Справа № 820/10666/13-а
Суддя: Ізовітова-Вакім О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді -
Ізовітової - Вакім О.В.,
при секретарі судового засідання -
за участю: представника позивача -
представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства
"Харківвторсировина" до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить скасувати
В обґрунтування позову зазначив, що
позивачем додержано встановленого
порядку формування податкового
кредиту. Після одержання від
контрагента належним чином оформлених
податкових накладних позивач
відобразив у податковому обліку
податковий кредит в сумі ПДВ,
сплаченому контрагенту у складі ціни
придбаних ТМЦ та виконаних робіт
відповідно до вимог податкового
законодавства. Позивач вказує на те, що
усі господарські операції з
контрагентами мали реальний характер,
що підтверджується первинними
документами, тому вважає висновки акту
перевірки безпідставними та такими, що
не відповідають фактичним обставинам
справи.
Також позивач зазначив, що він не
наділений функціями та повноваженням
фінансово-господарської діяльності
контрагентів, стану подання останніми
фінансової та господарської звітності
та не зобов'язаний це робити. Вважає
свої дії щодо формування податкового
кредиту правомірними та такими, що
відповідають вимогам чинного
податкового законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.
Зазначив, що висновки акту перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. "Про
результати виїзної планової перевірка
ПП "Харківвторсировина" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2010р. по 31.12.2012р." є вірними та
обґрунтованими, вважає дії позивача
щодо формування податкового кредиту та
бюджетного відшкодування
протиправними. На підставі викладеного
просив суд у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторін,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в період з 13.05.2013р.
по 12.06.2013р. фахівцями Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м.Харкова Харківської
області Державної податкової служби
була проведена виїзна планова
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010р. по 31.12.2012р. За
результатам проведеної перевірки
складено акт №2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р.
На підставі висновків акту перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. відповідачем
винесено оскаржуване податкове
16.07.2013р., яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 658584,00 грн. та
застосовано штрафні санкції у розмірі
повідомлення-рішення винесене у
зв'язку порушенням позивачем положень
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200,
п.201.4 ст.201 ПК України Податкового
кодексу України (далі за текстом - ПК
України), чим завищено задеклароване
від'ємне значення з ПДВ за жовтень 2012
року в сумі 583339,71 грн., за листопад 2012
завищення задекларованого до
відшкодування ПДВ у сумі 658583,71 грн. (р.23.1
Декларації за листопад 2012 року на суму
583339,71 грн. та за грудень 2012 року на суму
Підставою для висновку відповідача про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства став акт
Олександрійської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС №215/22-10/-20635611 від 28.05.2013р.
"Про результати позапланової невиїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Едем" () щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником ПП "Валга" (код
та січень 2013 року та ТОВ СУРН "Вектор М"
року, ТОВ "Поліметал-Торг" () за жовтень 2012 року". Посилаючись
на висновки зазначеного акту,
відповідач зробив висновки про не
дотримання позивачем у відносинах з
ТОВ "Едем" обов'язкових умов для
виникнення права на податковий кредит,
що передбачені ст. ст. 185, 198 ПК України.
Суд зазначає, що в ході проведення
перевірки відповідачем досліджено
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку щодо відносин
позивача із ТОВ "Едем", проте, окрім не
заповнення окремих рядків
товарно-транспортних накладних, жодних
недоліків документів, що перевірялися,
Крім того, відповідач в акті перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. вказав на
недоліки податкових накладних, що були
виписані ТОВ "Торгівельне підприємство
"Нова торгівельна мережа" та про не
фіксування власним контролюючим
приладом обліку показання податкової
Інших обставин здійснення
господарської діяльності та підстав
для висновку про порушення позивачем
вимог податкового законодавства при
здійсненні господарських операцій із
зазначеними вище контрагентами,
відповідачем в акті перевірки №
271/421-03/31340536 від 15.05.2013р. не вказано.
Не погоджуючись з висновками акту
перевірки та винесеним податковим
повідомленням-рішенням позивач
оскаржив їх в адміністративному
порядку до Головного управління
Міндоходів у Харківській області, а
потім до Міністерства доходів і зборів
Рішенням Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
19.09.2013р. №2418/10/20-40-10-04-17 та рішенням
Міністерства доходів і зборів України
№13631/6/99-99-10-01-15 від 21.10.2013р. податкове
повідомлення-рішення № від
16.07.2013р. було залишено без змін, а скарги
позивача без задоволення.

Щодо встановлених податковим органом
порушень п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1,
п.200.4 ст.200, п.201.4 ст.201 ПК України суд
зазначає наступне.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39 ПК
України, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 ПК України ,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 ПК України)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК
України.

Водночас, ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Відповідно до ст.3 Господарського
кодексу України, господарська
діяльність - це діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва -підприємцями.

Проведення господарських операцій
підприємства підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" на даних
бухгалтерського обліку базується
фінансова, податкова, статистична та
інша звітність. Таким чином первинні
документи по відображенню
господарських операцій є основою для
податкового обліку.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги
первинні документи, які складені на
підтвердження фактичного здійснення
господарської операції, а також
враховуватись повнота складання всіх
підтверджуючих господарські операції
документів.

Пунктами 201.1, 201.10 ст.201 ПК України
передбачено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів:а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим. У
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити:а) порядковий номер
податкової накладної;б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Судом встановлено, що позивачем на
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з
контрагентами надано наступні
пояснення та докази:

Щодо відносин із ТОВ "Едем".

Фактичні обставини свідчать, що між
позивачем та ТОВ "Едем" укладено
договір №1 від 05.07.2012р. (т.1, а.с.26-27),
згідно умов якого Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю, а Покупець прийняти та
оплатити товар (вторинну сировину) на
умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до положень п.3 Договору
розрахунки з Постачальником
здійснюються на умовах попередньої
оплати в розмірі 25% від вартості
товарної партії, зазначеної у
Специфікації та у відповідній
накладній, шляхом зарахування коштів
на рахунок Постачальника. Датою оплати
Товару вважається дата списання
грошових коштів з поточного рахунку
Покупця.

Положеннями п.5.1 передбачено, що
Поставка Товару здійснюється на склад
Покупця за рахунок Постачальника.
Зміна умов поставки можлива лише за
письмовою домовленістю сторін.

На виконання вимог податкового
законодавства контрагентом були
видані податкові накладні за
липень-грудень 2012 року (т.1, а.с.28-187), які
позивач включив до складу податкового
кредиту відповідних періодів.

З метою виконання укладеного договору
на користь позивача здійснено продаж,
обумовлених умовами договору товарів,
що підтверджується видатковими
накладними (т.1. а.с.188-250, т.2 а.с.1-96)

Перевезення отриманих товарів від
контрагента здійснювалося у
відповідності до умов договору, що
підтверджується наданими
товарно-транспортними накладними (т.2
а.с.97-209).

Розрахунки за вищезазначеними
господарськими операціями були
проведені у безготівковій формі, про що
свідчать надані позивачем копії
виписки з рахунку у банку,
обороно-сальдової відомості та картки
рахунку №631 (т.3 а.с.80-192).

Стосовно відсутності деяких записів у
наданих ТТН, на підставі яких
відповідач зробив висновки про
нереальність здійснення
фінансово-господарських операцій з
отримання та перевезення вантажів, суд
зазначає наступне.

З огляду на надані ТТН про перевезення
товарно-матеріальних цінностей, які
придбані у ТОВ "Едем", встановлено, що в
останніх дійсно не заповнено розділи "
вантажно-розвантажувальні роботи",
"кількість місць", "спосіб визначення
маси", "документи, які слідують з
вантажем", однак досліджені у судовому
засіданні усі інші первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку,
податкові накладні, що складені
контрагентом позивача, відповідають
вимогам ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р.,
тобто містять обов'язкові реквізити:
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис. Таким
чином, суд дійшов висновку, що не
заповнення усіх розділів транспортних
документів про перевезення товару при
фактичному оприбуткуванні покупцем
товару та наявності інших первинних
бухгалтерських документів по
господарській операції є недостатньою
підставою для висновку про
нереальність та безтоварність
господарської операції з придбання
товару.

Крім того, в акті перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. відповідач
посилається на інший акт перевірки, а
саме Олександрійської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС
№215/22-10/-20635611 від 28.05.2013р. "Про результати
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю "Едем" () щодо підтвердження відомостей,
отриманих від особи, яка мала правові
відносини з платником ПП "Валга" () за липень-грудень 2012 року
та січень 2013 року та ТОВ СУРН "Вектор М"
() за липень-грудень 2012
року, ТОВ "Поліметал-Торг" () за жовтень 2012 року", на підставі
висновків якого зробив висновки про не
дотримання позивачем у відносинах з
ТОВ "Едем" обов'язкових умов для
виникнення права на податковий кредит,
що передбачені ст. ст. 185, 198 ПК України.

Враховуючи, що акт перевірки
Олександрійської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС №215/22-10/-20635611 від 28.05.2013р.
ґрунтується на висновках інших актів
перевірок, дії щодо формування яких
визнані в судовому порядку
неправомірними (т.3 а.с. 48-73), суд не бере
до уваги висновки зазначеного акту
щодо нереальності здійснення
господарських операцій між позивача та
його контрагентом.

Щодо відносин із ТОВ "Торгівельне
підприємство "Нова Торгівельна Мережа".

Фактичні обставини свідчать, що між
позивачем та ТОВ "Торгівельне
підприємство "Нова Торгівельна Мережа"
укладено договір купівлі - продажу №б/н
від 31.07.2012р., на підтвердження виконання
умов якого позивач надав податкові
накладні, видаткові накладні та
довідку щодо оплати значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту за жовтень
2012 року(т.4 а.с.208-250, т.5 а.с. 1-9, 23-36). Усі
зазначені вище первинні документи
відповідають вимогам податкового
законодавства та не містять дефектів
форми та змісту. Досліджені судом
податкові накладні, виписані ТОВ
"Торгівельне підприємство "Нова
Торгівельна Мережа" на адресу позивача
за жовтень 2012 року (т.4 а.с.234-250, т.5 а.с. 1-9)
містять ПІБ особи, яка їх підписала,
тому доводи відповідача про порушення
положень ст.201 ПК України (т.4 а.с.28) є
безпідставними та такими, що не
відповідають обставинам справи.

Щодо відносин із ВАТ "АТП-16351".

Згідно акту перевірки №2262/22.4-07/34390768 від
27.06.2013р. відповідач прийшов до висновку
про завищення суми бюджетного
відшкодування, у зв'язку із віднесенням
до складу податкового кредиту
податкової накладної №3 від 19.12.2011р. ,
яка виписана ВАТ "АТП-16351" на адресу
позивача за жовтень 2012 року. Суть
порушення полягає у не фіксуванні по
даній накладній показань по власному
контролюючому приладу.

Суд встановив, що між позивачем та ВАТ
"АТП-16351" укладено договір про оренду
будівлі №01/10 від 03.10.2011р. (т.4 а.с.68-76),
відповідно до якого позивач, як
орендар, приймає у тимчасове володіння
будівлю та прилеглу територію
визначену у договорі. Згідно п.7.1
Договору комунальних платежів
здійснюється в порядку переплати. На
підтвердження виконання умов договору
щодо плати комунальних платежів,
позивачем надано рахунки-фактури, акти
прийому здачі робіт (наданих послуг) та
податкову накладну №3 від 19.12.2011р. (т.4
а.с.77-84) Усі зазначені документи
відповідають вимогам законодавства та
не містять дефектів форми та змісту, що
також підтверджено відповідачем в акті
перевірки.

В обґрунтування правомірності
формування від'ємного значення за
жовтень 2012 року, позивачем до
матеріалів справи долучено акт
перевірки Західної міжрайонної
держаної податкової інспекції
м.Харкова Харківської області
Державної податкової служби
№336/15.4-08/34390768 від 30.01.2013р. "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
правомірності нарахування Приватним
підприємством "Харківвторсировина"
() від'ємного значення
різниці між сумою податкового кредиту
та суми бюджетного відшкодування ПДВ
за листопад 2012 року". У п.3.15 вказаного
акту (стор.9 акту) зазначено про
відсутність порушень щодо
правомірність нарахування позивачем
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за жовтень 2012 року
(довідка перевірки від 19.12.2012р. за
№3216/15-404/34390768). (т.5 а.с. 18) Суд враховує,
що в акті перевірки №336/15.4-08/34390768 від
30.01.2013р. фахівцями контролюючого органу
не висловлено зауважень щодо
податкових накладних, що були отримані
позивачем від ТОВ "Торгівельне
підприємство "Нова Торгівельна Мережа"
та ВАТ "АТП-16351".

Таким чином, суд дійшов висновку, що
висновки акту перевірки №2262/22.4-07/34390768
від 27.06.2013р. про завищення позивачем
суми податкового кредиту є
необґрунтованими, позивачем були
дотримані вимоги чинного
законодавства та правомірно
сформовано податковий кредит на
підставі податкових накладних,
отриманих від контрагентів за
фінансово-господарськими операціями

З огляду на те, що вчинені позивачем
господарські операції не викликають
сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту - для підтвердження права на
податковий кредит або бюджетне
відшкодування достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних.

Враховуючи, що судом встановлено
правомірність формування позивачем
податкового кредиту, з приводу
бюджетного відшкодування, суд зазначає
наступне.

Положеннями п.п. 14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК
України передбачено, що бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу;

Відповідно до положень п.200.1, п.200.2, п.200.3
ст.200 ПК України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така
сума підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені ПК
України. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно з положеннями акту перевірки
(стр.30 акту) встановлено, що в
результаті допущених порушень
податкового законодавства з приводу
формування податкового кредиту, на
підставі п. 200.1, п.200.4 ст.200 ПК України
відповідач прийшов до висновку про
завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування на суму ПДВ 583339,71 грн. - за
жовтень 2012 року та 75244,00 грн. - за
листопад 2012 року. Інших підстав для
висновку про завищення суми бюджетного
відшкодування відповідачем не
вказано.

Враховуючи, що правомірність
формування кредиту доведено у судовому
порядку, суд приходить до висновку про
обґрунтованість та законність
формування суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню.

Таким чином, викладені фахівцями
відповідача у акті перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. висновки
спростовані позивачем та не знайшли
свого підтвердження в під час судового
розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідач, як суб'єкт владних
повноважень на якого покладено
обов'язок доказування правомірності
прийнятого ним рішення, не довів
обґрунтованості висновків акту
перевірки, суд дійшов висновку, що
висновки викладені в акті перевірки
№2262/22.4-07/34390768 від 27.06.2013р. є
необґрунтованими, а прийняте на
підставі таких висновків податкове
повідомлення - рішення підлягає
скасуванню.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного
підприємства "Харківвторсировина" до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
16.07.2013р. Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування у
розмірі 658584,00 грн. та застосовано
штрафні санкції у розмірі 329292,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17.01.2014
року.

Суддя
Ізовітова-Вакім О.В.