Справа № 2а-17160/11/2670
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі Вєкуа Н.Г., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_2до Погребівської
сільської ради Васильківського району
Київської областіпроскасування
рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Погребівської
сільської ради Васильківського району
Київської області (надалі - відповідач)
про скасування рішення Погребівської
сільської ради Васильківського району
Київської області від 19.04.2011р. № 63 та
зобов'язання Погребівської сільської
ради Васильківського району Київської
області об'єктивно розглянути
клопотання позивача від 07.04.2011р. та від
23.02.2011р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач звертався до відповідача з
клопотанням про надання їй земельної
ділянки, на яку, зі слів позивача, вона
має право, проте отримала негативну
відповідь по суті заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 13.12.2011 року призначено
попереднє судове засідання.

Ухвалою суду від 12.04.2012р. зупинено
провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1
ст. 156 КАС України до вирішення Вищим
спеціалізованим судом з розгляду
цивільних і кримінальних справ
касаційної скарги на рішення
Апеляційного суду Київської області
від 12.03.2012р. по справі № 22ц-146/2012.

Ухвалою суду від 19.08.2013р. справу
прийнято до провадження суддею Вєкуа
Н.Г..

Провадження у справі поновлено на
підставі ухвали від 05.12.2013р.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позову, зазначив, що земельна
ділянка, яку бажає отримати позивач,
здана в оренду Товариству з обмеженою
відповідальністю «Керам-Еталон», у
зв'язку з чим виділити цю ділянку
позивачу не є можливим.

В судове засідання 16.12.2013р. представник
Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області не з'явився у зв'язку з чим
судовий розгляд справи було продовжено
в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, враховуючи пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_2
зверталась до Погребівської сільської
ради Васильківського району Київської
області із заявою про безоплатне
отримання нею земельної ділянки площею
0,87 га (0,25 га для обслуговування
житлового будинку та 0,62 га для ведення
особистого селянського господарства)
по АДРЕСА_1, яка знаходиться в
користуванні позивача, у зв'язку з
переходом права власності на житловий
будинок, що знаходиться на цій ділянці.

Рішенням Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області шостої сесії шостого скликання
від 16.04.2011р. № 63 вирішено відмовити
позивачу в задоволенні її заяви у
зв'язку з тим, що дана земельна ділянка
згідно з договором оренди земельної
ділянки ВКІ № 815473 від 10.04.2008р. передана
в оренду ЗАТ «Слава» (правонаступником
якого на даний час являється ТОВ
«Керам-Еталон»).

Вказуючи на неправомірність такої
відмови, представник позивача звертав
увагу суду, зокрема, на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 20.08.2007р.,
відповідно до якого за позивачем
визнано право власності в порядку
спадкування на жилий будинок з
надвірними будівлями, що знаходяться в
АДРЕСА_1, а також на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 29.07.2011р.,
відповідно до якого зобов'язано
Погребівську сільську раду
Васильківського району Київської
області передати у право користування
спірну земельну ділянку.

Проте, суд не може погодитись із
доводами позивача щодо
неправомірності дій відповідача з
огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується і це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Порядок набуття громадянами права
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності встановлений Земельним
кодексом України.

Так, ст. 118 Земельного кодексу України
встановлений порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами. Зазначеною нормою
встановлено, що громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Судом встановлено, що Рішенням
Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області №54-07-XXIV від 07.02.2003 р. було
затверджено проект відведення
земельних ділянок ЗАТ «Слава», яким
вилучено із землекористування
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Прогрес» земельну
ділянку площею 5,0 га, з них: забудованих
земель - 2,551 га, кар'єрів - 2,449 га під
існуючим цегельним заводом в АДРЕСА_1
та ЗАТ «Слава» надано в оренду строком
на 5 років під існуючий цегельний завод
та ведення підсобного господарства
земельну ділянку загальною площею 10 га,
з них: 5 га, в т.ч. 2,551 га, кар'єрів - 2,449 га
під існуючим цегельним заводом; 5 га
пасовищ вкритих чагарниковою
рослинністю для ведення підсобного
господарства за рахунок земель запасу
державної власності.

Пунктами 3, 4 вказаного Рішення,
сільському голові було доручено
укласти договір згідно чинного
законодавства за взаємною згодою без
нотаріального посвідчення та
зобов'язано ЗАТ «Слава» зареєструвати
договір оренди земельної ділянки у
відповідності з Порядком державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.01.1998 р. №2073, у
відділі земельних ресурсів та
податковій інспекції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 124
Земельного кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Земельного
кодексу України право оренди землі
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Отже, договір оренди земельної ділянки
є належним правовстановлюючим
документом, який посвідчує право
орендаря користуватися наданою йому
земельною ділянкою.

24 квітня 2004 року між Погребівською
сільською ради Васильківського району
Київської області та ЗАТ «Слава» було
укладено договір оренди земельної
ділянки, який 05.05.2004 р. був
зареєстрований в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
за №1102.

20 жовтня 2006 року Рішенням
Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області №152-V-V було внесено зміни до
Рішенням Погребівської сільської ради,
Васильківського району Київської
області №54-07-XXIV від 07.02.2003 p., а саме:
замінено п.1 рішення та викладено його в
наступній редакції: «вилучено із
землекористування
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Прогрес» земельну
ділянку площею 5,0 га промислового
призначення під існуючим цегельним
заводом в АДРЕСА_2 та надано в оренду
строком на 49 років з правом викупу ЗАТ
«Слава» під існуючий цегельний завод
та ведення сільського господарства
земельну ділянку загальною площею 10 га,
з них: 5 га - земельна ділянка
промислового призначення; 5 га - для
ведення сільського господарства за
рахунок земель запасу права державної
власності.

Крім того, 10.04.2008 р. між Погребівською
сільською ради Васильківського району
Київської області та ЗАТ «Слава» було
укладено договір оренди земельної
ділянки, посвідчений приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі під №435.

Також, вказаний договір було
зареєстровано Васильківським відділом
Київської філії центру ДЗК 16.04.2008 р. за
№14.

Суд звертає увагу на те, що право
власності позивача на земельну ділянку
площею 0,87 га (0,25 га для обслуговування
житлового будинку та 0,62 га для ведення
особистого селянського господарства)
по АДРЕСА_1, не є підтвердженим
належними доказами, оскільки чинне
законодавство України передбачає, що
спадкування земельної ділянки можливо
тільки у випадку, якщо на день смерті
спадкодавця ця земельна ділянка
належала йому на праві власності, тобто
була ним вже приватизована, або іншим
чином набута ним у власність.

Відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно, для підтвердження права
власності свого діда або батька на
вказані земельні ділянки, позивач мала
надати суду належним чином засвідчені
копії або оригінали державних актів
про їх право приватної власності на
земельні ділянки, чого нею зроблено не
було.

Крім того, як вбачається із поданих до
позовної заяви доказів, діду позивачки
ОСОБА_3 право безкоштовного отримання у
власність земельної ділянки було
надано 24.07.2006 року, що підтверджується
Рішенням Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області №56-3-V.

ОСОБА_4 було визнано спадкоємцем ОСОБА_3
за рішенням Васильківського
міськрайонного суду м. Києва від 20.08.2007
p., яке набрало законної сили 01.09.2007 року.

В той же час, в судовому порядку за
ОСОБА_4 було визнано право власності у
порядку спадкування лише на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Проте, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 отриману
безкоштовно земельну ділянку не
приватизували.

Рішенням Погребівської сільської ради
Васильківського району Київської
області №195-УІ-У від 15.12.2006 р. було
встановлено наступні терміни дії
рішень сільської ради по приватизації
та наданні в оренду земельних ділянок:
для юридичних осіб - 1 рік, для фізичних
осіб - 2 роки.

Таким чином, Рішення Погребівської
сільської ради Васильківського району
Київської області №56-3-V від 24.07.2006 р.
станом на 24.07.2008 року втратило свою
чинність і у позивачки не було правових
підстав для визнання за нею права
безоплатного отримання у власність
земельної ділянки площею 0,87 га по
АДРЕСА_1.

Крім того, рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 29.07.2011р., на яке посилається позивач
як на підставу для задоволення
позовних вимог, скасовано рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 12.03.2012р. У відкритті касаційного
провадження на рішення апеляційного
суду відмовлено ухвалою Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
18.04.2012р.

З огляду на викладене вище, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість та законність
прийнятого Погребівською сільською
радою Васильківського району
Київської області рішення №63 від 19.04.2011
р. за зверненням позивача.

У зв'язку з наведеним, беручи до уваги
об'єктивність та правомірність дії
відповідача при вирішенні поставлених
позивачем питань щодо одержання нею
згаданої земельної ділянки, суд також
приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог про
зобов'язання Погребівської сільської
ради Васильківського району Київської
області об'єктивно розглянути
клопотання ОСОБА_4 від 07.04.2011р. та від
23.02.2011р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Враховуючи, що заява ОСОБА_2 прийнята
відповідачем та розглянута в порядку,
встановленому законодавством, а також
те, що за насліками розгляду звернень
позивача прийнято законне та
обґрунтоване рішення, суд вважає, що
підстав для задоволення позовних вимог
немає.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, ст. 105, 158-163 КАС
України, адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Вєкуа Н.Г.