Справа № 2а-7190/11/0523
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Епель О.В.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року справа №2а-7190/11/0523

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів: судді-доповідача Старосуда М.І.,
суддів Чебанова О.О., Гайдара А.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державного департаменту
інтелектуальної власності на
постанову Київського районного суду м.
Донецька від 05 жовтня 2011 р. у справі №
2а-7190/11/0523 за позовом приватного
підприємства "Каверін" до Державного
департаменту інтелектуальної
власності про визнання дій
протиправними та складання акту
перевірки та протоколу незаконними,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року позивач
звернувся з адміністративним позовом
до Державного департаменту
інтелектуальної власності про
визнання дій протиправними, складання
акту перевірки та протоколу про
адміністративне правопорушення
незаконними.

Постановою Київського
районного суду від 05 жовтня 2011 року
позов задоволено. Визнані дії
посадових осіб Державного
департаменту інтелектуальної
власності щодо складання акту
перевірки №1/11 від 02.03.2011 року та
протоколу адміністративного
правопорушення № 2171 від 02.03.2011 року
протиправними, а вказані акт та
протокол незаконними.

З постановою суду першої
інстанції не погодився відповідач та
звернувся з апеляційною скаргою,
зазначивши, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи, 07.02.2011 до Департаменту
інтелектуальної власності надійшла
заява від уповноваженої організації
колективного управління ОП "Українська
ліга музичних прав" (УОКУ) №26/07/02/11 від
07.02.2007 про триваюче правопорушення в
сфері інтелектуальної власності
закладом громадського харчування -
рестораном "Саторі", а саме: публічне
використання фонограм, відеограм та
зафіксованих у них виконань без
наявності договору з УОКУ та без
виплати винагороди за таке
використання, що є порушенням ст. 43
Закону України "Про авторське право і
суміжні права".

Згідно пункту 5 Положення про Державний
департамент інтелектуальної
власності, Департамент має право
здійснювати контроль, проводити
перевірки та інспекції з питань, що
належать до його компетенції.

02 березня 2011 року державним
департаментом інтелектуальної
власності було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері інтелектуальної
власності під час публічного виконання
фонограм, відеограм і музичних творів в
ресторані "Саторі", яке знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. Свободи, 7, що
належить ПП "КАВЕРІН". За результатами
перевірки було складено акт перевірки
від 02.03.2011 №1/11, на підставі якого
складено протокол №2171 від 02.03.2011 року
про адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 51-2 КУпАП.

Щодо складання акту перевірки,
колегія зазначає, що акт перевірки - це
службовий документ, який підтверджує
проведення документальної перевірки
суб'єкта господарювання і є носієм
доказової інформації про виявленні
порушення вимог законодавства, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу.

Таким чином, акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та не є актом
індивідуальної дії в і розумінні
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів зазначає, що
обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Твердження в акті про наявність
правопорушення можуть бути
підтверджені або спростовані судом у
разі спору про законність рішень, дій, в
основу яких покладені згадувані
висновки акта.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України, не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, робота (діяльність) яких
перевірялась, тому його висновки не
можуть бути предметом спору.
Відсутність спірних відносин, в свою
чергу, виключає можливість звернення
до суду, оскільки відсутнє право, що
підлягає судовому захисту. Акт
перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Протокол про адміністративне
правопорушення також не є рішенням
суб'єкта владних повноважень у
розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, робота (діяльність) яких
перевірялась, тому визнання цього
документу незаконним не може бути
предметом спору.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає, що на час розгляду справи з
боку відповідача за наслідками
проведеної перевірки ніякого рішення
ще не прийнято, права позивача не були
порушенні, оскільки Акт перевірки та
протокол не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень та не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції не дотримався норм
матеріального та процесуального права
під час вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення та прийняття нової постанови
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
департаменту інтелектуальної
власності на постанову Київського
районного суду м. Донецька від 05
жовтня 2011 року - задовольнити.

Постанову Київського районного
суду м. Донецька від 05 жовтня 2011
року-скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог
приватного підприємства "Каверін" до
Державного департаменту
інтелектуальної власності про
визнання дій протиправними та
складання акту перевірки та протоколу
про адміністративне правопорушення
незаконним - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів М. І.Старосуд

О.О.Чебанов

А.В.Гайдар