Справа № 2а-8423/11
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-8423/11
у 1-й інстанції: Корнієнко С.П.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Троян Н.М.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Васильківському районі
Київської області на постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 04 жовтня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Васильківському районі Київської
області про зобов»язання перерахунку
та виплати пенсії, як дитині війни, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У вересні 2011 року позивач звернувся до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Васильківському районі Київської
області про зобов»язання перерахунку
та виплати пенсії, як дитині війни.
Просив суд визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування і недоплати соціальної
допомоги, як дітям війни, зобов'язати
відповідача донарахувати та виплатити
дану допомогу. Свої вимоги мотивує тим,
що відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», позивач відносяться до осіб,
які є дітьми війни, а тому має право на
державну соціальну підтримку у вигляді
щомісячної доплати до пенсії
(щомісячного довічного утримання чи
державної соціальної допомоги) в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року позов задоволено.

Зобов»язано відповідача здійснити
донарахування та виплатити позивачу
підвищення до пенсії як дитині війни з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
по 23.08.2010 року включно у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на момент
виплати з урахуванням фактично
виплачених сум.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню, а
оскаржувана постанова суду -
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
198, частини 1 статті 202 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
може скасувати її та ухвалити нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивач має статус дитини війни в
розумінні ст.1 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», а відтак, на нього
повністю розповсюджуються всі пільги
та соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом, зокрема, на
отримання щомісячного підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком встановленого ст.6 даного
Закону, виходячи з його пріоритетності
над Постановою Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року.

З огляду на вимоги ст. 8 ч. 4 та ст. 9 ч. 7
КАСУ, керуючись принципом верховенства
права, колегія суддів вважає
правомірним при визначенні розміру
мінімальної пенсії за віком виходити з
загальних засад законодавства, що
регулюють це питання, - ст. 3 Конституції
України, ст. 17 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії», абз. 3 ст.
2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» від 15.07.1999р., ст. 19 ч. 3 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
абз. 8 ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Тому вказівка, що
міститься у частині третій статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV, - про непоширення
встановленого частиною першою цієї ж
статті розміру мінімальної пенсії за
віком на правовідносини, що не
регулюються цим законом, - не може бути
легітимною підставою для застосування
мінімальної пенсії за віком у меншому
розмірі.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України, провадження
в адміністративних справах
здійснюється відповідно до закону,
чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Відповідно до ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених ч. 2
ст. 99 КАС України в шість місяців,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з даним позовом звернувся до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області у вересні 2011 року.

У відповідності до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року №3491 - VІ, який набрав
чинності 19 червня 2011 року, Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що норми статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в 2011
році застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вищенаведеної норми
Закону України від 14 червня 2011 року
№3491- VІ Кабінетом Міністрів України 06
липня 2011 року прийнято постанову №745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року,
згідно якої встановлено, серед іншого,
розміри підвищення до пенсії дітям
війни, відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Норми Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік»
неконституційним визнано не було.

За таких обставин, до набрання чинності
постанови Кабінету Міністрів України
№745 від 06 липня 2011 року, застосуванню
підлягають положення ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а з 23.07.2011 року - Постанова КМУ
№745 від 06.07.2011 року.

Таким чином, колегія суддів приходить
висновку, що адміністративний позов
ОСОБА_2 підлягає задоволенню за період
з 23.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, судом
першої інстанції рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
підлягає скасуванню з ухваленням
нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197 ч.1, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Васильківському районі Київської
області - задовольнити частково.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 жовтня 2011 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
Васильківському районі Київської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2 щомісячної державної
соціальної допомоги у розмірі, нижчому,
ніж це передбачено ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 23.03.2011 року по 22.07.2011 року
включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Васильківському районі
Київської області здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_2
щомісячної державної соціальної
допомоги, передбаченої ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, встановленої відповідно до ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 23.03.2011 року по
22.07.2011 року включно, за виключенням сум
фактично проведених виплат за цей
період.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Костюк Л.О.

Судді:

Бужак Н.П.

Троян Н.М.