Справа № 623/3516/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.Справа № 623/3516/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області на ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 26.11.2013р. по справі
№ 623/3516/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19 вересня 2013 року до Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області звернувся ОСОБА_1 із заявою
про зміну порядку і способу виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області по справі №
2-а-2203/2010 від 16.12.2010 року, шляхом
стагнення з управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмсьуої міської ради на користь
ОСОБА_1 грошових коштів щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік у
сумі 4340 грн. 00 коп. (чотири тисячі триста
сорок грн. 00 коп.)

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 26.11.2013р.
зазначену заяву було задоволено.
Змінено спосіб і порядок виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду від 16 грудня 2010 року по справі
№2-а-2203/2010 за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення з управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області (64300, м. Ізюм, Харківська
область, вул. Соборна, 20) на користь
ОСОБА_1 4340,00 гривень щорічної допомоги
на оздоровлення за 2010 рік відповідно до
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Не погодившись з даною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану
ухвалу та винести нове рішення, яким в
задоволенні заяви відмовити. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, дослідивши
письмові докази по справі, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що постановою Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 16 грудня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою колегії суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року, адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області про визнання
противоправними дій суб'єкта владних
повноважень, зобов'язання вчинити дії
по нарахуванню та виплати в повному
обсязі щорічної допомоги на
оздоровлення - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області по не
виконанню приписів статті 48 Закон
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від
28.02.1991 року у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат, яка призвела до
порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне
нарахування і отримання в повному
обсязі щорічної допомоги на
оздоровлення у 2010 році.

Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області здійснити перерахунок та
виплати в повному обсязі щорічної
допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2010
рік, відповідно до статті 48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№796-ХІІ від 28.02.1991 року, з урахуванням
виплаченої суми допомоги на
оздоровлення за 2010 рік.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вказана постанова суду набрала
законної сили. На виконання судового
рішення було видано виконавчий лист.

Як свідчать письмові докази, у
відповідності до листа управління
праці та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області від 04.09.2013 року № 5521 щодо
виконавчого провадження за ЄДРВП 40725325
по примусовому виконанню виконавчого
листа №2-а-2203/2010, по зобов'язанню
перерахуванню та виплати ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік, було здійснено розрахунок
одноразової допомоги на оздоровлення
відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, якії постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за вичетом
раніше виплачених коштів
вищезазначеної соціальної допомоги в
розмірі 4340,0 гривень.

Виплата коштів проведена не була у
зв'язку з тим, що Законами України "Про
Державний бюджет України" на поточні
роки видатків на виплату сум за
рішенням судів не передбачено (а.с. 55).

Задовольняючи заяву про зміну способу
та порядку виконання рішення суду, суд
першої інстанції виходив з наявності
підстав, встановлених ст. 263 КАС
України, для зміни способу та порядку
виконання постанови Ізюмського
міськрайонного суду від 16.12.2010 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

У своєму інформаційному листі № 846/12/13-13
від 13.06.2013 Вищий адміністративний суд
України висловив правову позицію
стосовно зміни способу і порядку
виконання судових рішень, ухвалених у
справах, пов'язаних із соціальними
виплатами. Згідно цього листа, суди
повинні враховувати, що підставою для
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення пособу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття судом
нових заходів для реалізації рішення.
Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому суд виходить з
розміру заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Згідно розрахунку до розпорядження № 28
від 21.07.2011 року "Про перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення за
2010 рік гр. ОСОБА_1, особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорія 2" по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-а- 2203/2010,
виданий 11.07.2011 року Ізюмським
міськрайонним судом Харківської
області, управлінням праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області здійснено перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 за 2010 рік, відповідно до статті 48
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням виплаченої
суми допомоги на оздоровлення за 2010
рік, - розмір виплати складає 4340,00
гривень (а.с. 69).

Колегія суддів також вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відсутність у державному бюджеті
коштів на виплату щорічної допомоги на
оздоровлення громадянам України, не
може бути підставою для порушення прав
громадян на соціальний захист, в тому
числі й на отримання зазначеної
виплати, яка прямо непередбачена
законом і за рішенням суду.

Реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
неможливості виплатити кошти за
рішенням суду, колегією суддів не
приймається до уваги.

Виходячи з вище зазначеного, колегія
суддів вважає правомірними висновки
суду першої інстанції щодо задоволення
заяви ОСОБА_1. про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені
обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 26.11.2013 року по справі №
623/3516/13-а прийнята з дотриманням норм
чинного процесуального та
матеріального права і підстав для її
скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197,199, 200, 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області залишити без задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 26.11.2013р. по
справі № 623/3516/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.