Справа № 820/5100/13-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 р.Справа № 820/5100/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013р. по
справі № 820/5100/13-а

за позовом Приватного підприємства
"Донком"

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство
"Донком", звернувся до суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просить суд:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо внесення в програмне
забезпечення автоматизована система
"Аудит" висновків акту перевірки №
919/1800/33817335 від 04.04.2011 року, довідки №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та акту №
6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо внесення в програмне
забезпечення Автоматизована система
"Результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України" висновків акту перевірки №
919/1800/33817335 від 04.04.2011 року, довідки №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та акту №
6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року;

- зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо вилучення з Автоматизованої
системи "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" відомостей, внесених
на підставі акту перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року, довідки № 825/2305/33817335 від
01.11.2011 року та акту № 6333/23-05/33817335 від
27.12.2011 року та поновити в
Автоматизованій системі "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
дані, задекларовані позивачем щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.01.2010 року по 31.04.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що відповідач не мав правових підстав
для внесення змін до автоматизованої
системи співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на підставі акту
перевірки № 919/1800/33817335 від 04.04.2011 року,
довідки № 825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та
акту № 6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013 року
адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо внесення в програмне забезпечення
автоматизована система "Аудит"
висновків акту перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року, довідки № 825/2305/33817335 від
01.11.2011 року та акту № 6333/23-05/33817335 від
27.12.2011 року.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо внесення в програмне забезпечення
Автоматизована система "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
висновків акту перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року, довідки № 825/2305/33817335 від
01.11.2011 року та акту № 6333/23-05/33817335 від
27.12.2011 року.

Зобов'язано відповідача вчинити дії
щодо вилучення з Автоматизованої
системи "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" відомостей, внесених
на підставі акту перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року, довідки № 825/2305/33817335 від
01.11.2011 року та акту № 6333/23-05/33817335 від
27.12.2011 року та поновити в
Автоматизованій системі "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
дані, задекларовані ПП "Донком" щодо
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у податкових деклараціях з
податку на додану вартість за період з
01.01.2010 року по 31.04.2011 року.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
зокрема на порушення ст. 74 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) та
наказу ДПА України від 18.04.2008 № 266 "Про
організацію взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів", що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вказує, що Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів використовується лише
підрозділами органів ДПС у своїй
роботі. В зв'язку з чим, здійснене
відповідачем в даній системі
коригування сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість не призвело до
настання для позивача будь-яких
негативних наслідків, оскільки такими
негативними наслідками для позивача
могли стати прийняті відповідачем
податкові повідомлення-рішення про
нарахування сум ПДВ за вказаний період.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи були
повідомлені у встановленому законом
порядку, про що свідчать наявні в
матеріалах справи повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ПП "Донком" пройшло
передбачену законом процедуру
державної реєстрації та перебуває на
податковому обліку як платник податків
та зборів в ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується наявними в ній
доказами, співробітниками ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова було
проведено виїзну позапланову
документальну перевірку ПП "Донком" з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період з 01.01.2010
року по 31.01.2011 року, за наслідками якої
складено Акт № 919/1800/33817335 від 04.04.2011
року, яким встановлено, що правочини,
вчинені ПП "Донком" у перевіряємий
період з ТОВ "Промспец консалтинг" та
ТОВ "ХЗВО" є нікчемними.

Також, співробітниками ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
проведена зустрічну звірку ПП "Донком"
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків з ТОВ "ТД "Ампер" та АК
"Харківобленерго", їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року, за
результатами якої складено Довідку №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року, якою
встановлено, що реальність здійснення
господарських відносин ПП "Донком" із
ТОВ "ТД "Ампер" на загальну суму 1500000
грн., а також реальність здійснення
господарських відносин із АК
"Харківобленерго" на загальну суму 1500000
документально не підтверджується.

Крім того, співробітниками ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
проведено невиїзну позапланову
документальну перевірку ПП "Донком" з
питань взаємовідносин з ТОВ
"Техно-Асавір" за період з 01.03.2010 року по
31.05.2010 року, за наслідками якої складено
акт № 6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року, яким
встановлено, що реальність здійснення
ПП "Донком" господарських відносин із
ТОВ "Техно-Асавір" та АК
"Харківобленерго" не підтверджено та
встановлено відсутність об'єктів, що
підпадають під визначення статей 185-203
ПК України.

Під час розгляду справи було
встановлено, що за наслідками
вищезазначених перевірок жодних
податкових повідомлень-рішень про
нарахування ПП "Донком" суми грошового
зобов'язання податковим органом
прийнято не було.

Разом з тим, як було підтверджено під
час судового розгляду, контролюючим
органом висновки акту перевірки №
919/1800/33817335 від 04.04.2011 року, довідки №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та акту №
6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року було внесено
до програмного забезпечення
Автоматизованої системи "Аудит" та
Автоматизованої системи "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України".

Позивач, на погоджуючись із вказаними
діями податкового органу, звернувся до
суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача з приводу внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів є
незаконними та такими, що були зроблені
за відсутності правових підстав.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Виходячи з аналізу норм ст. 2, ст. 11, п. 1 ч.
2 ст. 17 КАС України, а також беручи до
уваги Інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України №
1145/11/13-10 від 27.07.2010, колегія суддів
зазначає, що позивач на власний розсуд
визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте ці
рішення, дія або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Як було встановлено під час розгляду
справи, висновки податкового органу
про нікчемність вчинених ПП "Донком" у
період з 01.01.2010 року по 31.01.2011 року з ТОВ
"Промспец консалтинг" та ТОВ "ХЗВО"
правочинів (акт перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року), були пробілені на
підставі даних акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова від 10.03.2011
року № 307/18-015/33816724 та акту перевірки
ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова від
10.03.2011 року № 349/23-03-05/37091549.

В свою чергу, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
21.04.2011 року по справі №2а-3118/11/2070,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2011 року,
визнано протиправними дії ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова щодо
проведення 10.03.2011 року документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"ХЗВО", на підставі якої складено акт
від 10.03.2011 року № 307/18-015/33816724.

Крім того, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
23.05.2011 року по справі №2а-3002/11/2070,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011 року,
визнано протиправними дії ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова щодо
проведення документальної планової
невиїзної перевірки ТОВ "Промспец
консалтинг", на підставі якої складено
акт від 10.03.2011 року № 349/23-03-05/37091549.

Також, як вбачається із довідки ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року, складеної на
наслідком проведеної зустрічної
звірки ПП "Донком" щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платниками податків з ТОВ "ТД "Ампер"
та АК "Харківобленерго", їх реальності
та повноти відображення в обліку за
період з 01.04.2011 року по 30.04.2011 року,
висновки податкового органу щодо
документального непідтвердження
реальності господарських операцій
ґрунтується виключено на висновках
акту перевірки ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва № 1489/2307/37355862 від 21.06.2011
року.

Разом з тим, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
31.01.2012 року по справі №2а-17907/11/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.08.2012 року, визнано неправомірними
висновки ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва, викладені в акті перевірки №
1489/2307/37355862 від 21.06.2011 року.

Крім того, з акту перевірки №
6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року вбачається,
що висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог діючого
законодавства України були зроблені
виключно на підставі даних акту
перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.
Харкова від 07.04.2011 року № 547/23-03-05/36457640.

В свою чергу, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
26.09.2011 року по справі №2а-7797/11/2070,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2012 року,
визнано неправомірними дії ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова щодо
проведення документальної планової
невиїзної перевірки ТОВ "Техно-Асавір",
на підставі якої складено акт від 07.04.2011
року № 547/23-03-05/36457640.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Згідно ст.255 КАС України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до частини 2 статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Державна податкова інспекція є органом
державної влади і, відповідно, її
діяльність має підпорядковуватись
вимогам наведеної норми Конституції
України, вимогам Податкового кодексу
України. Право податкової інспекції на
проведення перевірки підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Суд може захистити право платника
податку у разі проведення перевірки за
відсутності для цього належних
юридичних підстав та з порушенням
правил, процедури, встановлених
законом. Наявність негативних
наслідків такої перевірки для
можливості судового захисту законом не
вимагається. Право на судовий захист
пов'язане з самою протиправністю дій.

З огляду на зазначене колегія суддів
дійшла висновку, що оскільки судовими
рішеннями, які набрали законну силу,
було визнано неправомірними дії
податкових органів з приводу
проведення перевірок
підприємств-контрагентів позивача та
фіксування за їх наслідками порушень
вимог діючого законодавства, то
відповідач не мав встановлених законом
підстав для встановлення виключено на
їх підставі порушень позивачем вимог
діючого законодавства.

В свою чергу, позивачем на
підтвердження факту реальності
укладених із контрагентами
господарських операцій було надано та
долучено до матеріалів справи копії
первинних документів, які за своєю
формою та змістом відповідають вимогам
чинного законодавства. Наявності
недоліків (дефектів форми, змісту або
походження), які б згідно з частиною 2
статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", пункту 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, спричинили втрату
ними юридичного статусу первинних
документів, податковим органом не
доведено.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 7
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984
(далі - Порядок №984) передбачено, що за
результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень посадових осіб платника
податків або його законних
представників та інших матеріалів
перевірки у терміни та у строки
встановлені Податковим Кодексом
України приймаються відповідні
податкові повідомлення-рішення.

У відповідності до п.86.8 статті 86 ПК
України визначено, що податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акту перевірки у
порядку, передбаченому ст.58 цього
кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акту перевірки
приймається з урахуванням висновки про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Згідно п.п.14.1.157. п. 14.1. ст. 14 ПК України,
податкове повідомлення-рішення -
письмове повідомлення контролюючого
органу (рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

У відповідності до вимог п. 58.1. ст. 58 ПК
України, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Підпунктом 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 ПК
України передбачено, що контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму грошових зобов'язань,
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо,
зокрема, дані перевірок результатів
діяльності платника податків свідчать
про заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Колегія суддів зазначає, що за змістом
пункту 86.9 статті 86 ПК України та пункту
7 Порядку №984 єдиним випадком
відсутності у податкового органу
обов`язку в десятиденний термін з дня,
наступного за днем вручення платнику
податків акта перевірки прийняти за
результатами перевірки податкове
повідомлення-рішення є призначення
такої перевірки відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, однак, навіть такі
обставини призначення перевірки є
підставою не для неприйняття
податкового повідомлення-рішення, а
для відкладення терміну його прийняття
до дня набрання законної сили
відповідним рішенням суду.

Під час розгляду справи було
встановлено, що податковим органом,
всупереч вищенаведеним нормам права,
жодних податкових повідомлень-рішень
за наслідками проведених перевірок
(висновки яких оформлені актом №
919/1800/33817335 від 04.04.2011 року, довідкою №
825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та актом №
6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року) прийнято не
було.

Разом з тим, як було підтверджено під
час судового розгляду, контролюючим
органом було внесено висновки акту
перевірки № 919/1800/33817335 від 04.04.2011 року,
довідки № 825/2305/33817335 від 01.11.2011 року та
акту № 6333/23-05/33817335 від 27.12.2011 року до
програмного забезпечення
Автоматизованої системи "Аудит" та
Автоматизованої системи "Результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України".

З даного приводу колегія суддів
зазначає, що згідно ст. 74 ПК України
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Наказом ДПА України від 18.04.2008 № 266 "Про
організацію взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів" затверджено Примірний
порядок взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів.

Згідно п.1.3 розділу 1 зазначеного
Порядку, для його реалізації створені
відповідні програмні продукти, у тому
числі "Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України", яка
формується на підставі подання
платниками податку на додану вартість
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту у розрізі
контрагентів. Пунктом 2.8 Наказу № 266
встановлено, що працівники органу
державної податкової служби несуть
відповідальність за відповідність
інформації у базах податкової
звітності даним податкових документів,
наданих платником ПДВ.

Відповідно до п.2.21 Наказу №266 підсумки
перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
додатку до акта перевірки (камеральної,
документальної невиїзної, планової,
позапланової перевірки) або довідки у
розрізі періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Таким чином, відображенню в
електронній базі даних підлягають
самостійно задекларовані платником
податків суми податкових зобов'язань
та податкового кредиту (за основною
декларацією чи уточнюючим
розрахунком), результати
автоматизованого співставлення
уточнюються по мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок.

Врахувавши приписи п. п. 1.3, 2.14 Наказу №
266 та положення Наказу ДПА України "Про
затвердження форми декларації з
податку на додану вартість та порядок
її заповнення і подання" №166 від
30.05.1997р., колегія суддів зазначає, що
База співставлення є одним з
програмних продуктів центральної бази
даних податкової звітності, що введена
в дію ДПА України з метою проведення
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість, в якій по
податковим періодам відображаються
показники податкового кредиту та
податкових зобов'язань платників
податків у розрізі контрагентів на
підставі поданої платниками податків
податкової звітності з ПДВ, тобто
податкових декларації з податку на
додану вартість з додатками №5.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом ДПА
України № 827 від 31.12.2008 р. за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється і
вважається прийнятою. Обробка та
занесення інформації до електронних
баз виконується підрозділом ведення та
захисту податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків, несуть
відповідальність підрозділи ведення
та захисту податкової звітності.

Наведене свідчить про те, що обов'язок
платника податків подати декларацію з
ПДВ узгоджується з обов'язком
податкового органу прийняти таку
декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності, а показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в базі співставлення,
формуються на підставі показників
поданих таким платником податків
податкових декларацій з ПДВ із
додатком №5, і повинні їм відповідати.

Отже, самостійна зміна відповідачем в
базі співставлення показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань позивача без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), буде порушувати його
права та інтереси, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

З специфіки податку на додану вартість,
який сплачується у складі ціни товарів
(робіт, послуг), одна операція з продажу
товару викликає відповідні податкові
наслідки у обох сторін цієї операції,
які є платниками ПДВ, - у продавця -
податкові зобов'язання, а у покупця -
податковий кредит на аналогічну суму.

Таким чином, невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, що
задекларовані позивачем у деклараціях
з ПДВ, показникам з централізованої
бази даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність може мати для позивача
негативні наслідки, як то: погіршення
його ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Отже, дії податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в базі
співставлення можуть бути предметом
оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі тих показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, які задекларував платник
податків.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів відхиляє доводи апеляційної
скарги з приводу того, коригування сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість не призвело до настання для
позивача будь-яких негативних
наслідків.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
будь-яких податкових
повідомлень-рішень за наслідками
проведених перевірок податковим
органом стосовно позивача не
приймалось, а відповідно податкові
зобов'язання не узгоджувались, колегія
суддів дійшла висновку, що діями
відповідача з приводу внесення змін до
автоматизованої системи співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
підставі акту перевірки № 919/1800/33817335
від 04.04.2011 року, довідки № 825/2305/33817335 від
01.11.2011 року та акту № 6333/23-05/33817335 від
27.12.2011 року, створено для позивача
негативні наслідки, усунути які
можливо лише поновивши у зазначеній
системі дані, задекларовані позивачем
щодо податкових зобов'язань та
податкового кредиту у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість.

А тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
законності та обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості своїх
дій, які є предметом оскарження
позивачем.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013 року
по справі №820/5100/13-а відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.11.2013р.
по справі № 820/5100/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бенедик А.П.Судді
Бегунц А.О. Калиновський В.А.