Справа № 2а-4989/10/0670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/6633/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 29.09.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011 у
справі №2а-4989/10/0670 за позовом
Державного підприємства «Бердичівське
лісове господарство» до Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 29.09.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2011, позові вимоги Державного
підприємства «Бердичівське лісове
господарство» (далі - ДП «Бердичівське
лісове господарство», позивач) до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції (далі -
Бердичівська ОДПІ, відповідач)
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення
рішення від 07.06.2010 №/0.

Рішення судів попередніх інстанцій
мотивовано правомірністю формування
валових витрат за господарськими
операціями з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Прайм Бізнес -
Україна» (далі - ТОВ «Прайм Бізнес -
Україна»), факт реальності вчинення
яких підтверджено належним чином
оформленими первинними документами.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Бердичівська
ОДПІ 04.02.2011 звернулась з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який своєю ухвалою від
17.03.2011 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
29.09.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.01.2011, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, пп. 5.3.9 п.
5.3 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(далі - Закон України №283/97-ВР).

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

На підставі належних та допустимих
доказів, досліджених з дотриманням
норм процесуального права, судами
попередніх інстанцій було встановлено,
що старшим державним податковим
інспектором Бердичівської ОДПІ було
проведено невиїзну документальну
перевірку ДП «Бердичівське лісове
господарство», з питань податкової
звітності з податку на прибуток за 1
квартал 2010 року, за результатами якої
складено акт №1260/15-01/00991806 від 27.05.2010.

На підставі вказаного акту перевірки
контролюючим органом було прийнято
податкове повідомлення-рішення від
07.06.2010 №/0 про визначення позивачу
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 20141,00грн., в тому числі
19182,00грн. за основним платежем та
959,00грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою для визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток
слугував висновок про порушення
позивачем п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3
ст. 5 Закону України №283/97-ВР в наслідок
неправомірного віднесення до валових
витрат витрати у розмірі 136375,00грн., за
господарськими операціями пов'язаними
з придбанням палива у ТОВ «Прайм Бізнес
- Україна», факт вчинення купівлі якого
не підтверджено первинними
документами, зокрема
товарно-транспортними накладними.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України №283/97-ВР
господарська діяльність - це будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
№283/97-ВР валові витрати виробництва та
обігу - це сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці з врахуванням обмежень,
встановлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї
статті (п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
№283/97-ВР).

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
№283/97-ВР валові витрати мають бути
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Пунктом 5.11 ст. 5 вказаного Закону
заборонено встановлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових, крім тих, що зазначені в
цьому Законі.

Статтею 11 Закону України №283/97-ВР
визначаються правила ведення
податкового обліку, при цьому дана
стаття не містить будь-яких вимог щодо
наявності документів, що
підтверджували б право на віднесення
певних витрат до складу валових витрат.

За приписами ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідно до п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону
України №283/97-ВР, датою збільшення
валових витрат виробництва (обігу)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Судами встановлено, що між позивачем та
TOB «Прайм Бізнес -Україна» було
укладено договір поставки
нафтопродуктів від 13.07.2009 №045-09/9/207а,
згідно пункту 1.1 якого постачальник - TOB
«Прайм Бізнес - Україна» зобов'язалось
передати (поставити) позивачу (покупцю)
нафтопродукти, зокрема: бензини марок:
А-76, А-80, А-92, А-95, А-98, ДТ, паливо пічне
побутове та ін., а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар на умовах викладених у договорі.

На виконання п. 3.11 вищевказаного
Договору сторонами оформлені товаро
-транспортні накладні на підтвердження
транспортування товарно-матеріальних
цінностей, з відмітками про
приймання-передачу.

Правилами перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 №363
встановлено, що товаро-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Пунктом 11 зазначених правил
передбачено, зокрема, що
товаро-транспортна накладна належать
до документів суворої звітності, які
виготовляються друкарським способом з
обліковою серією та номером;
відноситься до первинної транспортної
документації, ведення форм якої для
всіх суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форм
власності є обов'язковим, оскільки,
первинна транспортна документація
відноситься до первинних документів,
на основі яких ведеться бухгалтерський
облік.

Товаро-транспортні накладні на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом замовник повинен
виписувати в кількості не менше
чотирьох примірників, з яких: перший -
залишається у товарного оператора
вантажовідправника і є первинним
документом складського обліку з
подальшим здаванням до бухгалтерської
служби підприємства; другий -
використовується водієм як перепустка
під час виїзду з підприємства, а після
виїзду - залишається в охорони
підприємства з подальшим здаванням до
бухгалтерської служби підприємства;
третій та четвертий - засвідчені
підписом представника
вантажоодержувача та відміткою про час
виїзду з підприємства - передаються
перевізнику. При цьому третій
примірник є супровідним документом
вантажу і після його здавання
передається вантажоодержувачу.
Четвертий примірник передається
експедитору (водію) і є підставою для
обліку транспортної роботи.

Отже, за встановлених судом обставин
щодо наявності товарно-транспортних
накладних, оформлених відповідно до
вищезазначених вимог, та за наявності
інших первинних документів, зокрема,
видаткових та податкових накладних,
платіжних доручень, віднесення
позивачем складу до валових витрат
136375,00грн. по взаємовідносинах з TOB
«Прайм Бізнес-Україна» є правомірним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального права
при встановленні фактичних обставин
справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 2201, 223, 224, 230, 231, ч.5
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення,
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 29.09.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.01.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв