Справа № 818/8354/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 р.Справа № 818/8354/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни Сумської
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013р. по справі № 818/8354/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ромни Сумської області

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р.
задоволено позов УПФ України в м.
Ромнах та Роменському районі до ВВД
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ромни про стягнення заборгованості.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни на
користь УПФ України в м. Ромнах та
Роменському районі витрати на виплату
та доставку пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за липень-вересень 2013 року
в сумі 230,43 грн.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни
(далі-відповідач), не погодившись із
рішенням суду, подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 р. з
підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального права при
неповному з'ясуванні обставин справи,
та винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити, з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає про не застування
судом ст. ст. 4, 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», положень Міжнародної
угоди «Про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди заподіяної
працівнику каліцтвом, професійним
захворюванням, або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням ним
трудових обов'язків» від 09.09.1994 р., ст. 92
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що призвело до
невірного вирішення справи.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Порядок призначення та виплати пенсій
регулюється Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон №1058).

Статтею 58 Закону №1058 визначено
обов'язок Пенсійного фонду призначати
пенсії та готувати документи для її
виплати, забезпечувати своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання.

Відповідно ст. 30 Закону №1058 пенсія по
інвалідності призначається в разі
настання інвалідності, що спричинила
повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства).

Пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Умови та порядок загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
регулюються Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 1105).

Згідно ст. 21 Закону № 1105 Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодування витрат на
поховання.

Відповідно до ста. 25 Закону № 1105
обов'язок по проведенню зазначених
страхових виплат покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону № 1105 виплата
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Відповідно до п. 5 ст. 24 Закону № 1105 Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований.

Страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Розрахунки між Фондами здійснюються
відповідно до Порядку відшкодування
витрат, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4
(далі - Порядок № 5-4/4).

Згідно п. 4 Порядку № 5-4/4 відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, зокрема,
сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Статтею 2 Закону №1105 визначено, що
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Колегія суддів зазначає, що обов'язок
призначати та виплачувати
застрахованим особам пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання покладено
на органи Пенсійного фонду, а Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний відшкодувати
витрати, пов'язані з виплатою
зазначених пенсій.

Як встановлено судом, спірні суми
розбіжностей по відшкодуванню витрат
за липень-вересень 2013 р. виникли у
зв'язку з виплатою за вказаний період
пенсії по інвалідності ОСОБА_1, що
підтверджується актами взаємної
звірки між позивачем та відповідачем,
списками осіб, яким виплачено пенсію по
інвалідності (трудовому каліцтву).
ОСОБА_1 отримав каліцтво 25.12.1950 р. на ст.
Баладшари, Кіровського району у період
чинності законодавства СРСР про
пенсійне страхування на випадок втрати
працездатності (а.с.3-9).

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Згідно ст. 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 р. усі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, призначені до
набрання чинності Законом №1105
відповідно до законодавства СРСР, чи
іншого законодавства України повинні
виплачуватись відповідно до вказаного
Закону зокрема територіальними
органами Пенсійного Фонду України.

Витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою та доставкою пенсій
по інвалідності від трудового каліцтва
(у тому числі й пенсій, особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР) підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Відповідна правова позиція міститься
також у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року № 21-1087во06
та від 12 червня 2012 року № 21-165а12.

Посилання апелянта на ст. 2 Міжнародної
угоди «Про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди заподіяної
працівнику каліцтвом, професійним
захворюванням, або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням ним
трудових обов'язків» від 09.09.1994 р. є
безпідставним, тому як вказана норма
стосується відшкодування шкоди,
завданої здоров'ю працівника,
роботодавцем, і не має відношення до
порядку призначення, виплати державної
пенсії по інвалідності на користь
громадян держав СНД.

Доводи апелянта про неврахування судом
ст. ст. 4, 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» є безпідставним,
оскільки вказані норми не стосуються
спору по справі.

Посилання на неправильне застосування
судом вимог Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання колегія суддів відхиляє,
тому як вказаний Порядок регулює
механізм взаєморозрахунків на
централізованому рівні між Фондом та
ПФУ розраховані за умови відсутності
спору та реалізуються за наслідками
попередньо здійснених звірок витрат за
особовими справами потерпілих,
складання актів таких звірок,
узгодження й подання відповідних
довідок.

Вказане також погоджується з правовою
позицією Верховного суду України,
викладеною в постанові від 21 травня 2013
року №21-129а13.

Отже, судом встановлено, що позивач за
липень-вересень 2013 року поніс витрати
по виплаті та доставці пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1 на
загальну суму 230,43 грн., відповідач не
прийняв до заліку зазначених сум.

За вказаних умов, відповідні суми
підлягають стягненню з відповідача в
судовому порядку. Висновки суду першої
інстанції є вірними, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що підстави
для скасування постанови Сумського
окружного адміністративного суду від
21.11.2013 р. відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни Сумської
області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013р.
по справі № 818/8354/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.

З оригіналом згідно

Помічник судді

Варецький І.В.