Справа № 2270/5506/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/9991/68542/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г., розглянувши у порядку
попереднього розгляду за наявними у
справі матеріалами касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі, третя особа:
Головне управління Державної
казначейської служби у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення, стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача щодо відмови у
поверненні коштів у сумі 3 900 грн.,
сплачених позивачем 20 червня 2012 року у
якості збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування;
зобов'язати відповідача вчинити дії
щодо повернення позивачу 3 900 грн.
помилково сплаченого збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при придбанні автомобіля
марки KIA Cerato, кузов № НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач, як особа, яка придбала
автомобіль, не зобов'язаний сплачувати
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, позовні вимоги задоволено:
визнано протиправним та скасовано
рішення відповідача щодо відмови у
поверненні коштів у сумі 3 900 грн.,
сплачених позивачем 20 червня 2012 року у
якості збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування;
зобов'язано відповідача вчинити дії
щодо повернення позивачу 3 900 грн.
помилково сплаченого збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при придбанні автомобіля
марки KIA Cerato, кузов № НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та залишити позов без
розгляду.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у червні 2012 року
позивачем придбано автомобіль та
розпочато його реєстрацію. При
реєстрації придбаного автомобіля в
органах ДАІ позивачем сплачено збір
до Пенсійного фонду з відчуження
автомобіля (3% його вартості) в сумі 3900
грн., що підтверджується квитанцією №
121906/11 від 20 червня 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що позивач не є
платником тривідсоткового збору до
Пенсійного фонду України. При цьому
суди зазначали, що обов'язок сплати
збору не може бути покладений на особу,
яка набуває право власності у
відповідності до Порядку сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1740 від 03 листопада 1998 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
визначено, що платниками збору є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Таким чином, обов'язок зі сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування покладається на осіб лише
у випадку відчуження, а не при купівлі
автомобілів.

В той же час, відповідно до пункту 12
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 листопада 1998
року, суми збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій з відчуження легкових
автомобілів є підприємства, установи
та організації всіх форм власності, а
також фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі
шляхом купівлі легкових автомобілів, у
тому числі у виробників або
торгівельних організацій (крім
випадків забезпечення автомобілями
інвалідів згідно із законодавством).

Відповідно до частини четвертої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 01 листопада 1996 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя" вказано, що
судам необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові акти
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, акти
органів місцевого самоврядування,
накази та інструкції міністерств і
відомств, накази керівників
підприємств, установ та організацій
тощо) підлягають оцінці на
відповідність як Конституції, так і
закону.

Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-правовий
акт, який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Таким чином, враховуючи, що положення
Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 листопада 1998
року, суперечать нормам Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування", суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
те, що позивач у випадку придбання
автомобіля не є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, а відтак позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача на
неможливості повернення коштів через
те, що вони були зараховані не до
бюджету Пенсійного фонду, а на
спеціальний рахунок Державного
Бюджету України, колегія суддів вказує
на їх безпідставність, оскільки
рішеннями судів попередніх інстанцій
вирішено не стягнути кошти з
відповідача, а зобов'язано відповідача
вчинити дії по поверненню цих коштів.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм процесуального права і підстав
для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі відхилити.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, встановленими
статтями 237, 238, 239-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
(підписи)