Справа № 9101/116035/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

"27" грудня 2013 р.
справа № 2а-2491/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за апеляційною
скаргоюуправління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 15.08.2011 р.,
прийняту у порядку скороченого
провадження,

у справі № 2а-2491/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Кіровському районі м.
Дніпропетровська

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

12.07.2011 року позивач звернувся до
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом, в якому
просив:

- визнати незаконними дії відповідача з
09.07.2007 року щодо не нарахування і не
виплати, як дитині війни, суми
щомісячної матеріальної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити несплачену суму
щомісячної матеріальної допомоги до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", з 2007 року, з урахуванням ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком до змін в
законодавстві.

Постановою Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 15.08.2011 р. позов
задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії
відповідача щодо відмови у проведенні
нарахування та невиплаті щомісячної
соціальної допомоги позивачу
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 12 січня 2011 року;

- зобов'язано відповідача
провести перерахунок та здійснити
виплати пенсії позивачу з підвищенням
її на 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 12 січня 2011 року, з
урахуванням виплаченої за цей період
надбавки.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог,
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд

вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни і має
право відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Суд погоджується з висновками суду
першої інстанції, що розмір
мінімальної пенсії за віком необхідно
обраховувати відповідно до ч.1 ст.28
Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

У період з 12.01.2011 року по 22.07.2011 року
зміст статті ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
змінювався, а застосування
відповідачем положень постанови КМ
України № 530 від 28.05.2008 року щодо
визначення розміру підвищення пенсії є
безпідставним, оскільки розмір
підвищення пенсії визначений Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни", який має вищу юридичну силу, ніж
постанова КМ України.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що
права позивача були порушені.

Однак, вирішуючи спірні правовідносини
суд першої інстанції не прийняв до
уваги наступне.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4,
відповідно до якого встановлено, що
у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту 6 якої встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 гривні.

Таким чином, відповідач повинен
провести підвищення пенсії відповідно
до вимог ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з 12.01.2011
року по 22.07.2011 року, тобто до змін в
нормативних актах, котрі регулюють
спірне питання.

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, тому наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду першої інстанції 12.07.2011 року суд
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 09.07.2007 року по
11.01.2011 року залишити без розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про

часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС
України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська -
задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 15.08.2011 р. у
справі № 2а-2491/11 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 09.07.2007 року по 11.01.2011
року - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
щодо нездійснення перерахунку та
виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 12.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 12.01.2011 року по 22.07.2011
року, з урахуванням раніше здійснених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та оскарженню відповідно
до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун