Справа № 201/15027/13-а
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
пр. № 2-а/201/7/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

09 січня 2014 р.
м.
Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська, як місцевий
адміністративний суд

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі
Нижник І.В.,

розглянувши адміністративний позов
ОСОБА_1 до інспектора сектору АП ВДАІ
ДМУ ГУМВС у Дніпропетровській області
капітана міліції Мадрики Володимира
Миколайовича «Про оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом та, з
урахуванням уточнень (а.с.27-29), просить
скасувати постанову АА2 №895594, винесену
Відповідачем відносно нього 02.12.2013 р. по
справі про адміністративне
правопорушення, згідно до якої він,
Позивач, скоїв правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме те, що
19.10.2013 року о 13 годині 20 хвилин на 533 км.
автодороги Харків - Сімферополь-Алушта,
він, Позивач, керуючи автомобілем
«Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1, рухався зі
швидкістю 115 км/г., чим перевищив
встановлену швидкість руху на 25 км/г.,
швидкість вимірювана пристроєм «ТRUCAМ»,
№000576, чим порушив вимоги п.12.6г ПДР
України. Крім того, Позивач просить
провадження по цій справі про
адміністративне правопорушення
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог
Позивач послався на те, що 19.10.2013 року о
13 годині 20 хвилин на 533 км. він взагалі
не керував автомобілем «Volkswagen Toureg» д.н.
НОМЕР_1, а знаходився на передньому
пасажирському сидінні, автомобілем
керував його знайомий, який умовив його
пересісти на водійське сидіння, та
вказати працівникам ДАІ, які зупинили
керований ним автомобіль, що саме він
керував автомобілем. Він, позивач,
погодився з його проханням лише тому,
що воно було наполегливим та що саме
він зазвичай користується вказаним
автомобілем. Таким чином, на місці так
званого «порушення», саме його,
Позивача, ніхто не зупиняв, тому що не
він керував автомобілем, а в наданих
фотографіях не зафіксована особа, що
керувала автомобілем. Позивач також
зазначає, що прилад, яким проводився
нагляд за дорожнім рухом, - вимірювач
швидкості «ТRUCAМ», №00576 (зазначений у
постанові), не є автоматичним засобом
фото- чи відео фіксації, оскільки такі
прилади знаходяться у працівників ДАІ
та керуються ними безпосередньо.
Посилаючись на ст.14-1 КУпАП, Позивач
вважає, що для фіксації перевищення
швидкості автомобіля, до уваги може
бути взято дані лише тих засобів фото-,
кінозйомки або відеозапису, які
працюють в автоматичному режимі. Крім
того, посилаючись на ст.ст.10-15 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», Позивач
стверджує, що кожен засіб
вимірювальної техніки має бути
укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки, але таких
документів співробітниками ДАІ йому
надано не було, розміри похибок
вимірювань ці співробітники йому не
повідомляли, що у відповідності до
вимог зазначеного закону, перешкоджає
використанню результатів вимірювань.
На думку Позивача, такими діями
інспектор порушив його права,
передбачені ст.256 КупАП: позбавив його
можливості надати пояснення, та не
роз'яснив права, передбачені ст.268
КУпАП, чим позбавив його права
користуватися правовою допомогою,
заявляти клопотання та надавати
відповідні документи, що в свою чергу
спричинило неправильне та
необґрунтоване рішення по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про місце, дату та час розгляду справи
повідомлений належним чином, ніяких
заяв та клопотань до суду не надіслав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав суду письмову заяву, в
якій просив розглянути справу у його
відсутність, проти задоволення
позовних вимог заперечував, надав суду
для залучення до матеріалів справи
копії документів із справи про
адміністративне правопорушення
відносно Позивача: фотознімку
автомобіля «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1,
здійснену 19.10.2013 року о 13.00 год.
пристроєм «ТRUCAМ» №000576, Свідоцтва до
цього пристрою, рапорту інспектора
Під'яблонського О.С., повідомлення
Позивача про місце та час розгляду
справи та сповіщення про це, клопотання
Позивача про місце розгляду справи,
витяги з обліково-реєстраційних
документів про факти складання
відносно Позивача протоколів про
адміністративні правопорушення
раніше, витяг з інструкції по
експлуатації пристрою «ТRUCAМ».

Дослідивши докази, надані сторонами по
справі з увагою на їх належність,
допустимість та взаємний зв'язок між
ними, судом встановлено такі обставини
та визначені відповідні до них
правовідносини:

19.10.2013 року о 13 годині 20 хвилин на 533 км.
автодороги Харків - Сімферополь-Алушта,
інспектором взводу ДПС по
обслуговуванню стаціонарного посту №4
роти ДПС при УДАІ ГУ МВС України в АР
Крим старшим сержантом міліції
Під’яблонським О.С. було зупинено
автомобіль «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1, який
рухався зі швидкістю 115 км/г., чим
перевищив встановлену швидкість руху
на 25 км/г., швидкість вимірювана
пристроєм «ТRUCAМ» №000576. При цьому
інспектор Під'яблонський О.С. склав
протокол про вчинення
адміністративного правопорушення АВ2
№689322 відносно Позивача за ч.1 ст.122
КУпАП за порушення ним п.12.6г Правил
Дорожнього Руху України, в якому
Позивач письмово відобразив свою
незгоду із висновками інспектора (а.с.3).
На вимогу Позивача (а.с.20), зазначений
протокол разом з іншими матеріалами
відповідної справи про
адміністративне правопорушення був
направлений для розгляду до відділу
ДАІ ДМУ ГУМВС Дніпропетровській
області за місцем реєстрації Позивача
(а.с.17). За наслідками розгляду цих
матеріалів, Відповідач виніс
оскаржувану постанову, згідно до якої
визнав Позивача винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.2).
Висновки Відповідача про наявність
складу зазначеного адміністративного
правопорушення в діях Позивача
обґрунтовані матеріалами справи про
адміністративне правопорушення, з яких
в розпорядження суду надано
фотоматеріал до протоколу про
адміністративне правопорушення АВ2
№689322 від 19.10.2013 р., згідно до якого в цей
день, 19.10.2013 р. о 13.00 год. на 533 км.
автодороги Харків - Сімферополь-Алушта
пристроєм «ТRUCAМ» №000576 зафіксовано рух
автомобіля «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1 зі
швидкістю 115 км/г. (а.с.15). Зазначений
пристрій «ТRUCAМ» №000576, у відповідність
до Свідоцтва про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки №22-2/12і2952
від 14.11.2012 р., виданого Державним
підприємством Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»),
що є дійсним до 14.11.2013 р., визнано
придатним до застосування згідно
паспорта та нормативно-технічної
документації фірми-виробника (а.с.16).
Згідно до витягу з інструкції по
експлуатації пристрою «ТRUCAМ», цей
пристрій може використовуватися як в
автоматичному, так і в ручному режимі
(а.с.31-35).

Виходячи з викладеного, суд доходить до
висновку, що між Сторонами виникли
публічно-правові відносини щодо
здійснення Відповідачем владних
управлінських функцій по відношенню до
Позивача у сфері дорожнього руху та
його безпеки, реалізації ним своїх
прав та виконання обов'язків щодо
реагування на порушення Правил
дорожнього руху шляхом застосування
норм Кодексу України про
Адміністративні Правопорушення з
визнанням вини Позивача у порушенні
вимог вказаних Правил та визначенням
обсягу його відповідальності на
підставі згаданого Кодексу.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, законодавчо врегульовані
наступним чином:

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України орган державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб передбачений Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції
України, усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

За правилами ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дії їй бездіяльності
Конституцією чи іншими законами
України встановлено інший порядок
судового провадження.

Відповідно до ст.3 КАС України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України
адміністративне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

КАС України визначає повноваження
адміністративних судів щодо розгляду
справ адміністративної юрисдикції,
порядок звернення до адміністративних
судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається про типравна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП,
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху більш як на 20 кілометрів
на годину, проїзд на заборонний сигнал
світлофора або жест регулювальника,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, проїзду перехресть, зупинок
транспортних засобів загального
користування, початку руху, зміни
напрямку руху, проїзду спеціальних
транспортних засобів - тягнуть за собою
попередження або накладення штрафу від
0,5 до одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Аналізуючи докази, надані суду
сторонами, досліджені під час розгляду
справи, суд доходить до висновку про те,
що оскаржувана постанова винесена
належним органом (службовою особою) -
Відповідачем, який діяв у межах своїх
повноважень. Також суд погоджується з
тим, що Відповідачем правильно
встановлено деякі ознаки складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема,
об'єктивна сторона цього складу
адміністративного правопорушення,
оскільки цією статтею врегульовано
відповідальність за перевищення
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів. Також правильно
Відповідачем застосовано цю статтю й в
частині визначення розміру суми штрафу
згідно до її санкції. При цьому суд
виходить з того, що матеріали справи
про адміністративне правопорушення
дійсно містять належні та допустимі
докази факту перевищення швидкості
автомобілем «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1
19.10.2013 р. о 13.00 год. на 533 км. автодороги
Харків - Сімферополь-Алушта, який
рухався зі швидкістю 115 км/г. Цей факт
задокументовано шляхом фотографування
вимірювальним пристроєм «ТRUCAМ» №000576,
що пройшов повірку та має необхідне
чинне Свідоцтво, яке підтверджує його
придатність до експлуатації за
призначенням. У зв'язку з цим суд не
може погодитися із доводами Позивача
про неналежність засобів
документування факту перевищення
швидкості зазначеного автомобіля при
вказаних обставинах. Також суд не може
взяти до уваги посилання Позивача на
ст.14-1 КУпАП та його зауваження про те,
що для фіксації перевищення швидкості
автомобіля, можуть застосовуватися
лише ті засоби фото-, кінозйомки або
відеозапису, які працюють в
автоматичному режимі, оскільки в
даному випадку його притягнуто до
адміністративної відповідальності не
як власника вказаного транспортного
засобу, яким згідно до вищезгаданого
протоколу про адміністративне
правопорушення є «ПоршеЛізінг
Україна», а як особу, що керувала цим
транспортним засобом. Водночас, у
відповідність до ст.251 КУпАП,
показання технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, є доказами у справі
про адміністративне правопорушення.
Пристрій же «ТRUCAМ», згідно до його
технічних характеристик може
використовуватися як в автоматичному,
так і в ручному режимі. Посилання
Позивача на те, що особа, яка склала
протокол про адміністративне
правопорушення - інспектор взводу ДПС
по обслуговуванню стаціонарного посту
№4 роти ДПС при УДАІ ГУ МВС України в АР
Крим старший сержант міліції
Під’яблонський О.С. не надав йому до
огляду документів про допуск вказаного
типу засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки, суд взяти до
уваги не може, оскільки вони нічим не
підтверджуються, також як і не
підтверджено доводи Позивача про те, що
інспектор порушив його права,
передбачені ст.256 КупАП: позбавив його
можливості надати пояснення, та не
роз'яснив права, передбачені ст.268
КУпАП, що в свою чергу спричинило
неправильне та необґрунтоване рішення
по справі. Такі доводи спростовуються
змістом вищезгаданого протоколу про
вчинення адміністративного
правопорушення АВ2 №689322 від 19.10.2013 року,
згідно до якого Позивачу роз'яснено
його права та обов'язки, передбачені
ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП,
окрім того Позивач надав пояснення з
приводу обставин справи, зафіксованих
у цьому протоколі, виклавши їх
власноруч та виразивши при цьому свою
незгоду із діями інспектора, які
скріпив своїм підписом. Протокол також
містить й відомості про Свідоцтво
№22-2/12і2952 від 14.11.2012 р. про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
«ТRUCAМ» №000576, видане Державним
підприємством Всеукраїнський
державний науково-виробничий центр
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів (ДП «Укрметртестстандарт»),
що є дійсним до 14.11.2007 р.

Водночас, Відповідачем, на виконання
вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надано
суду жодних доказів, якими б
спростовувалися доводи Позивача про
те, що він не керував вказаним
автомобілем «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1
19.10.2013 р. о 13.00 год. на 533 км. автодороги
Харків - Сімферополь-Алушта, коли було
зафіксовано швидкість руху цього
автомобілю 115 км/г та про те, що
автомобілем керувала інша особа, на
прохання якої Позивач пересів на
водійське сидіння при зупинці
автомобіля інспектором Під'яблонським
О.С. Складаючи ж вищезгаданий протокол
про адміністративне правопорушення АВ2
№689322, останній, зазначаючи Позивача як
особу, що керувала автомобілем «Volkswagen
Toureg» д.н. НОМЕР_1 при вказаних
обставинах, ніяких доказів цьому факту
до протоколу не додав. Згаданий вище
фотоматеріал до протоколу про
адміністративне правопорушення АВ2
№689322 від 19.10.2013 р., складений за
допомогою вимірювального пристрою
«ТRUCAМ» №000576 містить лише зображення
номерного знаку автомобіля «Volkswagen Toureg»
д.н. НОМЕР_1, частину його переднього
бамперу, фар та облицювання радіатора,
зображення ж водія цього автомобіля
фотоматеріал не містить. Не перевірив
цей факт та не усунув ці сумніви й
Відповідач, виносячи оскаржувану
постанову, а відтак, цей факт залишився
недоведеним. У відповідність же до
диспозиції вищезгаданої ч.1 ст.122 КУпАП,
відповідальність за дії, перелічені в
цій статті, у тому числі й за
перевищення встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів,
можуть нести лише водії таких
транспортних засобів. Тобто,
Відповідач припустився поверхового
розгляду справи та не з'ясував, чи є
Позивач особою, винною у вчиненні
інкримінованого йому правопорушення,
оскільки не перевірив та не зібрав
достатніх доказів факту керування
автомобілем «Volkswagen Toureg» д.н. НОМЕР_1 при
вказаних обставинах саме Позивачем.

З огляду на викладене, суд доходить до
висновку про те, що постанова АА2 №895594,
винесена Відповідачем відносно
Позивача 02.12.2013 р. по справі про
адміністративне правопорушення,
згідно до якої останній скоїв
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП, є необґрунтованою та підлягає
скасуванню через недоведення його
вини, а відтак, - через відсутність в
діях Позивача складу цього
правопорушення.

У відповідність до п.1 ст.247 КУпАП,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за обставин
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.19, 62 Конституції
України, ст.ст.2,6,69,71,86,138,158-163, 171-2 КАС
України, ст.ст.9, 122, 247, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора сектору АП ВДАІ ДМУ ГУМВС у
Дніпропетровській області капітана
міліції Мадрики Володимира
Миколайовича «Про оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення»
задовольнити.

Скасувати постанову АА2 №895594, винесену
02.12.2013 р. інспектором сектору АП ВДАІ
ДМУ ГУМВС у Дніпропетровській області
капітаном міліції Мадрикою
Володимиром Миколайовичем відносно
ОСОБА_1 по справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.122
КУпАП, а провадження по цій справі
закрити за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
С.С. Федоріщев