Справа № 2-а-6345/11
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6345/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 грудня 2013 року
м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду
Вінницької області Шевчук Л.П.,
розглянувши у скороченому провадженні
в м. Вінниці адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та стягнення разової
щорічної грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Вінницької РДА про
визнання дій протиправними та
стягнення разової щорічної грошової
допомоги, посилаючись на те, що він є
інвалідом війни 1 групи і відповідно до
ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» йому гарантовано
виплату щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком. Проте в
2010 році він отримав грошову допомогу у
розмірі 600,00 грн., а у 2011 році - 730,00 грн.
Враховуючи, що у 2010 році мінімальна
пенсія складала 706 грн. 00 коп., в 2011 році -
764 грн. 00 коп., йому у 2010 - 2011 роках було
недораховано та не виплачено 13370 грн. 00
коп. Тому просить визнати такі дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати його вчинити перерахунок
разової щорічної допомоги за 2010 - 2011
роки, стягнувши з відповідача 13370 грн. 00
коп. недовиплаченої у вказаний період
разової щорічної грошової допомоги до 5
травня.

Відповідачем протягом десяти днів з
дня одержання копії ухвали про
відкриття скороченого провадження від
22.09.2011 року та копії позовної заяви і
доданих до неї документів письмового
заперечення або заяви про визнання
позову до суду не подано.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни 1
групи, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1 від 20.08.2011 року, виданого
Управлінням праці та соціального
захисту населення Вінницької РДА (а.с.4).

Згідно листа Управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької РДА від 11.10.2011 року
вбачається, що позивачу у 2011 році була
виплачена щорічної одноразової
грошової допомога в розмірі 730 грн. 00
коп. (а.с. 9).

Згідно ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», інвалідам війни 1
групи щорічно до 5 травня повинна
надаватись разова щорічна грошова
допомога в розмірі десяти мінімальних
пенсій за віком, а згідно ст.17-1 цього ж
Закону, виплата разової щорічної
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених ст.ст.12-16
Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

Виплату спірної грошової допомоги
позивачу у 2011 році в розмірі 730 грн. 00
коп. відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011 року
№ 341 «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачувалась в 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань», суд вважає
неправомірною та такою, що порушує
норми спеціального закону, виходячи із
пріоритетності Закону над
підзаконними актами.

Оскільки положення Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», які
передбачають виплату до 5 травня
щорічної разової допомоги є чинним,
позивач має право на її отримання,
органи державної влади не можуть
свідомо зменшувати ці виплати.

Згідно ст. 22 Конституції України, при
прийнятті нових законів не
допускається звуження змісту обсягу
існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 64 Конституції України
право громадян на соціальний захист,
інші соціально-економічні права можуть
бути обмежені, в тому числі і зупинення
дії законів, лише в умовах воєнного
або надзвичайного стану на певний
строк.

Встановлений ст. 95 Конституції
України і ч.2 ст.38 Бюджетного Кодексу
України перелік правовідносин, які
регулюються законом «Про державний
бюджет», є вичерпним, а тому цей закон
не може скасовувати чи змінювати обсяг
праві обов'язкових пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України, зокрема Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Пленумом Верховного Суду України № 9
від 1.11.1996 року №9 «Про застосування
Конституції при здійсненні
правосуддя» встановлено, що судам під
час розгляду справ необхідно піддавати
оцінці нормативно - правові акти
будь-якого державного чи іншого органу,
в т.ч. і акти президента України,
постанови та розпорядження Кабінету
Міністрів України, акти органів
місцевого самоврядування на
відповідність їх як Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягає застосуванню, не
відповідає чи суперечить закону, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці відносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 13 червня 2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади»
зазначено, що відповідно до статей 8
та 22 Конституції України, не
підлягають застосуванню судами закони
та інші нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і
свободи людини та громадянина, а також
нові закони, які звужують зміст та
обсяг встановлених Конституцією
України і чинними законами прав і
свобод (абз. 1 п.19).

Разом з тим, пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу права
наданого Законом є безпідставними.

Статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати, мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму,
закладення правової основи для його
встановлення, затвердження та
врахування при реалізації державою
конституційної гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон
України «Про прожитковий мінімум» від
15 липня 1999 року №966-14, а також Закон
України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-ІІІ,
згідно статті 1 якого прожитковий
мінімум використовується для
визначення, у тому числі мінімального
розміру пенсії за віком.

Сума прожиткового мінімуму на 2011 рік
на одну особу, яка втратила
працездатність, в розрахунку на місяць
встановлено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» в
розмірі 764 гривень.

Визначаючи розмір грошової допомоги,
що підлягає стягненню, суд бере до
уваги, що позивачу в 2011 році виплачено
щорічну грошову допомогу до 5 травня в
розмірі 730 грн. 00 коп., а тому до
стягнення підлягає сума в розмірі 6910
грн. 00 коп. (764х10=7640-730=6910).

За таких обставин, дії відповідача по
виплаті допомоги не відповідали
вимогам Конституції України і Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантій їх соціального захисту», тому
відповідач зобов'язаний нарахувати і
виплатити позивачу разову грошову
щорічну допомогу за 2011 рік в розмірі 6910
грн. 00 коп.

Позов в частині стягнення разової
щорічної грошової допомоги до 5 Травня
за 2010 рік задоволенню не підлягають,
оскільки ухвалою суду Вінницького
районного суду Вінницької області від
22.09.2011 року позовні вимоги в цій частині
були залишені без розгляду.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 158-163, 167 КАС
України, ст. ст. 22, 64, 95 Конституції
України, ст. ст. 27, 38 Бюджетного
Кодексу України, Законом України «Про
державний бюджет України на 2011рік»,
ст.ст.2, 12-17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці і
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області щодо
недорахування і невиплати ОСОБА_1
одноразової щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 роки в обсязі,
передбаченому Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» -
неправомірними.

Стягнути з Управління праці і
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації Вінницької області на
користь ОСОБА_1 недоплачену разову
щорічну грошову допомогу до 5 травня за
2011 рік в сумі 6910 грн. 00 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Відшкодування судових витрат віднести
за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя:
Л.П. Шевчук