Справа № 334/5197/13-а
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.10.2013
Справа № 334/5197/13-а
Провадження № 2-а/334/179/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2013 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі головуючого
судді - Турбіної Т.Ф., при секретарі
Якушеві Р.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Запоріжжі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу №5 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ
ГУМВС України в Київській області
Дзюбенка Олега Миколайовича про
скасування протоколу, постанови про
накладення адміністративного
стягнення, закриття провадження у
справі про адміністративне
правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним адміністративним позовом,
в якому зазначив, що 09.06.2013р. йому з
листа Ленінського відділу виконавчої
служби Запорізького міського
управління юстиції №14415 від 20.05.2013 року
стало відомо про те, що на нього
накладене адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 1020,00 гривень
за адміністративне правопорушення,
передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, згідно з
постановою по справі про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №064792 від 22.04.2013 року, винесеною
відповідачем.

22.04.2013 року відповідачем складено
протокол № 064792 серії АГ2 у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.122 ч.3 КУпАП щодо ОСОБА_1,
згідно з яким останній 22.04.2013 року о 19.39
на 80 км авто дороги
Бориспіль-Дніпропетровськ керував
автомобілем марки «AUDI Q7», номерний знак
НОМЕР_1, по дорозі, яка відноситься до
категорії «інші», зі швидкістю 159 км за
годину, перевищивши дозволену
швидкість руху на 69 км за годину, чим
допустив порушення пункту 12-б.г) ПДР
України, та скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч.3 ст.122
КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом
«Візир» №0812483. На підставі вказаного
протоколу щодо позивача було винесено
постанову в справі про адміністративне
порушення серії АА2 №458059 від 22.04.2013
року.

Посилаючись на те, що постанова не
була вручена, не була надіслана поштою,
і про її існування позивачу стало
відомо від виконавчої служби, позивач
просить поновити строк на оскарження
даної постанови, визнати незаконним та
скасувати протокол та постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності, провадження у справі
про адміністративне правопорушення
закрити, оскільки вважає протокол
незаконними, постанову винесену за
відсутності належних доказів
порушення правил дорожнього руху, що
не відповідає нормам КУпАП України.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив позов
задовольнити з наведених підстав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав заперечення проти
позову, вказавши, що при складенні
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АГ2 № 064792 від 22
квітня 2013 року відносно ОСОБА_1, йому
були роз'яснені його права та
повідомлено, що відповідно до ст.276
КУпАП справа про адміністративне
правопорушення буде розглядатися за
місцем його вчинення. Фіксування
швидкості руху автомобіля під
керуванням позивача відповідно до п.п.
7.6, 13.1.1., 13.3.1. Наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 27 березня
2009 року №111 «Про затвердження
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС»,
проводилося приладом для вимірювання
швидкості руху «ВИЗИР» № 0812483, який
згідно свідоцтва про повірку робочого
засобу вимірювальної техніки від 22
листопада 2012 року виданого Державним
підприємством Всеукраїнським
Державним науково-виробничим центром
стандартизації, метрології,
сертифікації та захисту прав
споживачів «Укрметртестстандарт»,
відповідає вимогам експлуатаційної
документації і при діапазоні
вимірювання швидкості від 20 до 250
км/год. границі абсолютної похибки в
стаціонарному режимі становлять 1
км/год., а в патрульному режимі -2 км/год.
(повірка на прилад станом на 22.04.2013 року
поновлена, тобто він у справному стані).
Позивачу при складенні протоколу були
показані данні вимірювального приладу
про зафіксовану швидкість руху його
автомобіля та час фіксування швидкості
автомобіля, надано копію свідоцтва про
повірку даного приладу, повідомлено
про розмір похибок приладу, позивач
намагається закласти сумніви в
правильності показів вимірювального
приладу «ВИЗИР». Згідно довідки
дорожньо-ремонтного пункту № 5, який
обслуговує автодорогу
Бориспіль-Дніпропетровськ, дорожні
знаки 5.3 «Дорога для автомобілів» на
відрізку дороги з 0 км. до 81 км. не
передбачені і дана автодорога
відноситься до категорії інших доріг,
де згідно п.12.6 Правил дорожнього руху
максимальна швидкість руху
встановлена не більше 90 км за годину. До
заперечень надано належним чином
завірені документи, що були взяті до
уваги при винесенні оскаржуваної
постанови і підтверджують доводи
відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та надані сторонами докази, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 22.04.2013 року
інспектором ДПС взводу №5 роти ДПС ДАІ
з ОСП при УДАІ ГУМВС України в
Київській області Дзюбенко О.М.
складено протокол № 064792 серії АГ2 у
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ст.122 ч.3
КУпАП щодо ОСОБА_1, згідно з яким
останній 22.04.2013 року о 19.39 на 80 км
автодороги Бориспіль-Дніпропетровськ
керував автомобілем марки «AUDI Q7»,
номерний знак НОМЕР_1, по дорозі, яка
відноситься до категорії «інші», зі
швидкістю 159 км за годину, перевищивши
дозволену швидкість руху на 69 км за
годину, чим допустив порушення пункту
12-б.г) ПДР України, та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Швидкість
вимірювалась приладом «Візир» №0812483,
режим «патруль».

На підставі вказаного протоколу щодо
позивача було винесено постанову у
справі про адміністративне порушення
серія АА2 №458059 від 22.04.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності і
накладення стягнення у виді штрафу у
розмірі 510 грн.

Згідно викладених у протоколі
письмових пояснень ОСОБА_1, зазначених
також у адміністративному позові,
ОСОБА_1 з протоколом не згоден,
швидкість автомобіля виконувалась
приладом «Візир» з порушенням
Методичних рекомендацій по роботі з
радіолокаційним відео записуючим
вимірювачем швидкості «Візир».
Фотографії, які б мали підтвердити факт
порушення правил дорожнього руху, до
матеріалів справи не додавались.

Згідно постанови, правопорушення
зафіксоване у протоколі про
адміністративне правопорушення, який
відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із
доказів по справі про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України на
підтвердження правомірності
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
відповідачем надані матеріали фото
фіксації правопорушення, з яких
вбачається, що автомобіль марки «AUDI Q7»,
номерний знак НОМЕР_1, яким керував
позивач, 22.04.2013р. о 19.39 год. рухався зі
швидкістю 159 км/год., а також свідоцтво
про повірку робочого засобу
вимірювальної техніки «Візир» №0812483,
які спростовують доводи позивача.

За таких обставин суд вважає, що
рішення про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
прийнято відповідачем з урахування
усіх істотних обставин справи, є
правомірним і підстав для його
скасування судом не встановлено.

Статтею 287 КУпАП передбачено право
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне
правопорушення, відповідно до ст. 251
КУпАП, є одним із доказів по праві про
адміністративні правопорушення.
Оскаржуваний протокол лише фіксує
обставини та факти виявлених порушень
законодавства. Оцінка такому документу
може бути дана лише при розгляді
питання щодо оскарження постанови про
притягнення особи до адміністративної
відповідальності. Право оскарження
окремо протоколу в справі про
адміністративне правопорушення
чинними КУпАП та КАС України не
передбачено. Вищезазначений протокол
не набуває статусу рішення в розумінні
п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, внаслідок чого
не може бути оскаржений в
адміністративному суді в порядку
адміністративного судочинства, тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідно до п.3 ч.2 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
не поширюється на публічно-правові
спори про накладення адміністративних
стягнень.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 69-71, 158-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу №5 роти ДПС ДАІ з
ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській
області Дзюбенка Олега Миколайовича
про скасування протоколу, постанови
про накладення адміністративного
стягнення, закриття провадження у
справі про адміністративне
правопорушення - відмовити.

Постанова місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Турбіна Т. Ф.