Справа № 478/1650/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 грудня 2013 р.Справа № 478/1650/13-а

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Сябренко І.П.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Казанківському районі
Миколаївської області на ухвалу
Казанківського районного суду
Миколаївської області від 09 жовтня 2013
року у справі за поданням головного
державного виконавця відділу
примусових виконань рішень управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про зміну способу виконання
судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2013 року позивач звернувся до
Казанківського районного суду
Миколаївської області із поданням про
зміну способу виконання судового
рішення.

Ухвалою Казанківського районного суду
Миколаївської області від 09 жовтня 2013
року подання головного державного
виконавця відділу примусових виконань
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області задоволено. Змінено спосіб і
порядок виконання постанови
Казанківського районного суду
Миколаївської області від 11.11.2011 року
по справі №2-а-3694/2011 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії
нарахуванню та сплаті державної
соціальної допомоги. Визнано належним
способом виконання постанови
Казанківського районного суду
Миколаївської області від 11.11.2011 року у
справі №2-а-3694/2011 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України
Казанківському районі Миколаївської
області на користь ОСОБА_1 нарахованої,
але не виплаченої суми підвищення до
пенсії, як особі, що має статус дитини
війни за період з 19.06.2011 року по 23.07.2011
року у сумі 199 грн. 08 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції Управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні заяви про
зміну способи виконання рішення суду.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи, що зазначених клопотань не
надходило, колегія суддів вважає, що
справа може бути розглянута в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Постановою Казанківського районного
суду Миколаївської області від 11
листопада 2011 року зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області вчинити дії щодо нарахування
та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до вимог ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 19 червня 2011
року по 23 липня 2011 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожитого мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з урахуванням
фактично отриманих сум.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14 березня
2013 року постанову Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 11 листопада 2011 року залишено без
змін.

На виконання постанови Казанківського
районного суду Миколаївської області
від 11.11.2011 року Казанківеьким районним
судом Миколаївської області 08.07.2013 року
був виданий виконавчий лист №2-а-3694/2011,
який позивачкою ОСОБА_1 для примусового
виконання поданий до відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області від 01.08.2013 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеної постанови суду.

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області на адресу
управління Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області було направлено запит щодо
виконання вищевказаного виконавчого
документу.

12.08.2013 року на адресу відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області від управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області надійшла відповідь, що на
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження від 01.08.2013 року
здійснено донарахування ОСОБА_1
доплати відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Нарахування проведено 19.06.2013
року в розмірі 199 грн. 08 коп. за період з
19.06.2011 року по 22.07.2011 року, борг буде
сплачено при проведенні фінансування з
Державного бюджету. Згідно довідки, яка
є додатком до відповіді боржника,
всього до виплати ОСОБА_1 нарахована
сума 199 грн. 08 коп., але у зв'язку з
відсутністю фінансування з Державного
бюджету України немає можливості
виконати рішення суду в частині
зобов'язання сплатити заборгованість
за цим рішенням.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що є
неможливим виконання постанови суду у
визначений судом спосіб, при чому з
урахуванням ст. 263 КАС України існують
обставини, які вказують на складність
виконання судового рішення протягом
тривалого часу, яке не виконується.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції, та,
надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду,
виходить з наступного.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України №4901, відповідно до статті 3
якого виконання рішень суду про
стягнення коштів, боржником за якими є
державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

З урахуванням вказаного, Держава
Україна несе обов'язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема - через належний спосіб
захисту та відновлення порушеною
права. Причому обраний судом спосіб
захисту порушеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення порушеного права.

Таким чином, за нормами вказаного
Закону судове рішення у відповідних
спорах може бути виконано лише при
зазначенні судом про стягнення з
державного органу конкретної суми
грошових коштів.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Виходячи з положень Закону України №4901
та приписів Порядку затвердженого на
виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року №845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчиняти
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів, тобто за
нормами даного Закону держава гарантує
виконання рішення суду виключно про
стягнення певної суми грошових коштів
боржником за яким є державний орган.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що з урахуванням приписів ст.263
КАС України виконання постанови
Казанківського районного суду
Миколаївської області від 1 1.11.2011 року
можливе лише шляхом зміни способу
виконання судового рішення про
стягнення цієї суми, яка складає 199 грн.
08 коп., та не є спірною між сторонами.

Згідно до ч.1 ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунках,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо, тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, з поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконані судового рішення. Питання про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлені
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретно судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Оскільки виконати постанову
Казанківського районного суду
Миколаївської області від 11.11.2011 року у
спосіб і порядок, встановлений судом,
неможливо в зв'язку з відсутністю
грошових коштів на рахунках управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області, здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
від 18 листопада 2004 року №2195-1V, на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи із розміру, встановленого
статтею 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 19.06.2011 року по
23.07.2011 року, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про необхідність
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Казанківського районного
суду Миколаївської області від 11.11.2011 р.
шляхом стягнення нарахованої, але не
сплаченої суми, а саме 199 грн. 08 коп. з
управління УПФ України у
Казанківському районі Миколаївської
області на користь ОСОБА_1

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення подання про зміну
способу виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254,
263 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Казанківському районі Миколаївської
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Казанківського районного суду
Миколаївської області від 09 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов