Справа № 817/4273/13-а
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4273/13-а

08 січня 2014 року 18год. 38хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Щербакова В. В. за
участю секретаря судового засідання
Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Літвінчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1

до УМВС України в Рівненській області
Рівненський МВ УМВС України в
Рівненській області про
зобов'язання вчинення певних дій ,
-ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Рівненського МВ УМВС України в
Рівненській області та УМВС України в
Рівненській області про зобов'язання
вчинення певних дій.

16.12.2013 позивач подав заяву про
уточнення позовних вимог, відповідно
до якої просить:

- зобов'язати Рівненський МВ УМВС
України в Рівненській області при
нарахуванні та виплатах мінімальних
державних гарантіях в оплаті праці
ОСОБА_1 здійснених з листопада 2013 року
за період 05.03.2008 - 29.01.2009 сплачувати
податки та внески з доходу ОСОБА_1
передбачені законом;

- зобов'язати Рівненський МВ УМВС
України в Рівненській області внести
дані про виплату ОСОБА_1 доходу
податків за 2013 рік за період 05.03.2008 -
29.01.2009 у звітну відомість 1ДФ
Рівненського МВ УМВС України в
Рівненській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що проходив службу в УМВС
України в Рівненській області. З 5
березня 2008 року по 29 січня 2009 року під
час проходження служби суб'єктом
владних повноважень було порушено його
право щодо оплати праці. Державні
мінімальні гарантії в оплаті праці
ОСОБА_1 були відновлені лише шляхом
нарахувань та виплат 21 листопада 2013
року на підставі рішення Рівненського
окружного адміністративного суду
справа № 2а/2894/09/1770. Однак, при
нарахуванні та виплаті державних
мінімальних гарантій, згідно вказаного
рішення суду, не сплачений податок з
доходів фізичних осіб та соціальні
внески.

Представник відповідача - Рівненський
МВ УМВС України в Рівненській області
проти позову заперечив та зазначив, що
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2009 року в адміністративній справі №
2а-2894/09/1770 частково були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненського
МВ УМВС України в Рівненській області
та зобов'язано міськвідділ провести
ОСОБА_1 нарахування та виплату за
службу в надурочний час, святкові та
вихідні дні за період з 5 березня 2008
року до дня звільнення позивача зі
служби 29 січня 2009 року. На виконання
рішення суду було проведено
нарахування та виплату ОСОБА_1, за
службу у надурочний час, святкові та
вихідні, у сумі 3070, 59 грн (три тисячі
сімдесят гривень 59 копійок). З даної
суми було утримано податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 15 %, що складає
460, 59 грн (чотириста шістдесят гривень
59 копійок) та відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №
44 нараховано компенсацію сум податку з
доходів фізичних осіб, що утримуються з
грошового забезпечення у розмірі 460, 59
грн (чотириста шістдесят гривень 59
копійок). Сума нарахованого доходу на
користь ОСОБА_1 та утриманого податку з
доходів фізичних осіб буде
відображена у податковому розрахунку
сум доходу, нарахованого (сплаченого)
на користь платника податку та сум
утриманого з ним податку (форма 1-ДФ) за
4 квартал 2013 року протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
періоду - відповідно до п. 1.2 та 2.1 наказу
ДПА України від 24.12.2010 № 2010.

Крім того, зазначає, що оскільки
трудові відносини з позивачем були
розірвані до 1 січня 2011 року, до дня
набрання чинності Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", тому єдиний
внесок у такому випадку на виплачену
ОСОБА_1 компенсацію за службу у
надурочний час, святкові та вихідні не
нараховувався.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
докази наявні в матеріалах справи, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу у Рівненському МВ УМВС України в
Рівненській області з 05 березня 2008р. по
29 січня 2009р, вказані обставини
встановлені постановою Рівненського
окружного адміністративного суду від 18
листопада 2009 року № 2а-2894/09/1770 (яка
набрала законної сили).

У період служби позивач з 2008 по 2009 роки
перебував на грошовому забезпеченні у
відповідача - Рівненського МВ УМВС
України в Рівненській області.

Порядок та умови виплати грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу з 1 січня 2008 року
нараховувалося згідно наказу МВС
України від 31.12.2007 № 499 "Про
впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ" (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2008 року за № 205/14896).

Відповідно до норм вказаного Наказу
(п.3), грошове забезпечення осіб
рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за спеціальним званням,
щомісячних (підвищення посадового
окладу, надбавки, доплати, винагороди,
які мають постійний характер, премії)
та одноразових додаткових видів
грошового забезпечення.

Відтак, до складу загального місячного
оподатковуваного доходу позивача
включаються його грошове
забезпечення, яке включає доплату за
надурочний час, св'яткові та вихідні
дні.

На дату виплати позивачу вказаних сум
за службу надурочний час, святкові та
вихідні дні порядок оподаткування
доходів фізичних осіб визначено
розділом ІV "Податок на доходи фізичних
осіб" Податкового кодексу України.
Пункт 164.1 ст. 164 Податкового кодексу
України передбачає, що базою
оподаткування є загальний
оподатковуваний дохід, з урахуванням
особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду. Відтак, дохід
позивача у сумі 3070, 59 грн (три тисячі
сімдесят гривень 59 копійок) відповідно
до постанови Рівненського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2009 року № 2а-2894/09/1770, є оподатковуваним
доходом.

Підпункт 168.1.1 пункту 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
передбачає, що податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену у статті 167
цього Кодексу. Відповідно до положень
пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України, податковим агентом є юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичні особи, які незалежно від
організаційно-правової статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нарахувати, утримати та сплачувати
податок, передбачений розділом ІV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність податковим органом та нести
відповідальність за порушення його
норм в порядку, передбаченому статтею 18
та розділом ІV цього Кодексу.

З наведених норм вбачається, що
відповідач, при нарахуванні та виплаті
позивачу доходу згідно вказаного
рішення суду по відношенню до позивача
є податковим агентом, котрий утримав з
суми виплаченого позивачу доходу
податок за ставкою, визначеною у статті
167 цього Кодексу. Дані обставини
підтверджується листом від 31.12.2013 за №
50/43420 за підписом начальника та
головного бухгалтера Рівненського МВ
УМВС України в Рівненській області.

Враховуючи наведене вимога позивача
про зобов'язання Рівненський МВ УМВС
України в Рівненській області при
нарахуванні та виплатах мінімальних
державних гарантіях в оплаті праці
ОСОБА_1 здійснених з листопада 2013 року
за період 05.03.2008 - 29.01.2009 сплатити
податок з доходів фізичних осіб не
підлягає до задоволення в зв"язку з
виконанням.

Відповідно до вимог п. 1.2 та п. 2.1 наказу
Державної податкової адміністрації
України від 24.12.2010 № 1020 (зареєстровано
в Міністерстві юстиції України від
13.01.2011 за № 46/18784) податковий розрахунок
(форма 1ДФ) подається окремо за кожен
квартал (податковий період) протягом 40
календарних днів, наступних за
останнім днем звітного кварталу.

Отже, виплачений дохід ОСОБА_1 у
листопаді 2013 року має бути
відображений у звітності форми 1ДФ
відповідача протягом 40 календарних
днів, наступних за останнім днем
звітного кварталу, тобто до 10 лютого 2014
року. А тому в цій частині вимог також
слід відмовити позивачу у зв"язку з
передчасним зверненням до суду.

Правовою основою для визначення
завдань адміністративного судочинства
є положення частин першої і другої
статті 55 Конституції України про те, що
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом; кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб та статті 2 Закону
України ""Про судоустрій і статус
суддів"" від 7 липня 2010 року про те, що
суд, здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує кожному
право на справедливий суд та повагу до
інших прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Водночас, частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Щодо позовної вимоги позивача про
зобов'язання Рівненський МВ УМВС
України в Рівненській області при
нарахуванні та виплатах мінімальних
державних гарантіях в оплаті праці
ОСОБА_1 здійснених з листопада 2013 року
за період 05.03.2008 - 29.01.2009 сплатити внески
з доходу ОСОБА_1 передбачені законом,
суд зазначає наступне.

На дату виплати позивачу доходу за
рішенням суду від 18.11.2009р. № 2а-2894/09/1770
діє Закон України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Відповідно до абз. 7 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платниками
єдиного внеску є, зокрема, роботодавці -
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, військові частини та
органи, які виплачують грошове
забезпечення, допомогу по тимчасовій
непрацездатності, допомогу або
компенсацію відповідно до
законодавства, - для осіб, зазначених у
пунктах 9-14 цієї частини. Пункт 9
вказаної частини вказує, що платниками
єдиного внеску є військовослужбовці
(крім військовослужбовців строкової
служби), особи рядового і
начальницького складу.

Відтак, органи, які виплачують грошове
забезпечення або компенсацію
відповідно до законодавства
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), особам рядового і
начальницького складу, мають
утримувати з таких виплат єдиний
внесок, розмір якого визначений ч. 10 ст.
8 цього Закону та складає 2,6 % грошового
забезпечення.

Однак, відповідно до листа - роз'яснення
Пенсійного фонду України від 12.06.2012
№13884/03-30 "Щодо нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на суму
зарплати, нарахованої згідно рішення
суду", визначено якщо суми заробітної
плати згідно з рішенням суду
нараховані працівнику за період до 1
січня 2011 року (день набрання чинності
Закону "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування") та якщо на день
нарахування зазначених сум особа не
перебуває у трудових відносинах з
установою, то єдиний внесок у такому
випадку не нараховується, оскільки
відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Враховуючи, що нарахування компенсації
за надурочний час ОСОБА_1 проведено за
період 05.03.2008 по день звільнення 29.01.2009,
трудові відносини з УМВС та позивачем
були розірвані до 1 січня 2011 року, отже
відповідно до роз'яснень Пенсійного
фонду України єдиний внесок у такому
випадку не нараховується, оскільки на
день нарахування зазначених сум
позивач не перебував у трудових
відносинах з УМВС.

З наведеного вище, доводи позивача про
порушення його права в подальшому не
грунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відсутні будь-які
порушення охоронюваних прав, свобод та
інтересів позивача відповідачем,
відтак в задоволенні позовних вимог
позивачу слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Щербаков В. В.