Справа № 2а-139/11/2170
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/42765/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 08 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області про зобов'язання
вчинити дії, -в с т а н о в и л а:ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 08 травня 2012
року постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
суб'єктом підприємницької діяльності
та платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позивач здійснює підприємницьку
діяльність та знаходиться на спрощеній
системі оподаткування.

Управлінням Пенсійного фонду України
в Білозерському районі Херсонської
області

08 листопада 2010 року було надіслано
вимогу № Ф-28 про сплату позивачем боргу
зі сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 695,46 грн. з
урахуванням сплаченої суми.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулась до
суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що дії управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області щодо нарахування
позивачу заборгованості по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є правомірними та
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів
попередніх інстанцій з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються Законом України

«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та іншими
нормативно-правовими актами
прийнятими для реалізації норм
вказаного Закону.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають, зокрема, фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності, у
тому числі ті, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 17
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Законом України «Про внесення змін до
Законів України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 08 липня 2010 року були
внесені зміни до підпункту 4 пункту 8
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме: «Фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом».

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески».

Зазначений Закон набрав чинності 17
липня 2010 року.

Згідно з частиною 2 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною 3 статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків

(далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій.

З огляду на викладене, вірним є
висновок судів про те, що дії
управління Пенсійного фонду України в
Білозерському районі Херсонської
області щодо нарахування позивачу
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування є
правомірними та відповідають вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів попередніх інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 01 березня
2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 08 травня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Білозерському районі
Херсонської області про зобов'язання
вчинити дії - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: