Справа № 2а-11649/11/0170/21
Суддя: Євдокімова О.О.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2013 р. (12:45) Справа №2а-11649/11/0170/21

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Євдокімової О.О., при
секретарі судового засідання Аметовій
В.Г., розглянувши за участю
представника позивача Дружкової О.О.,
довіреність № 13-37/1/68 від 09.12.13,
посвідчення № 137 від 10.05.12 у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом Державної фінансової
інспекції в АР Крим

до Державного підприємства
«Ялтинський морський торговельний
порт»

про спонукання до виконання певних дій

Обставини справи: Державна фінансова
інспекція в АР Крим (далі позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
адміністративним позовом до
Державного підприємства "Ялтинський
морський торговельний порт" (далі
відповідач) про спонукання до
виконання певних дій, в якому просить з
урахуванням заяви від 16.12.2013 року про
уточнення позовних вимог:

-зобов'язати відповідача виконати
пункт 7 письмових вимог
Держфінінспекції в АР Крим від 28.02.2011
№ 01-05-14-14/1467 в повному обсязі за
винятком повернутих ТОВ
«Укрюрконсалт» коштів у розмірі 25335,45
грн.

-зобов'язати відповідача виконати
пункт 8 письмових вимог
Держфінінспекції в АР Крим від 28.02.2011
№ 01-05-14-14/1467 в повному обсязі за
винятком підтвердження усунення
порушення у розмірі 3200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач ухиляється від
добровільного виконання покладених на
нього письмовою вимогою обов'язків, яка
направлена відповідачу за
результатами проведеного фінансового
контролю, реалізованого шляхом ревізії
фінансово-господарської діяльності
суб'єкта господарювання державної
форми власності, встановлених порушень
вимог діючого законодавства, зміст
яких відображено в акті, складеного за
результатами ревізії.

Представник позивача у судовому
засіданні на задоволенні позовних
вимог з урахуванням заяви від 16.12.2013
наполягав з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача у судове
засідання, яке відбулося 16.12.2013 року не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду повідомлений
належним чином, під час розгляду справи
проти позову заперечував, позиція
відповідача викладена в запереченнях
на адміністративний позов, які
залучені до матеріалів справи, зокрема
зазначив, що стосується пункту 7
вимоги, то ним з Товариствами ведеться
претензійна робота, а договір з ТОВ
"Матрица Продакшн" був наданий до
перевірки. Відносно договорів
укладених з підприємцем ОСОБА_2, то
відповідач зазначає, що сума 21600 грн.
була сплачена згідно укладених
договорів та актів прийому - передачі
робіт.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція України
утворена відповідно до п. 1 Указу
Президента України "Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади" від 09.12.2010 № 1085/2010
шляхом реорганізації Головного
контрольно-ревізійного управління
України.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну фінансову інспекцію № 499/2011,
Державна фінансова інспекція України
(Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Положенням про державні фінансові
інспекції у районах, містах та
міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 03.10.2011 № 1236,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 19 жовтня 2011 року за № 1212/19950,
визначено, що Державні фінансові
інспекції у районах, містах та
міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції
(далі - підрозділи) є структурними
підрозділами державних фінансових
інспекцій в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Відповідно до пп. 4.3 п. 4 Положення № 1236
вживає у встановленому порядку заходів
щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб, а саме: вимагає від
керівників та інших службових осіб
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
порушує питання щодо звернення до суду
в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів;
проводить аналіз стану додержання
фінансової дисципліни та про його
результати повідомляє місцеві органи
виконавчої влади, інші державні органи
та органи місцевого самоврядування;
здійснює контроль за виконанням вимог
і пропозицій, поданих місцевим органам
виконавчої влади та органам місцевого
самоврядування за результатами
державного фінансового контролю, та
інформує про це Інспекцію;

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів
України від 20.07.2011 № 765 "Про утворення
територіальних органів Державної
фінансової інспекції" Державна
фінансова інспекція в Автономній
Республіці Крим утворена шляхом
перетворення Контрольно-ревізійного
управління в Автономній Республіці
Крим.

Згідно до п. 2 вказаної Постанови
територіальні органи Головного
контрольно-ревізійного управління, які
перетворюються, продовжують
виконувати свої повноваження до
передачі таких повноважень
територіальним органам, які
утворюються згідно з пунктом 1 цієї
Постанови.

Статус державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" від 26.01.1993 № 2939 (далі -
Закон України № 2939).

Відповідно до ст. 2 Закону України № 2939
(в редакції до 02.12.2012), головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності на підприємствах і в
організаціях, які отримують
(отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України №
2939 (в редакції до 02.12.2012) інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті. Планова
виїзна ревізія проводиться за
сукупними показниками
фінансово-господарської діяльності
підконтрольних установ за письмовим
рішенням керівника відповідного
органу державної
контрольно-ревізійної служби не
частіше одного разу на календарний рік.
право на проведення планової виїзної
ревізії підконтрольних установ
надається лише у тому разі, коли їм не
пізніше ніж за десять днів до дня
проведення зазначеної ревізії
надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення
її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.04.2006 № 550 затверджений Порядок
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами (далі -
Порядок № 550).

Відповідно до п. 45 Порядку № 550( тут і
далі в редакції на час винесення
вимоги), у міру виявлення ревізією
порушень законодавства посадові особи
служби, не чекаючи закінчення ревізії,
мають право усно рекомендувати
керівникам об'єкта контролю
невідкладно вжити заходів для їх
усунення та запобігання у подальшому.

Як передбачено п. 46 Порядку № 550, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Як встановлено судом, відповідно до п.
1.3.1.1. Плану контрольно-ревізійної
роботи КРУ в АР Крим на 4-ий квартал 2010
року на підставі направлення від 19.11.2010
№ 1365 позивачем з 22.11.10 по 18.01.11
проведено планову ревізію фінансово -
господарської діяльності відповідача
за період з 01.03.09 по 30.09.10, за
результатами якої складений Акт № 05-21/13
від 18.01.2011 р. де відображені ряд
порушень та недоліків.

На підставі акту перевірки позивачем
складено вимогу від 28.02.2011 року №
01-05-14-14/1767 про усунення виявлених
порушень (далі-Вимога)(а.с.94-98 Т.1).

Пунктом 7 зазначеної вимоги визначено,
що ревізією встановлено порушення п.2
ст. 193 Господарського Кодексу України
від 16.01.03 №436-ІУ (зі змінами та
доповненнями) та ст. 526, 629, 797 Цивільного
кодексу України від 16.01.03 №435-IV (зі
змінами та доповненнями), п. 6, 14 П(С)БО 16
"Витрати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 31.12.99
№ 318 (зі змінами та доповненнями),
внаслідок недотримання умов договорів
(п.5.12 договору від 17.11.2008 №742/43
укладеного з ТОВ «Укрюрконсалт»; п.5.11
договору від 12.07.2010 №1069 укладеного з
ТОВ «Матрица Продакшин»; п.5.6 договору
від 12.10.2007 № 608 укладеного з ТОВ
«Алуштаартсервис»; п.5.6 договору від
12.10.2007 №607 укладеного з ТОВ «Крокус
Інвест»), Портом необґрунтовано
понесені витрати на утримання
орендованого майна (господарські
витрати, податок на землю) на загальну
суму 112929,5 грн. (2009 рік - 60378,22 грн., 9 м. 2010
року - 52551,28 грн). У зв'язку з чим
відобразити дебіторську
заборгованість у сумі 112929,5 грн. за
юридичними особами щодо яких здійснені
безпідставні витрати. Провести
претензійно-позовну роботу з
контрагентами щодо відшкодування
коштів у сумі 112929,5 грн. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у
безпідставному покриті за рахунок
Порту витрат сторонніх юридичних осіб
на суму 112929,5 грн., шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Як вбачається з акту ревізії
відповідачем понесені зайві витрати,
які згідно договорів оренди повинні
нести орендарі на загальну суму 112929,50
грн.(2009 рік-60378,22 грн., 2010 рік -52551,28 грн.), у
т.ч. ТОВ «Укрюрконсалт»-25335,45 грн., ТОВ
«Матрица-Продакшин»-6319,63 грн., ТОВ
«Алуштаартсервис»-75832,04 грн., ТОВ
«Крокус-Інвест»-5442,38 грн.

Під час розгляду справи відповідачем
надано заперечення на позов, в якому
він зауважив, що відносно договорів з
ТОВ «Укрюрконсалт», «Алуштаартсервис»,
«Крокус-Інвест» була проведена
претензійна робота, а договір між ТОВ
«Матрица Продакшн» та відповідачем був
укладений 05.08.2010 року та був наданий під
час перевірки.

При цьому, відповідачем не
заперечується факт того, що порушення
які були зафіксовані в акті та
стосуються пункту вимоги виконання
якої просить зобов'язати позивач
виконати відповідача не мале місце,
однак наданні суду претензії не можуть
розцінюватися як виконання цієї
вимоги.

Що стосується того, що 05.08.2010 року
був укладений договір з ТОВ «Матрица
Продакшн» на відшкодування витрат та
наданий під час перевірки, копія якого
наявна в матеріалах справи, суд
зазначає наступне.

Згідно пояснень, наданих під час
перевірки провідним економістом
відповідача С.І. Урванцевої (Т. 1
а.с.149-150), вбачається, що договір на
відшкодування витрат
балансоутримувача надсилався 10.08.2010 до
ТОВ «Матрица Продакшн», однак не був
повернутий останнім, у зв'язку з чим
йому була надіслана претензія.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що договір між відповідачем та ТОВ
«Матрица Продакшн» на відшкодування
витрат балансоутримувача не був
наданий відповідачем під час
проведення перевірки, крім того
наявність зазначеного договору не
звільнює відповідача від виконання
пункту 7 зазначеної вимоги.

Крім того, відповідач звертався
до Господарського суду АР Крим з
позовом до ТОВ «Кронус Інвест» про
стягнення 49490,15 грн. заборгованості з
витрат на утримання майна, в якому
рішенням суду від 02.04.2012 року
відмовлено. Зазначене рішення залишено
без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
03.07.2012. Під час розгляду зазначеної
справи судом встановлено, що станом на
01.02.2012 року договір на утримання майна з
балансоутримувачем ТОВ «Кронус
Інвест» укладено не було.

Доказів, що відповідач виконав
усі залежні від нього дії, спрямовані
на виконання зазначеного пункту
вимоги позивача до суду не надано.

Отже, пункт 7 Вимоги в частині якої
позивач просить зобов'язати
відповідача її виконати, є правомірним.

В пункті 8 зазначеної Вимоги визначено,
що ревізією встановлено, що в порушення
ч.1. ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в України» от 16.07.99 № 996-ХІУ
(зі змінами й доповненнями) в
бухгалтерському обліку Порту
відображені господарські операції по
оцінки майна за договорами від 10.06.09 №
1006/09/105, від 05.05.10 № 505/10, від 09.02.09 № 902/09/25,
укладеними з підприємцем ОСОБА_2 на
суму 21600 грн, факт здійснення яких
документально не підтверджено.
Внаслідок чого в порушення п. 6,14 П(С)БО 16
«Витрати», затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 31.12.99
року № 318 (зі змінами та доповненнями )
необґрунтовано віднесено на
собівартість на суму 21600 грн. Сплачені
на загальну суму 18400 грн.

У зв'язку з чим позивач зобов'язує
відповідача провести
претензійно-позовну роботу щодо
відшкодування необґрунтовано
отриманих коштів підприємцем ОСОБА_2 у
сумі 18400 грн. В іншому випадку в порядку
та розмірах, встановлених ст.ст. 130,133,136
КЗпП відшкодувати шкоду за рахунок
осіб, винних у відображені в обліку
витрат по оцінки майна в супереч
вимогам наведеного Закону України,
невиконання якого призвело до зайвого
витрачання коштів на суму 18400 грн та
завищенню кредиторської
заборгованості на суму 3200 гривень.

Відповідач зазначає, що суми були
сплачені згідно укладених договорів та
актів прийому передачі робіт, однак суд
зазначає, що під час перевірки
зазначені договори, звіти про оцінку
майна, акт наданих послуг не були
надані, що підтверджується Актом
ревізії.

Однак, суд зазначає, що стосується
наданого відповідачем Звіту про оцінку
плавучого крана «ПК-87», за яким
визначена ринкова вартість об'єкту
оцінки у сумі 1659202 грн., не може бути
прийнято у якості усунення порушення,
оскільки за даними звіту оцінка
проведена 30.09.2008, а договір був укладено
в 2009 році.

На запит КРУ в АР Крим підприємцем
ОСОБА_2 не надано звіт про оцінку ПК-87 та
катамарану «Голуба стріла», проведеної
на виконання договору від 10.06.09 № 1006/09/105
та відображених в обліку Порту згідно
акту приймання-передачі акту від 26.11.09
на суму 6400 гривень.

Крім того, відповідачем не було надано
звіт про оцінку теплоходів. На запит
КРУ в АР Крим підприємцем ОСОБА_2 також
не надано документи (договір, акт
наданих послуг, звіт про оцінку майна),
щодо підтвердження надання послуг по
оцінки теплоходу «ОСОБА_3», «ОСОБА_4»,
«Сатурн» на виконання договору від
09.02.09 № 902/09/25 та відображених в обліку
Порту згідно акту приймання-передачі
від 01.04.09 року на суму 12000 гривень.

На даний час не надано звіти про оцінку
теплоходів, або документи по
відшкодуванню коштів на суму 12000 грн.

Отже пункт 8 Вимоги в частині якої
позивач просить зобов'язати
відповідача її виконати, є правомірним.

Згідно із статтею 15 Закону №2939-ХІІ (в
редакції до 02.12.2012) законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Відповідно до Порядку розгляду
звернень та організації особистого
прийому громадян в органах державної
контрольно-ревізійної служби,(який був
чинний на момент винесення вимоги)
затвердженого наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України від 28 жовтня 2008 року №383,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25 грудня 2008 року за №1242/15933,
який визначає процедуру розгляду
органами державної
контрольно-ревізійної служби в Україні
(органи ДКРС) звернень громадян,
посадових осіб підприємств, установ,
організацій, до рішень, дій
(бездіяльності), які можуть бути
оскаржені в органах ДКРС, належать,
зокрема, вимоги про усунення порушень,
які надсилаються за результатами
ревізій.

Таким чином, обов'язкові до виконання
вимоги щодо усунення виявлених
порушень законодавства є в розумінні
частини 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішенням, яке може бути оскаржене в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідачем вимога Державної
фінансової інспекції в АР Крим від
28.02.2011 р. №01-05-14-14/1767 не оскаржувалася.

Відповідно до пункту 7 статті 10
Закону України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні"
( в редакції на час винесення вимоги)
органам КРУ надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Змагальність
реалізується передусім через
доказування, тобто підтвердження
сторонами обставин, на які вони
посилаються для обґрунтування своїх
вимог чи заперечень, доказами. Для
забезпечення змагальності обставин в
адміністративній справі суд
зобов'язаний запропонувати особам, які
беруть участь у справі, подати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно зі ст. 71 ч 1, ч. 6 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На думку суду, позивач достатньо
обґрунтував свої позовні вимоги, які
підтвердив наявними в матеріалах
справи документами, на підставі чого
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Доказів про виконання в повному обсязі
пунктів 7, 8 вимоги Державної фінансової
інспекції від 28.02.2011 року № 01-05-14-14/1767
відповідачем не надано, у
встановленому законом порядку дана
вимога не оскаржена, а відтак вона не
скасована і є чинною.

З огляду на вищевказане, зважаючи на
приписи частини другої статті 15 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні",
викладені у вимозі обов'язки
підлягають обов'язковому виконанню, у
тому числі пункти 7 в повному обсязі за
виключенням повернутих ТОВ
«Укрюрконсалт» коштів у розмірі 25335,45
грн. та п.8 в повному обсязі за
виключенням підтвердження усунення
порушення у розмірі 3200 грн.

Факти, встановлені судом, та відповідні
їм правовідносини, підтверджуються
наявними доказами, а тому вказане є
підставою для задоволення
адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 16.12.2013 року.

У повному обсязі постанову складено та
підписано 23.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 69-71, 94, 98, 160-163, 167
КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Зобов'язати Державне підприємство
«Ялтинський Морський Торговельний
порт» виконати пункт 7 вимоги від 28.02.2011
року № 01-05-14-14/1767 за виключенням
повернутих ТОВ «Укрюрконсалт» коштів у
розмірі 25335,45 грн.

3. Зобов'язати «Ялтинський Морський
Торговельний порт» виконати пункт 8
вимоги від 28.02.2011 року № 01-05-14-14/1767 за
виключенням підтвердження усунення
порушення у розмірі 3200 грн.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд АР Крим протягом
10 днів з дня проголошення. У разі
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови або розгляду справи
у порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис Євдокімова
О.О.