с. Петрівка,
) судовий збір у розмірі 68,82
грн. (шістдесят вісім грн. 82 коп.).

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис А.О.Кушнова