Справа № 623/675/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2013 р.Справа №
623/675/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.09.2013р. по справі №
623/675/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області

про визнання протиправними дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, відновлення порушеного
права, зобов'язання вчинити певні дії
та стягнення коштів з клопотанням про
поновлення строку подання,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області, в якому
просив суд:

1. Задовольнити клопотання про
поновлення строку звернення до суду з
19.09.2011р..

2. Задовольнити позовну заяву.

3. Визнати протиправними дії та
бездіяльність відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області щодо невиконання судового
рішення про зобов'язання вчинити дії, а
саме - постанови Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 08 квітня 2011р. у справі
№2042/2-а-2921/2010 про зобов'язання
Управління призначити та виплатити
недоплачену допомогу на оздоровлення
за 2010 рік;

4. Визнати протиправними дії та
бездіяльність відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області щодо зміни умов виплати
гарантованої допомоги на оздоровлення
визначених Законом та відновлених
судовим рішенням, а також нездійснення
заходів про виділення бюджетних коштів
на виплату щорічної допомоги на
оздоровлення за судовим рішенням, яке
набрало законної сили.

5. Визнати протиправними дії та
бездіяльність Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області щодо ненадання
здійсненого/обчисленого Розрахунку
згідно визначених Законом умов виплати
та на виконання судового рішення.

6. Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області здійснити розрахунок належної
до видачі щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ч. 4 та ч. 7
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року,
виходячи з кратного розміру
мінімальних заробітних плат - п'яти
мінімальних заробітних плат - у розмірі
4585 грн. (4705 - 120) за 2010р.; 4680 грн. (4800 - 120) за
2011р.; 5615 грн. (5735 - 120) за 2012р. з
урахуванням виплаченої суми,
задовольнити клопотання та прийняти
постанову в цій частині позовних вимог
до закінчення судового розгляду.

7. Стягнути з державного органу
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області грошові кошти
розраховані за судовими рішеннями а
саме: 4585 грн. (4705 - 120) за 2010р. на виконання
постанови Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 08 квітня
2011р. у справі №2042/2-а-2921/2010 року; та
недоплаченої допомоги на оздоровлення,
а саме: у розмірі в сумі 4680 грн. (4800 - 120)
за 2011р.; 5615 грн. (5735 - 120) за 2012р.
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ
від 28.02.1991 року, виходячи з кратного
розміру мінімальних заробітних плат -
п'яти мінімальних заробітних плат, з
урахуванням виплаченої суми.

8. Задовольнити заяву про звернення
постанови до негайного виконання.

9. Зобов'язати суб'єкта владних
повноважень Управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області, не на користь якого ухвалене
судове рішення, подати у встановлений
судом строк звіт про виконання
судового рішення.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 02.09.2013
року адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області про визнання
противоправними дій та бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
відновлення порушеного права,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів за період з 01 січня 2010
року по 17 серпня 2012 року - залишено без
розгляду.

Позивач не погодився із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 02.09.2013 року по справі №
623/675/13-а, посилаючись на порушення судом
першої інстанції, при прийнятті ухвали,
норм матеріального та процесуального
права.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
ухвалу суду першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи
адміністративний позов без розгляду,
виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення з позовом до суду за
період з 01 січня 2010 року по 17 серпня 2012
року , поважні причини пропуску даного
строку відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа маг право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права.

Відповідно до положень статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

При цьому колегія суддів зауважує, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

При цьому колегія суддів зауважує, що,
як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося
періодично -кожного місяця при
отриманні ним суми пенсії, а тому
кожного разу при отриманні пенсії в
неналежному розмірі позивач мав змогу
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

Із матеріалів адміністративного
позову вбачається, що позивач ОСОБА_1
вернувся до суду з даним
адміністративним позовом з приводу
визнання противоправними дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, відновлення порушеного
права щодо ненарахування та невиплати
в повному обсязі щорічної грошової
допомоги на оздоровлення, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та
зобов'язання Управління здійснити
розрахунок та виплатити йому в повному
обсязі щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи за період з 01.01.2010 року по
31.12.2013 року, відповідно штампу суду - 18
лютого 2013 року (а.с. 1).

Листом Управління від січня 2013 року №
665 на звернення ОСОБА_1 від 21.01.2013 року
повідомлено позивача, що виплата
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за період 2011-2013 роки
проводилась і буде проводитися у
відповідності до чинного
законодавства (а.с. 9).

Ст. 57 Конституції України встановлено,
що кожному гарантується право знати
свої права і обов'язки.

Закони та інші нормативно-правові акти,
що визначають права і обов'язки
громадян, мають бути доведені до відома
населення у порядку, встановленому
законом.

Всі правові акти, на які посилається
позивач були доведені до громадян
належним чином, шляхом публікації в
засобах масової інформації.

Колегія суддів зазначає, що доводи
позивача щодо пропущення строку на
подання адміністративного позову з
поважних причин не заслуговують уваги,
оскільки поважними причинами
визнаються лише такі обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, що оскаржує
судове рішення, та пов'язані з дійсними
істотними перешкодами чи труднощами
для своєчасного вчинення
процесуальних дій та підтверджені
належними доказами, такі докази
позивачем не надано.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що враховуючи
дату звернення позивача до суду - 18
лютого 2013 року, шестимісячний строк на
звернення до суду з позовом та період,
за який позивач просить суд захистити
його права, адміністративний позов
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до суду, і
відсутні підстави для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними,
відповідно права позивача за період з
01.01.2010 року по 17.08.2012 року не підлягають
захисту.

Ч.1 ст.100 КАС України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Виходячи із вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
пропущено строк звернення з позовом до
суду за період з 01 січня 2010 року по 17
серпня 2012 року, поважні причини
пропуску даного строку відсутні, а отже
позов в частині позовних вимог є таким,
що підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла до
висновку стосовно того, що ухвала
Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 02.09.2013 року по
справі № 623/675/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 02.09.2013р. по
справі № 623/675/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Калитка О.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Калиновський В.А.