Справа № 2-а-13809/09/10/0170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/1286/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у письмовому
провадженні касаційну скаргу
Закритого акціонерного товариства
«Кримвтормет» на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25.11.2010 у
справі №2а-13809/09/10/0170 за позовом
Закритого акціонерного товариства
«Кримвтормет» до Державної податкової
інспекції у Балаклавському районі
міста Севастополя, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Інкерманська міська рада про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду передано вимоги
Закритого акціонерного товариства
«Кримвтормет» (далі-ЗАТ «Кримвтормет»,
позивач) до Державної податкової
інспекції у Балаклавському районі
міста Севастополя (далі-ДПІ у
Балаклавському районі м. Севастополя,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.11.2009
№/0 про визначення податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
у розмірі 51394,11грн., у тому числі: за
основним платежем - 42828,43грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
8565,68грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.02.2010 позовні
вимоги задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 24.11.2009
№/0.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.11.2010 постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.02.2010 скасовано та
прийнято нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ЗАТ
«Кримвтормет» 27.12.2010 звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 15.03.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просив
скасувати постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25.11.2010,
залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.02.2010.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, ч.1 ст.2,
ч.2 ст.21, ст.30 Закону України «Про оренду
землі» (далі-Закон України №161-ХІV) зі
змінами, внесеними Законом України від
03.06.2008 №309-VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
(далі - Закон України №309-VI), ст.13 Закону
України «Про плату за землю»
(далі-Закон України №2535-ХІІ).

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 17.11.2004 між ЗАТ
«Кримвтормет» та Інкерманською
міською радою був укладений договір
оренди земельної ділянки №89/04, який
08.12.2004 був зареєстрований
Севастопольським міським управлінням
земельних ресурсів у книзі реєстрації
договорів оренди землі під №4-1-01.

Відповідно до п.4.2. договору оренди
величина річної орендної плати за
користування земельною ділянкою
складає 616541,81грн. Розмір орендної плати
розрахований на підставі виписки з
технічної документації нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
станом на 01.01.2004, в якому грошова оцінка
зазначена в розмірі 13700929.

ЗАТ «Кримвтормет» до ДПІ у
Балаклавському районі м. Севастополя
було надано податкову декларацію за 2009
рік з орендної плати за земельну
ділянку вх. №886 від 30.01.2009 із
зазначенням загальної суми
податкового зобов'язання за рік -
755698,44грн., щомісячний платіж - 62974,87грн.

ДПІ у Балаклавському районі м.
Севастополя проведена невиїзна
документальна перевірка ЗАТ
«Кримвтормет» з питань правильності
нарахування, повноти та своєчасності
сплати орендної плати за землю за
вересень 2009 року, за результатами якої
був складений акт від 17.11.2009
№430/151/15-341/00190638.

За змістом акту перевірки податковим
органом було виявлено порушення ЗАТ
«Кримвтормет» ст. 7 Закону України
№2535-ХІІ, ст.21, ст.23 Закону України
№161-ХІV, що, на думку відповідача,
призвело до заниження орендної плати
за землю за вересень 2009 року в сумі
42828,43грн. При цьому, податковий орган
виходив з того, що Рішенням
Севастопольської міської ради від
19.10.2005 №4046 була введена в дію нова
нормативна грошова оцінка земель м.
Севастополя в адміністративних межах
міста. На підставі зазначеного рішення
Севастопольським міським головним
управлінням земельних ресурсів видана
нова виписка з технічної документації
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки станом на 01.01.2006, в якому
грошова оцінка зазначена в розмірі
23824420,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
ні Закон України №2535-ХІІ, ні інші
нормативно-правові акти не
закріплюють обов'язок орендаря
перераховувати орендну плату
(сплачувати її у більшому розмірі) в
разі законодавчої зміни нормативно
грошової оцінки землі. Тобто орендар
зобов'язаний буде сплачувати більший
розмір орендної плати лише у випадку
внесення відповідних змін до
договору.

Суд апеляційної інстанції з таким
висновком не погодився, та скасовуючи
рішення суду першої інстанції вказав
на те, що у зв'язку зі зміною
нормативно грошової оцінки землі
необхідність сплати земельного
податку у новому розмірі виникла у
позивача незалежно від внесення змін
до договору.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції суд касаційної
інстанції не погоджується та вважає
його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 83 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України)
землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. У
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (п. «в» ст. 12 ЗК України).

Згідно зі ст.2 Закону України №2535-ХІІ
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України №161-ХІV та
є обов'язковим при укладанні
відповідних договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 21 цього ж Закону
орендна плата - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до ст. 13 Закону
№2535-ХІІ є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності,- договір оренди
такої земельної ділянки.

Частиною четвертою статті 21 Закону
України №161-ХІV річна орендна плата за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
надходить до відповідних бюджетів.
Розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю»; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України «Про плату за землю».

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 14 Закону України «Про
систему оподаткування», до
загальнодержавних платежів належать
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як плата за землю (земельний
податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної і
комунальної власності).

Як вбачається з матеріалів справи,
пунктом 4.5 договору оренди земельної
ділянки №89/04 від 17.11.2004 передбачено, що
розмір річної орендної плати підлягає
щорічному перерахунку в строк до 1
лютого поточного року залежно від
грошової оцінки земельної ділянки, що
щорічно індексується. Щорічний
розрахунок орендної плати та сплата
орендної плати здійснюється орендарем
відповідно до умов цього договору та
вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст.21 Закону України
№161-XIV та ст. 8 Закону України №2535-ХІІ
передбачено внесення змін у розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності.

Разом із тим, ст. 30 Закону України №161-XIV
встановлено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

При цьому ст. 654 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Разом із тим слід зауважити, що
державна податкова служба відповідно
до ст. 2 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» була
наділена повноваженнями зі здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою вносити зміни в
договори оренди землі відповідно до
ст.ст. 12, 80, 83 ЗК України, ст. 21 Закону
України №161-ХІV, ст. 30 Закону України
№2535-ХІІ наділена одна зі сторін цих
договорів, якою у справі, що
розглядається, є міська рада - орган
місцевого самоврядування, через яку
відповідною територіальною громадою
реалізовано право власності на
передані в оренду земельні ділянки, що
знаходяться у комунальній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що хоча зміна розміру
земельного податку згідно із Законом
України №309-VI є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
ДПІ суми податкового зобов'язання з
орендної плати із застосуванням
штрафних санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасовано або
змінено помилково.

Керуючись ст. ст. 210, 222, 223, 226, 230, 231, ч.5 ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Кримвтормет»
задовольнити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.11.2010 скасувати, залишити в силі
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
26.02.2010.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв