Справа № 119/6834/13-а
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 119/6834/13-а

15.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Лядової Т.Р. ,

Яковенко С.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Блейз І.Г. ) від 29.10.13 у справі № 119/6834/13-а

за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

представник позивача:

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

до Феодосійської міської ради АР Крим
(вул. Земська, 4, м.Феодосія, Автономна
Республіка Крим,98100)

ОСОБА_4 (АДРЕСА_3)

третя особа:

Міжміське управління Державного
земельного агенства у м.Судаку та
Феодосії АР Крим (вул. Галерейна, буд.7-а,
м.Феодосія, Автономна Республіка
Крим,98100)

про часткове визнання нечинним рішення
6-ої сесії 5-го скликання Феодосійської
міської ради від 30.06.06. №182,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
29.10.13 у задоволенні позовних вимог, -
відмовлено (арк. с. 101-102).

Рішення суду мотивовано тим, що на
момент прийняття спірного рішення
Феодосійською міською радою позивач не
мала будь-яких прав на домоволодіння:
АДРЕСА_4, оскільки є спадкоємцем ОСОБА_5
та успадковує його права після
ІНФОРМАЦІЯ_4, відсутні підстави вважати
права ОСОБА_2, яка звернулася із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5 13.09.2011, порушеними на момент
прийняття рішення Феодосійською
міською радою 30.06.2006, а тому відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог щодо визнання нечинними рішення
та державного акту, які прийняті та
видані в 2006 році.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
- ОСОБА_2, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення по справі, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі (арк. с. 107-109).

Доводи апеляції мотивовані тим, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, суд першої інстанції
встановив, що на момент прийняття
Феодосійською міською радою рішення
від 30.06.06 №182 ОСОБА_2 не мала будь-яких
прав на домоволодіння по АДРЕСА_4,
внаслідок чого її права не порушені,
дане ствердження є абсурдним апріорі,
оскільки у 2006 році її права ніяким
чином не могли бути порушеними, так як
вказане домоволодіння на той момент
належало рідному племіннику ОСОБА_5 й
лише після його смерті (18.03.11) вона
успадкувала його права та обов'язки, що
також підтверджує безпосередньо суд
першої інстанції; в свою чергу, згідно
зі ст.1216 та ст.1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців); до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті,
таким чином спадкоємець помер після
прийняття спадщини не встигши її
оформити, майно, яке входило до складу
спадщини, яку він прийняв, входить до
спадщини, що відкрилась після його
смерті і спадкується на загальних
умовах.

В судове засідання, призначене на
15.01.2014, позивач та відповідач явку
уповноважених представників не
забезпечили, про дату, час та місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином та своєчасно.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку
статей 195, 197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Рішенням Феодосійського міського суду
АР Крим від 12.04.2006 позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про визнання договору купівлі -
продажі домоволодіння, не засвідченого
нотаріально дійсним, визнанні права
власності на домоволодіння задоволені
в повному обсязі; визнано договір
купівлі - продажі домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_4 від
25.02.2006 між покупцем ОСОБА_4 і продавцем
ОСОБА_6 дійсним, припинивши право
власності на домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_4 за
ОСОБА_7, у зв'язку з її смертю, на
підставі статті 346 частини 1 п. 11 ЦК
України; визнано за ОСОБА_4 право
власності на домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (арк. с.
6-7).

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від
19.12.2006 апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
опікуна ОСОБА_5 задоволено частково;
рішення Феодосійського міського суду
АР Крим від 12.04.2006 скасовано та справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції (арк. с. 9-10)

Ухвалою Феодосійського міського суду
АР Крим від 29.12.2011 позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності залишено без розгляду
(арк. с. 11).

Рішенням Феодосійського міського суду
АР Крим від 01.03.2013 у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Феодосійської
міської ради АР Крим про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування відмовлено (арк. с. 85).

Рішенням апеляційного суду АР
Крим від 03.07.2013 апеляційні скарги
ОСОБА_2 на рішення Феодосійського
міського суду АР Крим від 01.03.2013 та
додаткове рішення Феодосійського
міського суду АР Крим від 18.04.2013 -
задоволено частково; Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 01.03.2013 та додаткове рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 18.04.2013 - скасовано; ухвалено по
справі нове рішенням, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Феодосійської міської ради АР Крим про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування
відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі 218
(двісті вісімнадцять) гривень 42 коп.
(арк.с. 13-16). Судом апеляційної інстанції
встановлено, що скасовано рішення
Феодосійського міського суду АР Крим
від 01.03.2013 про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
права власності у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5 на
домоволодіння АДРЕСА_4, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у
зв'язку із тим, що ОСОБА_4 не було
залучено по справі як співвідповідача.
Вказаним рішенням Апеляційного суду
встановлено, що ОСОБА_5 є спадкоємцем
третьої черги після смерті якого
позивач, є таким, що прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_7, яка мала у
власності домоволодіння АДРЕСА_4 (арк.
с. 13).

Рішенням Феодосійської міської ради
від 30.06.2006 № 182 6 сесії 5 скликання
затверджено технічну документацію
ОСОБА_4 та передано їй безкоштовно у
власність земельну ділянку площею 0,0879
кв. м за адресою АДРЕСА_4 (арк.с.40).

10.08.2006 на підставі рішення
Феодосійської міської ради від 30.06.2006
ОСОБА_4 отримала державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку
серії ЯГ №327367 (арк.с.26).

23.01.2009 Рішенням Феодосійського
міського суду АР Крим заяву ОСОБА_2,
задоволено. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Феодосія визнано
недієздатним з 01 вересня 2005 року.
Встановлено над ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
опіку. Призначено опікуном ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженку с. Липовець Курської області
(арк. с. 12).

Згідно Витягу № 9937314 від 24.02.2006 про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно ОСОБА_7, зареєстровано
домоволодіння, (не здано в
експлуатацію) АДРЕСА_4.(арк.с. 56).

Згідно Витягу № 10569826 від 06.05.2006 про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно ОСОБА_4, зареєстровано
домоволодіння, (не здано в
експлуатацію) АДРЕСА_4.(арк.с. 54).

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк. с. 69).

13.09.2011 ОСОБА_2 звернулась із заявою до
першої Феодосійської державної
нотаріальної контори АР Крим про
прийняття спадщини, в зв'язку з тим що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний племінник
ОСОБА_5, 1962 року народження, який
проживав за адресою: АДРЕСА_5. (арк.с.67).

09.08.2012 ОСОБА_2 звернулась із
заявою до Кіровської державної
нотаріальної контори АР Крим згідно
якої, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її племінник -
ОСОБА_5 1962 року народження, який
постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_5, на
день смерті спадкодавця залишилося
майно: житловий будинок АДРЕСА_5,
просить видати свідоцтво про право на
спадщину за законом (арк. с. 68).

Згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за законом від 09.08.2012,
спадщина, на яку видано це свідоцтво,
складається з: житлового будинку
АДРЕСА_5, який належав спадкодавцю на
праві приватної власності на підставі
Дублікату договору купівлі-продажу,
виданого приватним нотаріусом
Феодосійського міського нотаріального
округу Автономної Республіки Крим
ОСОБА_9 27.04.2012 року за реєстром № 723.
замість втраченого від 18.04.2006 року
реєстр № 729; право власності
спадкодавця на вказаний житловий
будинок зареєстроване Комунальним
підприємством «Феодосійське міжміське
бюро реєстрації та технічної
інвентаризації», 11.07.2012 року, що
підтверджується Витягом про державну
реєстрацію прав № 34791037, та записом № 3488
у книзі № 41, і в електронному реєстрі,
прав власності на нерухоме майно 11.07.2012
року, реєстраційний номер 14394721;
Вищевказаний житловий будинок, який
надходить у спадок в цілому
складається з: житлового будинку
/камінь/, означеного у плані під літерою
«А», житлової прибудови /камінь/, під
літ. «А1», прибудови /камінь/, під літ.
«а1», сараю /камінь/, під літ. «Б»,
вбиральні /камінь/, під літ. «В», басейну
/бетон/, під № 1, огорожі /мет. сітка/, під
№ 2, хвіртки /метал./, під № 3, басейну
/бетон/, під № 4. Загальною площею: 47,5
(сорок сім та п'ять) кв.м., житловою
площею: 32,0 (тридцять два) кв.м. Оцінка
спадкового майна 6283, 00 грн.

Листом КП "Феодосійське міжміське
Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації" від 09.07.2012 № 204987
надало відповідь на замовлення від
25.06.2012 № 204987 ОСОБА_2, про те що право
власності на об'єкт нерухомого майна,
розташований за адресою: АДРЕСА_4 за
ОСОБА_5 не зареєстровано, на земельній
ділянці за вказаною адресою знесені
всі будови та видати технічний паспорт
не є можливим (арк. с. 71).

25.07.2012 № 479/02-14 Кіровська державна
нотаріальна контора АР Крим
повідомила ОСОБА_2, що документи подані
нею до контори 13.09.2011, заяву від 13.09.2011
року про прийняття спадщини за законом
на житловий будинок АДРЕСА_4, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року - ОСОБА_5, а саме
- спадкову справу № 542 за 2011 рік, в якої є
свідоцтво про смерть, заяви про
прийняття спадщини за законом; після
проведеної правової експертизи
вищевказаних документів, було
виявлено, що позивачем не подано
правовстановлюючий документ, який
відповідає вимогам чинного
законодавства; згідно п. 4.14 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України від 22 лютого 2012 року, при
видачі свідоцтва про право на спадщину
нотаріус обов'язково перевіряє: факт
смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства, якщо
має місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину; на
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
які підтверджують вказані факти»;
таким чином Видача Свідоцтва про право
на спадщину проводиться нотаріусом
після подання правовстановлювального
документу про належність цього майна
спадкодавцю; право власності на
житловий будинок, квартиру або інше
нерухоме майно, може бути підтверджено,
зокрема, одним з вказаних в переліку
цього пункту документів, або їх
дублікатів..."; жодного з них померлий
при житті не мав (арк. с. 72).

31.10.2012 Постановою Кіровської державної
нотаріальної конторою АР Крим про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_4, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 року - ОСОБА_5 (арк. с. 73).

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Феодосійської міської ради АР Крим,
ОСОБА_4, третя особа: Міжміське
управління Державного земельного
агенства у м. Судаку та Феодосії АР Крим
з наступними вимогами:

- поновити пропущений з поважних
причин строк для звернення до суду з
даним адміністративним позовом;

- витребувати з Феодосійської
міської ради рішення 6-ої сесії 5-го
скликання від 30.06.06 №182 з додатками;

- витребувати з Міжміського
управління Держземагентства у м.
Судаку та Феодосії АР Крим другий
примірник Державного акту серії ЯГ
№327367 про право приватної власності
ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною
площею 0,0879 га по АДРЕСА_4 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку;

- визнати нечинним рішення 6-ої
сесії 5-го скликання Феодосійської
міської ради від 30.06.06 №182:

- в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складення документів, що
посвідчують право ОСОБА_4 на земельну
ділянку загальною площею 0,0879 га по
АДРЕСА_4 АР Крим для будівництва та
обслуговування житлового будинку;

- в частині безкоштовної передачі
ОСОБА_4 у приватну власність земельної
ділянки загальною площею 0,0879 га по
АДРЕСА_4 АР Крим для будівництва та
обслуговування житлового будинку;

- в частині оформлення ОСОБА_4
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,0879 га по АДРЕСА_4 АР Крим для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

- визнати нечинним Державний
акт серії ЯГ №327367 на право приватної
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 0,0879 га по АДРЕСА_4 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку (арк. с. 2-4).

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються
Конституцією України, Цивільним
Кодексом України, Законом України " Про
місцеве самоврядування", Земельним
Кодексом України.

Суд першої інстанції здійснив аналіз
діючого законодавства України та
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного
Кодексу України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Стаття 1218 визначає, що
до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 Цивільного
Кодексу України, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою (частина третя статті 46 цього
Кодексу). Якщо протягом однієї доби
померли особи, які могли б спадкувати
одна після одної, спадщина
відкривається одночасно і окремо щодо
кожної з них. Якщо кілька осіб, які
могли б спадкувати одна після одної,
померли під час спільної для них
небезпеки (стихійного лиха, аварії,
катастрофи тощо), припускається, що
вони померли одночасно. У цьому випадку
спадщина відкривається одночасно і
окремо щодо кожної з цих осіб.

Стаття 1296 Цивільного Кодексу України,
встановлює, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину. Якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається кожному з них із визначенням
імені та часток у спадщині інших
спадкоємців. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень статті 1297
Цивільного Кодексу України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається на ім'я кожного з них, із
зазначенням імені та частки у спадщині
інших спадкоємців.

ОСОБА_2 призначена опікуном ОСОБА_5
рішенням Феодосійського міського суду
АР Крим від 23.01.2009 (арк. с. 12).

Судова колегія вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
жодним рішенням суду або іншим
правовстановлюючим документом не
підтверджено право власності
позивача на домоволодіння: АДРЕСА_4.

Також судом першої інстанції вірно
встановлено, що на момент прийняття
спірного рішення Феодосійською
міською радою позивач взагалі не мала
будь-яких прав на домоволодіння:
АДРЕСА_4, оскільки є спадкоємцем ОСОБА_5
та успадковує його права після 18.03.2011.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відсутні підстави
вважати права ОСОБА_2, яка звернулася із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 13.09.2011, порушеними на
момент прийняття рішення
Феодосійською міською радою 30.06.2006, а
тому відсутні підстави для задоволення
позовних вимог щодо визнання нечинними
рішення та державного акту і те що
позивачем невірно вибрано спосіб
захисту прав.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Так, позовом у процесуальному сенсі є
звернення до суду з вимогою про захист
своїх прав та інтересів, який
складається з двох елементів предмет
позову і підстава позову. Предметом
позову, як вимоги про захист порушеного
чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу, є те,
що конкретно вимагає позивач обравший
спосіб захисту цього права чи інтересу,
що є змістом вимоги.

Підстави позову - це факти, які
обґрунтовують вимогу про захист права
чи законного інтересу. До підстав
позову входять лише юридичні факти,
тобто ті, з якими норми матеріального
права пов'язують виникнення, зміну чи
припинення прав та обов'язків суб'єктів
спірного матеріального
правовідношення.

У судової колегії, при викладених
обставинах, відсутні підстави для
зміни предмету позовних вимог, так як
принцип диспозитивності означає, що
процес розгляду адміністративного
спору виникає, як правило, з ініціативи
зацікавлених осіб і суд вирішує тільки
ті вимоги по суті спору, про вирішення
яких клопочуть сторони, і суд не може
вийти за межі цих вимог. Дії
адміністративного суду залежать від
вимог позивача і заперечень
відповідача, адміністративний суд
вирішує справу в обсязі заявлених
сторонами вимог. Суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Чинники диспозитивності пов'язані не
із специфікацією суб'єктивних прав, які
підлягають захисту, а із самою природою
юрисдикції діяльності із захисту
суб'єктивних прав. Диспозитивність, як
юридично забезпечена властивість
вільної реалізації правоволодільцем
суб'єктивного права.

Як правило, спосіб захисту
визначається у матеріальному праві:
стаття 16 Цивільного кодексу України,
стаття 20 Господарського кодексу
України.

Обраний позивачем спосіб захисту права
не може бути використаний при розгляді
цього спору та такий позов не може бути
задоволений, оскільки згідно зі
статтею 20 Господарського кодексу
України, статтею 16 Цивільного кодексу
України та статтями 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
способи захисту права є видами
матеріально-правових вимог, які може
заявити особа в суді. Разом з тим,
законодавство не встановлює, що
будь-який з цих способів захисту права
може бути використаний під час
будь-якого судового розгляду. Позовні
(матеріально-правові) вимоги повинні
відповідати суті правопорушення, якщо
воно наявне. Обраний спосіб захисту
права має кореспондувати з характером
допущеного невизнання, оспорювання або
порушення права. У відносинах між
позивачем та відповідачем судова
колегія не виявила будь-якого
порушення права позивача, якому
кореспондує обраний ним спосіб захисту
права.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції надав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167, частиною першою статті
195, статтею 197, пунктом 1 частини першої
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини
першої статті 205, статтями 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від
29.10.13 у справі № 119/6834/13-а залишити без
задоволення.

2. Постанову Феодосійського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 29.10.13 у справі № 119/6834/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі
згідно з частиною п'ятою статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис
Т.Р.Лядова

підпис С.Ю. Яковенко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна