Справа № 296/7851/13-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"20" січня 2014 р.
Справа № 296/7851/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради на постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "14" листопада 2013 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_6 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання дій
протиправними

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2013р. ОСОБА_3 звернулась до суду
з позовом про поновлення строку для
подачі позову, визнання протиправними
дій відповідача та визнання не чинним
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 23.07.2008р.
№537 в частині включення до фонду житла
для тимчасового проживання громадян
квартири АДРЕСА_1.

Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 14 листопада 2013 року
визнано поважними причини пропуску
строку звернення до адміністративного
суду, позов задоволено. Визнано
протиправними дії Виконавчого
комітету Житомирської міської ради
щодо включення до фонду житла для
тимчасового проживання квартири
АДРЕСА_1. Визнано нечинним рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 23.07.2008р. №537 в частині
включення до фонду житла для
тимчасового проживання квартири
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на норми Житлового кодексу
Української РСР, просить скасувати
вищевказане рішення як таке, що
прийнято з порушенням норм
матеріального права, та прийняти нове,
яким відмовити в позові ОСОБА_3.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

З матеріалів справи вбачається, що
15.08.1992 року ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_3
зареєстрували шлюб (а.с.44).Після
реєстрації шлюбу подружжя проживало в
квартирі АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 від
шлюбу народилася дитина - позивач
ОСОБА_6, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
(а.с.12).Відповідно до листа Управління
житлово-комунального господарства
Житомирської міської ради №3-727 від
01.05.1994 року останнє повідомило КВЖРЕП
№11 та ОСОБА_5 про те, що у зв'язку із
проведенням капітального ремонту
житлового будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5
переселяють в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).
На підставі листів відповідача від
07.06.1996 року № 25/р-2731 та від 21.04.2006 року
№25/р-3415 надавалися дозволи паспортній
службі на реєстрацію місця проживання
позивачів у зазначеному житловому
приміщенні.Позивачі зареєстровані в
квартирі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_3 з 04.03.1997
року, ОСОБА_6 по досягненню 16 років з
14.08.2010 року, що підтверджується копією
поквартирної карточки (а.с.14), копіями
паспортів позивачів (а.с.15-17), а також
довідкою КВЖРЕП №11 від 24.05.2013 року № 342
(а.с.19).ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 13).Як
вбачається з копії листа виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
25/р-5785-1 від 15.11.2007 року відповідно до
рішення виконавчого комітету міської
ради № 814 від 25.10.2007 року надано дозвіл
на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3
(2 чол.) у спірній квартирі терміном на 1
рік (а.с.22).

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради №546 від
19.12.2012 року "Про реєстрацію фізичних
осіб за місцем проживання" погоджено
реєстрацію у фонді житла для
тимчасового проживання громадянам
терміном на 1 рік, зокрема, ОСОБА_3 та її
дитині на жилу площу 15,1 м.кв. за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Питання про виселення позивачів з
квартири АДРЕСА_1 відповідачем не
порушувалось ( в матеріалах справи
відсутні докази, які свідчать про
протилежне). Відповідач неодноразово
продовжував термін проживання
відповідачів у спірній квартирі. Таким
чином, доказами, які містяться в
матеріалах справи стверджується, що
позивач із чоловіком та дитиною
вселились в спірну квартиру з дозволу
відповідача на законних підставах та
постійно проживає у квартирі з дитиною
з травня 1994 року по теперішній час, що
підтверджується довідкою КВЖРЕП №11
від 11.10.2013 року № 822. Позивач сплачує
комунальні послуги та квартирну плату,
здійснює поточний ремонт квартири,
отримує поштову кореспонденцію,
користується медичною допомогою за
зазначеною адресою. Заборгованість
позивача по квартирній платі та оплаті
комунальних послуг відсутня, що
підтверджується довідками КВЖРЕП №11
(а.с.38). Спірна квартира не була
віднесена до маневрового
відселенського фонду міста згідно
рішення відповідача №174 від 13.03.1986 р.,
оскільки діючим на момент вселення
позивачів до квартири законодавством
маневровий переселенський фонд не був
передбачений.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
23.07.2008р. №537 в частині включення до
фонду житла для тимчасового проживання
квартири АДРЕСА_1, суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Житловий кодекс у червні 2003 року
доповнений статтями 132-1 та 132-2 , які
визначають порядок, умови надання і
користування житловим приміщенням з
фондів житла для тимчасового
проживання. Порядок формування фондів
житла для тимчасового проживання і
Порядок надання , користування
житловими приміщеннями з фондів житла
для тимчасового проживання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №422 від 31.03.2004 року.

Пунктом 4 Порядку формування фондів
житла для тимчасового проживання,
затвердженого вищевказаною постановою
Кабінету Міністрів України, міститься
вичерпний перелік шляхів формування
фондів житла для тимчасового
проживання органами місцевого
самоврядування: будівництвом нового
житла, реконструкція існуючих житлових
будинків та гуртожитків,
переобладнання нежитлових будинків у
житлові, передачею житла у комунальну
власність придбання житла. В цьому ж
пункті Порядку вказано, що до фондів
житла для тимчасового проживання
можуть бути включені тільки вільні
житлові приміщення.

Прийняте виконавчим комітетом
Житомирської міської ради рішення №537
від 23.07.2008 року "Про формування фонду
житла для тимчасового проживання
громадян" може стосуватись лише
вільних житлових приміщень.

На час створення фонду житла для
тимчасового проживання на підставі
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №537 від
23.07.2008 року "Про формування фонду житла
для тимчасового проживання громадян"
квартира АДРЕСА_1 не була вільною, тому
підстави для її віднесення до житлових
приміщень, з яких формується фонд житла
для тимчасового проживання , відсутні.

Згідно ст.47 Конституції України, ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Вимогами ст.22 Конституції України
закріплено, що при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Також ст.58 Конституції України
закріплено, що Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З урахуванням викладеного прийняте
Виконавчим комітетом Житомирської
міської ради рішення № 537 від 23.07.2008
року "Про формування фонду житла для
тимчасового проживання громадян" в
частині про віднесення квартири
АДРЕСА_1 до фонду житла для тимчасового
проживання громадян, протирічить
вимогам діючого законодавства.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 23.07.2008 р. № 537 "Про
формування фонду житла для
тимчасового проживання громадян" в
частині залучення до фонду тимчасового
проживання вказаної квартири.

Про наявність оскаржуваного рішення
позивачам стало відомо лише на її
звернення від 15.05.2013р., тому суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що позивачі з поважних причин
пропустили строк звернення до
адміністративного суду, поновивши
його.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, суд першої інстанції, виконавши
всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, постановив обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, тому вона є законною та
обґрунтованою, відповідає матеріалам
справи та чинному законодавству, а
підстави для задоволення апеляційної
скарги Виконавчого комітету
Житомирської міської ради відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Житомирської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Корольовського районного суду м.
Житомира від "14" листопада 2013 р. без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Л.В. Кузьменко

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1
ОСОБА_6 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради майдан С.П. Корольова,
4/2,м.Житомир,10014