Справа № 804/15330/13-а
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 р. Справа № 804/15330/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВрони О. В. за участю
секретаря судового
засіданняМаксименко Е.М. позивача
ОСОБА_3 представника
позивача ОСОБА_4 представника
відповідача Туркіної А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

В адміністративному позові фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по
тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3) просить
скасувати податкові
повідомлення-рішення за формою «Р»
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі по
тексту - відповідач, ДПІ у Жовтневому
районі), а саме: від 05.11.2013р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування на
загальну суму 23370,89грн., в тому числі за
основним платежем на суму 20597,63грн. та
штрафних санкцій на суму 2773,26грн.; від
05.11.2013р. № про збільшення
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму
23849,50грн., в тому числі за основним
платежем на суму 20209,00грн. та штрафних
санкцій на суму 3640,50грн.; від 05.11.2013р.
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем для фізичних
осіб-підприємців, у тому числі які
обрали спрощену систему оподаткування
та осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
27014,20грн., у тому числі за основним
платежем 25727,81грн. та штрафних санкцій
на суму 1286,39грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що податкові
повідомлення-рішення за формою «Р» від
05.11.2013р. №, №, № є
протиправними та підлягають
скасуванню, так як прийняті на
підставі акту від 22.10.2013р.
№1733/17-01/НОМЕР_1 про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 щодо дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012 роки, в якому відповідачем
зроблені неправомірні висновки про
нереальність «нікчемність» здійснення
господарських операцій з ТОВ
«Вектрас», ТОВ «Трансмультиторг», ПП
«Геліос-Д», ТОВ «Фортуна-Сервіс ЛТД»,
ТОВ «Промислова Екологія», ТОВ
«Деталон» та ПП «Зябкін» у період з
01.07.2010 по 31.12.2012 роки, в зв'язку з
відсутністю сертифікатів, паспортів,
товарно-транспортних накладних на
товар, отримання послуг з
розвантаження товарів. Дані висновки
спростовуються наявністю
господарських операцій позивача з його
постачальниками, що підтверджується
первинними документами.

Позивач та його представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач свої заперечення виклав
письмово, проти позову заперечує,
обґрунтовуючи свою позицію тим, що
оспорювані податкові
повідомлення-рішення були прийняті
правомірно, оскільки висновки,
викладені в акті перевірки ґрунтуються
на встановлених перевіркою фактичних
обставинах, також зазначає, що
податкова інспекція при прийнятті
податкових повідомлень-рішень від
05.11.2013р. №, №, № діяла
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, отже, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення на
адміністративний позов.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, оцінивши
їх у сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі наказу від
23.09.2013р. №452, відповідно до направлення
від 02.10.2013р. №653/17-01, відповідачем у
період з 02.10.2013р. по 15.10.2013р. проведена
документальна планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) з
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012 років.

За результатами проведення перевірки,
відповідачем був складений акт від
22.10.2013 року №1733/1701/НОМЕР_1 (далі по
тексту - акт перевірки).

При проведенні перевірки відповідачем
використані: реєстраційні документи,
відомості з центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб,
податкові декларації, договори,
виписки банку по рахункам, довідка
банку, квитанція до прибуткового
касового ордеру, реєстри отриманих та
виданих податкових накладних,
податкові накладні, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
рахунки, довіреності,
товарно-транспортні накладні, інші
документи, копії документів щодо
якості продукції, інформація баз даних
«АІС Облік податків та платежів» (ТАХ),
АРМів «Бест звіт», ІС «Податковий
Блок»; а також: акт ДПІ у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська від 07.07.2011р.
№2351/17-3/НОМЕР_1 про результати
документальної невиїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТОВ «Вектрас» за період з
01.08.2010 по 31.08.2010 рік, акт від 31.08.2012
№2574/22-5/36162999 про результати невиїзної
позапланової перевірки ТОВ
«Фортуна-Сервіс лтд» з питання
правильності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
період з 01.04.2009 по 30.06.2012 року; Вирок
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 26.05.2011 року
№0417/1-208/2011.

В ході перевірки відповідачем
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 віднесено до
складу валових витрат витрати з
придбання електротехнічної та
світлотехнічної продукції:

- у 2010 році від ТОВ «Фортуна-Сервіс
лтд» у сумі 18402,60грн., ТОВ «Вектрас» у
сумі 9668,33грн, від ТОВ «Трансмультиторг»
у сумі 30542,87грн.;

- у 2011 році від ТОВ «Промислова
екологія» у сумі 21255,00грн., від ТОВ
«Деталон» у сумі 21255,00грн., від ПП
«Геліос-Д» у сумі 4926,68грн.;

- у 2012 році від ПП «Зябкін» у сумі
40622,22грн.

Відповідачем встановлено відсутність
у позивача об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів у
підприємств - постачальників (ТОВ
«Фортуна-Сервіс лтд», ТОВ «Вектрас»,
ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ Промислова
Екологія», ТОВ «Деталон», ПП «Геліос-Д»,
ПП «Зябкін»), тобто операції з поставки
товарів між постачальниками та ФОП
ОСОБА_3 не містять у суті своїй розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) та не спричиняють реального
настання правових наслідків. Таким
чином, ФОП ОСОБА_3 безпідставно
сформовано податковий кредит за
рахунок зазначених постачальників, в
ході перевірки не підтверджено
реальності здійснення операцій із
вказаними контрагентами -
постачальниками, а саме не встановлено
факту поставок товарів по ланцюгу
постачальники - ФОП «ОСОБА_3

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_3
відповідачем зроблено висновок про
порушення позивачем зокрема:

- розділу ІV ст.134 Декрету Кабінету
Міністрів України №13-92 від 26.12.1992р. «Про
прибутковий податок з громадян», п.177.2,
п.177.4 ст.177, з урахуванням п.44.1, п.44.6 ст.44,
п.п.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, в результаті чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності у сумі
20597,63грн., у тому числі: за 2010 рік -
9504,58грн., за 2011 рік - 4459,72грн., за 2012 рік -
6633,33грн.; п.п.7.2.6. п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1,
п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», п.198.2, п.198.3
ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість всього на
загальну суму 23376,00грн., у тому числі по
періодах: за липень 2010 року на суму
11677,00грн., за вересень 2010 року - 2000,00грн.,
за жовтень 2010 року - 1681,00грн., за
листопад 2010 року - 1345,00грн., за березень
2011 року - 985,00грн., за червень 2011 року -
4666,00грн., за червень 2012 року - 1965,00грн., за
липень 2012 року - 1508,00грн., за серпень 2012
року - 2930,00 грн., за вересень 2012 року -
3071,00грн., за жовтень 2012 року - 347,00грн., за
листопад - 1258,00 грн., за грудень 2012 року -
453,00грн.; ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого занижено суму єдиного внеску а
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 25727,81
грн.

ФОП ОСОБА_3, не погодившись із
висновками акту перевірки, звернувся
до ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська з відповідними
запереченнями на цей акт. За розглядом
цих заперечень, відповідачем (лист від
04.11.2013 р. №14628/10/17-01) акт перевірки від
22.10.2013р. №1733/17-01/НОМЕР_1 залишений без
змін.

На підставі вказаного акту перевірки
ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська прийняті податкові
повідомлення-рішення за формою «Р»: від
05.11.2013р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на загальну суму
23370,89грн.; від 05.11.2013р. № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 23849,50грн.; від 05.11.2013р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем для фізичних
осіб-підприємців, у тому числі які
обрали спрощену систему оподаткування
та осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
27014,20 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що
згідно із п.61.1 ст.61 Податкового кодексу
України до сфери податкового контролю
віднесено контроль правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

У відповідності до ст.134 Податкового
Кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього
Кодексу, на собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та суму інших витрат звітного
податкового періоду, визначених згідно
зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з
урахуванням правил, встановлених
статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового
Кодексу України встановлено, що не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997р.
№168/97-ВР (який діяв на час здійснення
господарських операцій) передбачено,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну. Податкова
накладна є звітним податковим
документом і одночасно розрахунковим
документом; податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги) та є
підставою для нарахування податкового
кредиту; платники податку зобов'язані
вести окремий облік операцій з
поставки та придбання товарів (послуг),
які підлягають оподаткуванню цим
податком. Зведені результати такого
обліку відображаються у податкових
деклараціях, форма і порядок
заповнення яких визначаються
відповідно до закону. Платник податку
веде реєстр отриманих та виданих
податкових накладних у
документальному або електронному
вигляді за його вибором.

Згідно пп.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст.6 та статтею 8-1
цього Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пункт 7.5 зазначеного Закону визнає
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит дату
здійснення першої з таких подій: або
дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

У пп. 7.4.5 Закону зазначається, що не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст.39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п.193.1
ст.193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються обов'язкові
реквізити визначенні даною статтею.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів, послуг.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу
України встановлює, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

З матеріалів справи та наданих
письмових доказів вбачається, що ФОП
ОСОБА_3 зареєстрований рішенням
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради
10.09.2002р., про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію серії НОМЕР_4,
взятий на податковий облік в ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
10.09.2002 та є платником платку на додану
вартість, про що свідчить свідоцтво про
реєстрацію платника податку а додану
вартість НОМЕР_5 від 16.08.2007 року. У
період з 01.07.2010 по 31.12.2012 роки ФОП ОСОБА_3
здійснював діяльність на загальній
системі оподаткування.

У періоді з 01.07.2010 по 31.12.2012 роки ФОП
ОСОБА_3 здійснював діяльність з оптової
торгівлі електротехнічною та
світлотехнічною продукцією (лампи,
прожектори, світильники, ізострічки,
стартери, блоки живлення, кабелі,
проводи, тощо). Господарську діяльність
за вказаний період позивач здійснював
самостійно, найманих працівників не
мав.

Ведення господарської діяльності ФОП
ОСОБА_3 здійснює в орендованих
виробничих приміщеннях, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1, про що
свідчать договори оренди від 01.08.2009 №20
з ФОП ОСОБА_6 та від 01.01.2012р. №86 з ТОВ «ДЗ
«Темп-50»; має власний автотранспорт,
який використовує у виробничій
діяльності, а саме: автомобілі «Пежо
Партнер» держ. номер НОМЕР_2 та держ.
номер НОМЕР_3.

ФОП ОСОБА_3 на підставі договору з ТОВ
«Промислова екологія» №ПЕ-6 від 22.06.2011р.
отриманий 23 червня 2011р. товар (лампи) на
суму 2490,00грн., згідно рахунку №FDR -56,
видатковій накладній №FDR-8, податкової
накладної №1 від 23.06.2011р.

ФОП ОСОБА_3 від ПП «Геліос-Д» за
накладною №237 від 22.03.2011р., рахунку №237
від 22.03.2011, податковою накладною №237 від
12.03.2011 отримав товар (лампи) на суму
5912,02грн.

ФОП ОСОБА_3 від ТТН ТОВ «Деталон» на
підставі договору поставки від 01.06.2911
№106/11-2, за накладною №Дт-0000131 від 06.06.2011,
податкової накладної №13 від 06.06.2011,
рахунку №Дт-0000128 від 06.06.2011 отриманий
товар (світильники, лампи, стартери) на
суму 25505,88грн.

ФОП ОСОБА_3 від ТОВ «Вектрас» за
накладною №РН-0000380 від 03.07.2010р.,
податковою накладною №1 від 03.07.2010,
рахунку СФ-0000830 від 03.07.2010 отриманий
товар (лампи) на суму 7000,00грн.; за
накладною №РН-0002337 від 05.08.2010р.,
податковою накладною №1 від 05.08.2010,
рахунку СФІ-0002437 від 05.08.2010р. отриманий
товар (світильники) на суму 4602,00грн.

ФОП ОСОБА_3 від ТОВ «Трансмультиторг»
за накладною №РН-0003404 від 02.11.2010,
податкової накладної №1 від 02.11.2010,
рахунку-фактури №СФ-003404 від 02.11.2010
отриманий товар (лампи, світильники,
тощо) на суму 8075,51грн.

ФОП ОСОБА_3 від ТОВ «Фортуна-Сервіс лтд»
за накладною від 01.09.2010, податкової
накладної №104 від 01.09.2010 отриманий
товар (лампи) на суму 12000,00грн.; за
накладною №РН0002754 від 04.10.2010р.,
податкової накладної №401 від 04.10.2010
отриманий товар (лампи) на суму 10083,13грн.

ФОП ОСОБА_3 від ПП «Зябкін» на підставі
договору від 06.06.2012 №9334, видатковими
накладними, податковими накладними,
товарно-транспортними накладними за
період червень, липень, серпень,
вересень, листопад, грудень 2012 року
отриманий товар на суму 69191,73грн. Згідно
умов договору, товарно-транспортним
накладним товар до покупця перевозився
транспортом ПП «Зябкін».

На підтвердження зазначених
господарських операцій позивачем
надані наступні первинні документи:
договори та додатки до них,
специфікації, податкові накладні,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні.
Розрахунки між суб'єктами
господарювання проводились в
безготівковій формі, на підтвердження
цього позивачем надані копії платіжних
доручень.

Придбаний товар ФОП ОСОБА_3 був
перепроданий споживачам, що
підтверджується договорами,
видатковими накладними, податковими
накладними, довіреностями. Розрахунки
між споживачами та ФОП ОСОБА_3
проводились в безготівковій формі, на
підтвердження цього позивачем надані
копії платіжних доручень.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлює, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання;назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Фактичність виконання вказаних
господарських операцій ФОП ОСОБА_3 з
постачальниками ТОВ «Фортуна-Сервіс
лтд», ТОВ «Вектрас», ТОВ
«Трансмультиторг», ТОВ Промислова
Екологія», ТОВ «Деталон», ПП «Геліос-Д»,
ПП «Зябкін» та споживачами ФОП ОСОБА_3,
а також рух активів підтверджується
наступними первинними документами:
договорами та додатками до них,
податковими накладними, видатковими
накладними,товарно-транспортними
накладними, копіями платіжних
доручень, довіреностями на отримання
ТМЦ. Зазначені документи оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік» та є
належними доказами, що підтверджують
здійснення господарських операцій за
участю позивача.

Суд критично ставиться до посилань
відповідача, викладених в акті
перевірки ФОП ОСОБА_3 щодо нереальності
господарських операцій позивача з ТОВ
«Фортуна-Сервіс лтд», ТОВ «Вектрас»,
ТОВ «Трансмультиторг», ТОВ Промислова
Екологія», ТОВ «Деталон», ПП «Геліос-Д»,
ПП «Зябкін», оскільки відповідно до
ст.ст.46-49 Податкового кодексу України
ведення податкового обліку покладено
на кожного окремого платника податку.
При цьому такий платник несе
самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Якщо
контрагент позивача за іншими
господарськими операціями не
дотримувався у своїй діяльності
законодавчих норм це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
нарахування позивачу додаткових
платежів у разі якщо останній виконав
усі передбачені законом умови щодо
віднесення сплачених сум до витрат та
податкового кредиту і має всі
необхідні для цього документальні
підтвердження. Недоліки складання
первинної документації не
спростовують наявність господарської
операції, як такої.

Крім того, слід зазначити, що податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем для фізичних
осіб-підприємців, у тому числі які
обрали спрощену систему оподаткування
та осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
27014,20грн., у тому числі за основним
платежем 25727,81грн. та штрафних санкцій
на суму 1286,39грн. не містить норму, яку
порушив позивач, окрім того в акті
перевірки відповідач зазначив норму,
яка не міститься в Законі України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Твердження відповідача про те, що у ФОП
ОСОБА_3 відсутнє право на формування
валових витрат по операціям з
придбанням товарів у ТОВ
«Фортуна-Сервіс» у зв'язку з тим, що
його засновники або посадові особи
були визнані винними у скоєнні злочину
не може бути взято до уваги, оскільки
факти, встановлені вироком, не
стосуються подій, що пов'язані з
господарськими операціями за участю
позивача, та не можуть бути підставою
вважати правочини нікчемними і не
спростовують господарські операції з
ним.

З вищевикладеного вбачається, що
позивач мав в наявності всі первинні
документи, що підтверджують обсяги
задекларованих витрат. Угоди
укладалися підприємством в межах
господарської діяльності, згідно з
установчими, реєстраційними та
дозвільними документами. Згідно з
отриманими податковими накладними мав
законні підстави для включення певних
сум до складу податкового кредиту.

Отже, суд вважає, що відповідачем
необґрунтовано та необ'єктивно було
зроблено висновок про порушення ФОП
ОСОБА_3 розділу ІV ст.134 Декрету Кабінету
Міністрів України №13-92 від 26.12.1992р. «Про
прибутковий податок з громадян», п.177.2,
п.177.4 ст.177, з урахуванням п.44.1, п.44.6 ст.44,
п.п.139.1.12 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, в результаті чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності у сумі
20597,63грн., у тому числі: за 2010 рік -
9504,58грн., за 2011 рік - 4459,72грн., за 2012 рік -
6633,33грн.; п.п.7.2.6. п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.4.1,
п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», п.198.2, п.198.3
ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість всього на
загальну суму 23376,00грн., у тому числі по
періодах: за липень 2010 року на суму
11677,00грн., за вересень 2010 року - 2000,00грн.,
за жовтень 2010 року - 1681,00грн., за
листопад 2010 року - 1345,00грн., за березень
2011 року - 985,00грн., за червень 2011 року -
4666,00грн., за червень 2012 року - 1965,00грн., за
липень 2012 року - 1508,00грн., за серпень 2012
року - 2930,00 грн., за вересень 2012 року -
3071,00грн., за жовтень 2012 року - 347,00грн., за
листопад - 1258,00 грн., за грудень 2012 року -
453,00грн.; ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого занижено суму єдиного внеску а
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 25727,81
грн.

Таким чином, позовні вимоги про
скасування податкових
повідомлень-рішень за формою «Р»
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області від 05.11.2013р.
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на загальну суму
23370,89грн., в тому числі за основним
платежем на суму 20597,63грн. та штрафних
санкцій на суму 2773,26грн.; від 05.11.2013р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 23849,50грн., в
тому числі за основним платежем на суму
20209,00грн. та штрафних санкцій на суму
3640,50грн.; від 05.11.2013р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем для фізичних
осіб-підприємців, у тому числі які
обрали спрощену систему оподаткування
та осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
27014,20грн., у тому числі за основним
платежем 25727,81грн. та штрафних санкцій
на суму 1286,39грн., є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
визнання скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення за формою «Р»
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області від 05.11.2013р.
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на загальну суму
23370,89грн., в тому числі за основним
платежем на суму 20597,63грн. та штрафних
санкцій на суму 2773,26грн.; від 05.11.2013р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 23849,50грн., в
тому числі за основним платежем на суму
20209,00грн. та штрафних санкцій на суму
3640,50грн.; від 05.11.2013р. № про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем для фізичних
осіб-підприємців, у тому числі які
обрали спрощену систему оподаткування
та осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
27014,20грн., у тому числі за основним
платежем 25727,81грн. та штрафних санкцій
на суму 1286,39грн.

Стягнути з Державного бюджету України
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 744,00грн. судових витрат.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку
встановленому ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складений 23
грудня 2013 року.

Суддя О.В. Врона