Справа № 805/14682/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
справа №805/14682/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Гімона М.М., Міронової Г.М.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 2 грудня 2013
року у справі № 805/14682/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 2 грудня 2013
року позов ФОП ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
м.Торезі Донецької області про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги задоволені частково,
а саме: скасовано вимогу УПФУ в м.
Торезі Донецької області № Ф-134 від
09.08.2013 року. В іншій частині позову
відмовлено. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь ФОП ОСОБА_2
114,70 грн. судового збору (а. с. 42 - 44).

Відповідач - управління Пенсійного
фонду України в м. Торезі Донецької
області (далі УПФУ в м. Торезі
Донецької області) не погодився з
рішенням суду в частині задоволених
позовних вимог, подав апеляційну
скаргу, яку обґрунтовував порушенням
норм матеріального права, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі. Апеляційна скарга
обґрунтована порушенням судом норм
матеріального права, оскільки
відповідач вважає, що особа, яка обрала
спрощену систему оподаткування і, яка
в даному випадку отримує пенсію по
втраті годувальника, а не пенсію за
віком або інвалідністю, то незважаючи,
що позивач досягла пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», проте не звільняється
від сплати за себе єдиного внеску
згідно п.4 ст.4 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
отримує пенсію не за віком, а по втраті
годувальника (а. с. 46-48).

Позивач та представник відповідача
надали заяви про розгляд справи без їх
участі. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу у порядку письмового
провадження за наявними матеріалами у
справі.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги, перевірила
матеріали справи і дійшла до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач - ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована як фізична
особа-підприємець, є платником єдиного
податку, знаходиться на обліку в УПФУ в
м. Торезі Донецької області як платник
внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
реєстраційним номером 05-47-11-0416, що
підтверджується відповідними копіями
Свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця НОМЕР_1 та
Свідоцтвом платника єдиного податку
НОМЕР_2 (а. с. 6-8).

24.11.2009 року ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, по
досягненню нею 55-річного віку, за її
заявою від 17.11.2009 року вперше
призначена пенсія по втраті
годувальника (а. с. 8, 20, 31, 57).

Відповідно до картки особового рахунку
ФОП ОСОБА_2, станом на 15.11.2013 року та
розрахунків відповідача за позивачем
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного соціального внеску у
розмірі 8658,71 грн., яка утворилась за
період з серпня 2011 року до червня 2013
року включно (а. с. 35).

9 серпня 2013 року УПФУ в м. Торезі
Донецької області складена вимога №
Ф-134 про сплату ФОП ОСОБА_2 недоїмки з
єдиного внеску у розмірі 8657,71 грн., яка
утворилася за період з серпня 2011 року
до червня 2013 року (а. с. 9, 29)

Спірним питанням у справі є наявність
правових підстав у позивача для
звільнення від сплати за себе єдиного
внеску згідно ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Суд першої інстанції задовольнив
позовні вимоги в частині скасування
УПФУ в м. Торезі Донецької
області від 9 серпня 2013 року № Ф-134,
оскільки вона є протиправною, тому що
її прийняття не ґрунтується на законі.

Постанова суду оскаржена в частині
скасування спірної вимоги, в решті не
оскаржена. Суд апеляційної інстанції
розглянув справу в межах доводів
апеляційної скарги.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі Закон №2464), Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003
року (далі Закон № 1058), Законом України
«Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ
від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788) та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 1 Закону № 1788 громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. За цим
Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років. Право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років. На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків за
кожний повний рік цих робіт пенсійний
вік, передбачений статтею 12 цього
Закону, знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

Платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності ( пункт 4
частини 1 статті 4 Закону № 2464).

Згідно вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою ст. 4 Закону № 2464 в
редакції, яка діє з 06.08.2011 року,
наведений вичерпний перелік фізичних
осіб-підприємців, які є пенсіонерами за
віком або інвалідами без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. В зазначеній
нормі законодавцем не виключені особи,
які є пенсіонерами та отримують пенсію
за віком на пільгових умовах.

Крім того, звільняють від сплати за
себе єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які є інвалідами та
отримують відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Таким чином, з 06.08.2011 року звільняються
від сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Позивач є пенсіонером за віком, вона у
відповідності ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється з
06.08.2011 року від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» чітко
визначено про звільнення від сплати
єдиного внеску за себе фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Закон не містить обмежень в залежності
від виду отриманої пенсіонером пенсії
(за віком, по інвалідності, в разі
втрати годувальника чи за вислугу
років).

Позивач є фізичною особою -
підприємцем, яка обрала спрощену
систему оподаткування, по досягненню
нею 55-річного віку, як визначено ст.26
Закону №1058, їй призначено пенсію, за її
вибором - по втраті годувальника.

Положення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» щодо
звільнення, зокрема пенсіонерів за
віком від сплати за себе єдиного внеску
поширюються на позивача, оскільки
пенсія їй призначена за умови
досягнення нею віку, встановленого ст.26
Закону №1058, і тому вона, починаючи з
06.08.2011 року звільняється від сплати за
себе єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції вірно вирішив спір за суттю
позовних вимог.

Слід зазначити, що в описовій та
мотивувальній частині постанови суд
першої інстанції допустив описку, а
саме, зазначив, що спірна вимога № Ф-134
відповідачем прийнята 9 вересня 2013
року, при тому, що спірна вимога
пенсійного органу № Ф-134 від 9 серпня 2013
року, що підтверджується матеріалами
справи. Така описка допущена судом
першої інстанції внаслідок того, що
позивач є російськомовною особою, і
звертаючись до суду про скасування
вимоги УПФУ в м. Торезі Донецької
області № Ф-134 від 09.08.2013 року про сплату
ФОП ОСОБА_2 недоїмки з єдиного внеску у
розмірі 8657,71 грн., яка утворилася за
період з серпня 2011 року до червня 2013
року, помилково місяць серпень, в якому
прийнято вимогу, зазначив як
«сентябрь». Але допущена описка в
описовій та мотивувальній частинах
постанови суду не призвела до
неправильного вирішення справи, і
відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не
може бути скасовано правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних
міркувань. Крім того, відповідач,
апеляційну скаргу обґрунтовував
тільки неправильним застосуванням
норм матеріального закону.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції постановив обґрунтоване та
законне рішення, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
першої інстанції, підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст.200 ч.1, ст.205 ч.1, ст.206, ст.212, ст.254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 2 грудня 2013
року у справі № 805/14682/13-а за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області про
визнання дій протиправними та
скасування вимоги залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А.Василенко

Судді
М.М. Гімон

Г.М. Міронова