Справа № 805/17515/13-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.
Справа № 805/17515/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Постановлено у нарадчій кімнаті

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Троянова О.В.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом:

Державної податкової інспекції у м.
Докучаєвську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області

до

Концерна «Група компаній «Капітель»

про

надання дозволу на погашення
податкового боргу за рахунок майна, що
перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2013 року Державна податкова
інспекція у м. Докучаєвську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулась до суду з позовною
заявою до Концерна «Група компаній
«Капітель» про надання дозволу на
погашення податкового боргу за землю
за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

Правовою підставою надання дозволу на
погашення усієї суми податкового боргу
за рахунок майна представник позивача
вважає норми статей 14, 16, 95 Податкового
кодексу України. Зазначає, що
податковий борг в сумі 30222,75 грн. у
Концерна «Група компаній «Капітель»
виник на підставі наданих податкових
декларацій по зобов'язанням з плати за
землю та нарахованими штрафними
санкціями за податковим повідомленням
- рішенням. Активи платника податків
передані у податкову заставу. Тому
просив позов задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву про
розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, про дату, час та місце
судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що в
матеріалах справи наявні відомості.
Частиною 4 статті 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі -КАС України) передбачено, що у
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються:
юридичним особам та фізичним особам -
підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців. У разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином, просив розглянути без
його участі.

Через відділ діловодства та
документообігу Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву №358
від 18.12.2013 року, в якій також просив
залучити в якості третьої особи Відділ
державної виконавчої служби
Ворошиловського районного управління
юстиції в м. Донецьку.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 24.12.2013 року
відповідачу відмовлено у залучені
третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Оскільки процесуальні документи суду
по справі були направлені відповідачу
рекомендованим листом за адресою його
реєстрації, а саме: 83086, Донецька
область, м. Донецьк, вул. Федора Зайцева,
46-А, суд вважає, що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача про розгляд справи у
судовому засіданні. За таких обставин
суд вважає, що Концерн «Група компаній
«Капітель» про дату, час і місце
проведення судового розгляду
повідомлялась належним чином, просив
суд розглянути справу без участі
відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд встановив
наступне.

Позивач - Державна податкова інспекція
у м. Докучаєвську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області є
органом виконавчої влади, який у
правовідносинах з юридичними особами,
в тому числі пов'язаними із контролем
за повнотою нарахування та сплати
податків, обов'язкових платежів,
реалізують владні управлінські
функції , через що належить до суб'єктів
владних повноважень в розумінні п.п. 7 п.
1 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства.

Відповідач - Концерн «Група компаній
«Капітель» зареєстроване в якості
юридичної особи Виконавчим комітетом
Донецької міської ради 04.03.1998р. за
ідентифікаційним номером юридичної
особи №25330268, взятий на облік в ДПІ у м.
Докучаєвську (арк. справи 5-9), як платник
окремого виду податку.

Державна податкова інспекція у м.
Докучаєвську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області є
органом виконавчої влади, який у
правовідносинах з юридичними особами,
в тому числі пов'язаними із контролем
за повнотою нарахування та сплати
податків, обов'язкових платежів,
реалізують владні управлінські
функції , через що належить до суб'єктів
владних повноважень в розумінні п.п. 7 п.
1 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні», завданнями органів державної
податкової служби, зокрема, є
здійснення контролю за додержанням
податкового законодавства,
правильністю обчислення, повнотою і
своєчасністю сплати до бюджетів,
державних цільових фондів податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
неподаткових доходів, установлених
законодавством.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 статті 10
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» державні податкові
інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні
податкові інспекції здійснюють
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів); забезпечують облік
платників податків, інших платежів,
правильність обчислення і
своєчасність надходження цих податків,
платежів, а також здійснюють
реєстрацію фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів; подають до судів позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними
і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в
інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також
про стягнення заборгованості перед
бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Підпунктом 20.1.28. п. 20.1. статті 20
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011р., визначено, що
органи державної податкової служби,
окрім іншого, мають право стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Порядок погашення податкового боргу
визначений главою 9 Податкового
кодексу України.

Статтею 95 Податкового кодексу України
визначений перелік заходів
направлених на погашення податкового
боргу платника податків, що
здійснюються податковим органом.

Пунктом 95.1. статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно із абз. 2 п. 95.3 статті 95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби, у свою
чергу, звертається до суду щодо надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Таким чином, позивач є органом
державної влади, уповноваженим
здійснювати функцію контролю за
визначенням та сплатою платником
податків, повноваження якого на
звернення до суду із позовом про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі прямо передбачено
законом.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п.16.1 статті16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п. 54.1. статті 54
Податкового кодексу України, який
набрав чинності з 01.01.2011р., крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1. статті 57 цього
Кодексу платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. статті 14 Кодексу
встановлено, що суми грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання вважаються податковим
боргом.

Згідно із пунктом 287.3 ст. 287 Кодексу,
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідачем до податкового органу
було подано податкові декларації №147
від 19.02.2013 року та № від 28.01.2013
року, в яких самостійно обчислено
податкове зобов'язання з земельного
податку, розмір несплачених,
зобов'язань за 2013 рік становить 30079,43
грн. (а. с. 23-30).

Згідно із п.п. 54.3.1 п.54.3. ст. 54 Податкового
кодексу України Контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо дані
перевірок щодо утримання податків у
джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом.

Відповідно до п. 57.3 Податкового кодексу
України у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення,
крім випадків, коли протягом такого
строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 Податкового
кодексу України, у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Згідно із п. 58.3. ст. 58 цього Кодексу,
Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

12.11.2012 року прийняте податкове
повідомлення-рішення, яким нараховано
суму штрафної санкції в розмірі 243,56
грн. за платежем орендна плата з
юридичних осіб № , яке надіслано
відповідачу (арк. справи 31,43).
Відомостей щодо оскарження в
адміністративному або судовому
порядку суду не надано.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. статті 14 Кодексу
встановлено, що суми грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання вважаються податковим
боргом.

Внаслідок несвоєчасної сплати
податкових зобов'язань утворилась
заборгованість у загальному розмірі
30222,75 грн.(а.с. 12-22).

Приписами п. 95.1. статті 95 Податкового
кодексу України, встановлена
черговість прийняття податковим
органом заходів щодо погашення
податкового боргу, а саме, першочергово
податковим органом приймаються заходи
зі стягнення коштів з платника
податків, та лише у разі їх
недостатності, податковий орган може
приймати заходи щодо погашення
податкового боргу за рахунок майна
платника податків, в якого наявний
податковий борг. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2010р. № 1244 затверджений Порядок
зміни початкової ціни продажу майна
платника податків, яке перебуває у
податковій заставі, в рахунок
погашення його податкового боргу та
оприлюднення інформації про час та
умови проведення відповідних торгів,
який визначає механізм зміни
початкової ціни продажу майна платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі (далі - майно), в рахунок
погашення його податкового боргу та
оприлюднення інформації про час та
умови проведення відповідних торгів.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що
погашення усієї суми податкового боргу
платника податків за рахунок його
майна здійснюється за рішенням органу
державної податкової служби, прийнятим
з урахуванням вимог пункту 95.3 статті 95
Податкового кодексу України, яким
передбачено право органу державної
податкової служби звертатися до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.2 статті95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідачем була отримана податкова
вимога від 16.01.2013р. № 1 яка була
надіслана відповідачу рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
(арк. справи 10). Згідно з п. 59.1 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Пунктами 88.1 - 88.2 статті 88 Податкового
кодексу України з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов'язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.1 статті 89
Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації з дня,
що настає за останнім днем зазначеного
строку.

Як передбачено п. 89.3 статті 89
Податкового кодексу України, майно, на
яке поширюється право податкової
застави, оформлюється актом опису. До
акта опису включається ліквідне майно,
яке можливо використати як джерело
погашення податкового боргу. Опис
майна у податкову заставу здійснюється
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08.07.2013 року
по справі №805/8414/13-а стягнути кошти з
рахунків у банках.

Законодавець чітко визначив, що продаж
майна платника податків, яке перебуває
у податковій заставі, як захід щодо
погашення податкового боргу платника
податків є виключною нормою та може
застосовуватись податковим органом
лише у разі недостатності коштів, які
перебувають у власності платника
податків.

Позивачем були спрямовані до
банківських установ інкасові
доручення, які повернуті банками без
виконання у зв'язку із відсутністю
коштів на банківських рахунках (арк.
справи 38-42).

Тобто, у відповідача на момент
звернення до суду з даним позовом
відсутні кошти на розрахункових
рахунках в банках, що унеможливлює
здійснити стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках.

Податковою інспекцією складено Акт
опису майна від 26.02.2013 року та Акт опису
майна від 26.09.2013 року, що також є
передумовою для погашення податкового
боргу за рахунок майна платника
податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивачем обґрунтовано заявлено
вимогу про надання дозволу на
погашення податкового боргу в сумі
30222,75 грн. за рахунок майна Концерна
«Група компаній «Капітель».

Пунктом 38.1. статті 38. Податкового
кодексу України встановлено, що
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Доказів сплати заборгованості
відповідач не надав. Всі заходи
здійснені податковим органом не
призвели до погашення заборгованості.

Наявність заборгованості на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення заявлених позивачем вимог
про надання дозволу на погашення всієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків.

Відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Докучаєвську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Концерна «Група
компаній «Капітель» про надання
дозволу на погашення податкового боргу
за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі - задовольнити в
повному обсязі.

Надати дозвіл Державної податкової
інспекції у м. Докучаєвську Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
Концерна «Група компаній «Капітель».

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Троянова О.В.