Справа № 111/3955/13-а
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 111/3955/13-а

13.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Кобаля М.І.,

суддів Воробйової С.О. ,

Курапової З.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі АР Крим на
постанову Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Українець Л.І. ) від 23.10.13 у справі №
111/3955/13-а

за позовом ОСОБА_2
(АДРЕСА_1,98213)

до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі АР
Крим (вул. Трудова, 2, Леніне, Ленінський
район, Автономна Республіка Крим,98200)

треті особи:

Комунальне підприємство
Водопровідно-каналізаційного
господарства Щолкінської міської ради
(гуртожиток.3, а/я 184,Щолкіне,Ленінський
район, Автономна Республіка Крим,98213)
Ліквідатор Щолкінської ВП ВКГ Абрамов
Іван Юхимович (АДРЕСА_2, 98213)

про відміну розпорядження,
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 23.10.2013
позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим, треті
особі - Комунальне підприємство
Водопровідно-каналізаційного
господарства Щолкінської міської ради,
ліквідатор Щолкінської ВП ВКГ Абрамов
Іван Юхимович про відміну
розпорядження, зобов'язання вчинити
певні дії, - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим № 199675 від
29.08.2013 про відмову в перерахунку пенсії
за стажем ОСОБА_2.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим зарахувати
загального страхового стажу ОСОБА_2
періоди її роботи в Щолкінському ВПВКГ
з 01.11.2004 по 30.05.2009 та в КП ВКГ Щолкінської
міської ради з 01.10.2009 по 31.12.2010, з 01.10.2011
по 31.07.2013.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
Автономної Республіки Крим здійснити
перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_2
з урахування страхового стажу в
Щолкінському ВПВКГ з 01.11.2004 по 30.05.2009 та
в КП ВКГ Щолкінської міської ради з
01.10.2009 по 31.12.2010, з 01.10.2011 по 31.07.2013.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача ОСОБА_2 34 (тридцять
чотири) грн. 41 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, відповідач,
посилаючись, зокрема, на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 23.10.2013 та ухвалити
нове рішення.

Сторони повноважних
представників в судове засідання не
направили, хоча повідомлялися про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та
враховуючи те, що справу можливо
вирішити на основі наявних у ній
доказів, колегія суддів вважає, що
розгляд справи має бути проведено в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами
відповідно до ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судова колегія, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка звернулася до Ленінського
районного суду АРК з адміністративним
позовом до відповідача, треті особи: КП
ВКГ Щолкінської міської ради,
ліквідатор Щолкінського ВПВКГ Абрамов
Іван Юхимович про відміну
розпорядження, зобов'язання вчинити
певні дії.

Позов мотивовано тим, що за період її
праці у Щолкінському ВПВКГ з 01.11.2004 по
30.05.2009, з 01.10.2009 по 31.12.2010, з 01.10.2011 по
31.07.2013 у КП ВКГ Щолкінської міської
ради, працівниками відповідача був
виключений з страхового стажу
внаслідок того, що адміністрація КП ВКГ
Щолкінської міськради та ПП ВКГ мають
заборгованість перед Пенсійним фондом.
Хоч з його заробітної плати кожний
місяць стягувалися обов'язкові внески
до пенсійного фонду, але гроші не
перераховувалися до пенсійного фонду.

Позивачка звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії та
отримала відмову з підстав відсутності
необхідного страхового стажу для
здійснення такого перерахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
наявність у роботодавця
заборгованості зі сплати внесків не
тягне за собою неврахування
відповідного періоду роботи
працівника до страхового стажу.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно розпорядження Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі Автономної Республіки Крим №
199675 від 28.08.2013, позивачу відмовлено в
проведенні перерахунку пенсії по стажу
та заробітній платі,на підставі ст. 24
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з причини того, що за
період праці з 01.11.2004 по 30.05.2009, з 01.10.2009
по 31.12.2010, з 01.10.2011 по 31.07.2013 відсутня
сплата страхових внесків КП ВКГ
Щолкінської міськради та ПП ВКГ.

Отже спір зводиться до встановлення
можливості зарахування до страхового
стажу періоду, за який у роботодавця є
заборгованість зі сплати страхових
внесків.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, яке гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій
тощо.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій визначені
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" термін "страховий стаж"
визначений як період (строк), протягом
якого особа підлягала державному
соціальному страхуванню, або за яку
сплачувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування згідно
із законодавством, що діяло раніше,
та/або підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
згідно із цим Законом і за який
сплачено страхові внески, а страховий
стаж у солідарній системі визначений ч.
1 ст. 24 Закону як період (строк), протягом
якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Страхові внески визначені ч. 1 ст. 1
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" як кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
найманих працівників та інших осіб, які
належать до кола осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню та зазначені у
ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", сплачуються їх
роботодавцями та безпосередньо
застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного
страхування передбачає відповідні
державні гарантії реалізації
застрахованими особами своїх
пенсійних прав.

Зокрема, згідно із ч. 1 ст. 16 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
застрахована особа має право
отримувати від страхувальника
підтвердження про сплату страхових
внесків, вимагати від страхувальників
сплати внесків, у тому числі в судовому
порядку тощо.

З цим правом кореспондувався обов'язок
страхувальника нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону, у редакції,
що діяла до 01.01.2011) незалежно від
фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20
Закону).

До страхувальників, які несвоєчасно
або не в повному обсязі сплачують
страхові внески органами Пенсійного
фонду застосовуються фінансові
санкції (абз. 7 ч. 6 ст. 20 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ч. 11 ст. 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, ст. 25 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування").

Таким чином, страхові внески є
складовою умовою існування солідарної
системи і підлягають обов'язковій
сплаті. Однак, застраховані особи без
сприяння державних органів позбавлені
можливості безпосередньо і оперативно
впливати на повноту і своєчасність
такої сплати, що, фактично, у випадку
неповної сплати, означатиме порушення
рівності їх прав на призначення
(перерахунок) пенсії при інших рівних
умовах.

Як вбачається з довідки КП ВКГ
Щолкінської міської Ради № 547 від 07.10.2013
(а.с. 10) та архівної довідки виконкому
Щолкінської міськради № Ш-7/13-12 від
07.10.2013 (а.с. 11) у спірні періоди з
заробітної плати позивачки
утримувалися страхові внески у
Пенсійний Фонд України у повному
обсязі.

Оскільки, у випадку що розглядається,
несплата страхових внесків
роботодавцем призвела до порушення
принципу рівності особи перед законом,
а пенсійні органи не вжили дієвих
заходів для забезпечення
гарантованого державою права на
трудову пенсію (її перерахунок), то суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим та не може бути
скасовано з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Все вищенаведене дає судовій колегії
право для висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195, 197, пунктом
1 частини першої статті 198, статтею 200,
пунктом 1 частини першої статті 205,
статтями 206, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі АР Крим залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Українець Л.І. ) від 23.10.13 у справі №
111/3955/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
М.І. Кобаль

Судді підпис С.О.
Воробйова

підпис З.І.Курапова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
М.І. Кобаль