Справа № 2а-39341/09/2070
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2013 р. м. Київ
К-42723/10

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Нововодолазької
міжрайонної державної податкової
інспекції у Харківській області

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2010

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010

у справі № 2а-39341/09/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Нововодолазької міжрайонної
державної податкової інспекції у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010,
позов задоволено повністю. Визнано
недійсними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Нововодолазької
МДПІ в Харківській області від 07.05.2009 №
/0 та від 04.06.2009 № /1. Стягнуто
з Державного бюджету України на
користь позивача судові витрати зі
сплати судового збору в сумі 3,40 грн.

Нововодолазька МДПІ у Харківській
області подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову повністю,
обґрунтовуючи такі вимоги обставинами,
з яких контролюючий орган виходив при
прийнятті оспорюваних позивачем
податкових повідомлень-рішень та
наводив судам попередніх інстанцій,
заперечуючи проти позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для визначення за
податковими повідомленнями-рішеннями
Нововодолазької МДПІ в Харківській
області від 07.05.2009 № /0 та від 04.06.2009
№ /1 податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в загальній
сумі 23137,00 грн., в т.ч. 15425,00 грн. основного
платежу та 7712,50 грн. штрафних санкцій,
слугували висновки перевірки,
викладені в акті від 23.04.2009 №
647/17-010/НОМЕР_1, про порушення вимог п.п.
7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР, яке полягало у
неправомірному віднесенні до складу
податкового кредиту за серпень -
листопад 2008 року податку на додану
вартість на підставі податкових
накладних, виданих ТОВ «ТП
Статус-Трейд-2008».

Позиція податкового органу полягає в
тому, що у позивача відсутнє право на
податковий кредит за операціями з
придбання у ТОВ «ТП Статус-Трейд-2008»
товару, оскільки правочин є нікчемним
згідно зі ст. 228 Цивільного кодексу
України як такий, що порушує публічний
порядок. Така позиція податкового
органу обґрунтована порушенням
законодавства при створенні
підприємства - ТОВ «ТП Статус-Трейд-2008»
та веденні його
фінансово-господарської діяльності,
непричетністю директора до такої
діяльності підприємства, відсутністю у
підприємства необхідних умов для
ведення господарської діяльності.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні даної справи та
вважає, що суди надали правову оцінку
встановленим обставинам на підставі
законодавства, що підлягало
застосуванню до спірних відносин.

За умови реального здійснення
платником податку господарської
операції з придбання товару, що
призвела до об'єктивної зміни складу
активів такого платника (покупця), у
межах господарської діяльності, за
відсутністю з боку такого платника
порушення вимог п.п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, останній
не може бути позбавлений права на
податковий кредит.

Платник податку (покупець товару), який
дотримався вимог закону щодо
формування податкового кредиту, не має
обов'язку та повноважень здійснювати
контроль за дотриманням
постачальником товару, відомості щодо
якого містяться у Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України та який перебуває на обліку в
податковому органу, в т.ч. як платник
податку на додану вартість, вимог
законодавства щодо створення
підприємства, здійснення
господарської діяльності тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за порушення таким контрагентом правил
ведення фінансово-господарської
діяльності. У разі коли контрагент
допустив такі порушення, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки щодо нього, адже законами
іншого не передбачено.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг) має підтверджуватися
належними, допустимими та достатніми
доказами і не може ґрунтуватися на
припущеннях, зокрема обумовлюватись
лише порушеннями постачальником
товару правил створення підприємства
та ведення фінансово-господарської
діяльності.

Судом першої інстанції досліджено
питання щодо фактичного вчинення
господарських операцій з придбання
канцелярських товарів, в результаті
чого встановлено, що такі операції мали
реальний характер, підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Посилання податкового органу на
відсутність у
підприємства-контрагента
адміністративно-господарських
можливостей для виконання
господарських зобов'язань є загальним
посиланням без конкретних
обґрунтувань і само собою не свідчить
про невчинення таким контрагентом
торгових господарських операцій, адже
підприємство не позбавлено права і
можливостей залучати
матеріально-технічні ресурси для
здійснення господарської діяльності.

Зважаючи на відсутність підстав для
висновку про порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
та враховуючи межі перегляду справи
судом касаційної інстанції, визначені
у ст. 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, касаційна скарга
залишається без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Нововодолазької
міжрайонної державної податкової
інспекції у Харківській області
залишити без задоволення, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді Л.В.
Ланченко

Ю.І.
Цвіркун