Справа № 803/2554/13-а
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року Справа № 803/2554/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання
Приходай Я.О.

з участю представника позивача Клок
О.М.,

представника відповідача Філончук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Ковельського міжрайонного прокурора
до Ковельської міської ради про
визнання нечинним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ковельський міжрайонний прокурор
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Ковельської міської ради
про визнання нечинним та скасування
рішення №45/2 від 02 грудня 2013 року «Про
політичну ситуацію в Україні».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
оспорюване рішення є незаконним та
підлягає скасуванню, оскільки при
прийнятті своїх актів місцева рада
зобов'язана діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Однак, Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні» не
наділяє сільські ради повноваженнями
вимагати відставки Президента України,
Кабінету Міністрів України,
Генерального прокурора України,
притягнення до кримінальної
відповідальності. На думку прокурора,
відповідно до статті 2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування мають
право вирішувати лише питання
місцевого значення, а не
загальнодержавні.

На підставі вищевикладеного просить
суд визнати нечинним та скасувати
рішення Ковельської міської ради №45/2
від 02 грудня 2013 року «Про політичну
ситуацію в Україні».

Відповідач письмового заперечення з
приводу заявленого адміністративного
позову не подав, натомість, представник
відповідача в судовому засіданні
просить в його задоволенні відмовити
повністю, мотивуючи тим, що міська рада
діяла в межах своїх повноважень,
оскільки не приймала рішення про
відставку Президента України, Кабінету
Міністрів України, Генерального
прокурора України, а лише висловила
волю територіальної громади міста
Ковеля, відповідно не вчинила жодних
порушень як Конституції України, так і
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими в судовому
засіданні письмовими доказами, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2013 року
на засіданні позачергової сесії
Ковельської міської ради Волинської
області прийнято рішення № 45/2 «Про
політичну ситуацію в Україні», яким
вирішено:

1. Підтримати ініціативу громадян щодо
протидії злочинному антидержавному
режиму Януковича.

2. За антинародні дії вимагати від
Президента України Віктора Януковича
подати у відставку з поста Президента
України.

3. Вимагати негайної відставки Кабінету
Міністрів України, Генерального
прокурора та притягнення до
кримінальної відповідальності
міністра МВС ОСОБА_1.

4. Дане рішення опублікувати у засобах
масової інформації.

5. Контроль за виконанням цього рішення
покласти на секретаря міської ради
М.Гетьмана.

Надаючи оцінку рішенню, прийнятому
Ковельською міською радою, судом
враховано, що відповідно до статті 140
Конституції України місцеве
самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 5
Конституції України, носієм
суверенітету і єдиним джерелом влади в
Україні є народ. Народ здійснює владу
безпосередньо і через органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування. Згідно з частиною
першою статті 6 Конституції України
державна влада в Україні здійснюється
на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову, а статтею 7
Конституції України передбачено, що в
Україні визнається і гарантується
місцеве самоврядування.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини третьої
статті 20, частини п'ятої статті 23 Закону
України «Про прокуратуру» при
виявленні порушень закону прокурор у
межах своєї компетенції має право
звертатися до суду в передбачених
законом випадках із позовом про
визнання протиправним рішення чи
окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Повноваження міської ради визначені
статтею 143 Конституції України та
статтею 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні». Так,
відповідно до статті 143 Конституції
України територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
в комунальній власності; затверджують
програми соціально-економічного та
культурного розвитку і контролюють їх
виконання; затверджують бюджети
відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції. Органам
місцевого самоврядування можуть
надаватися законом окремі
повноваження органів виконавчої влади.

Виключний перелік питань, які
вирішуються на пленарних засіданнях
міської ради, визначено частинами
першою і другою статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Як орган місцевого самоврядування
міська рада в межах повноважень,
визначених законом, приймає нормативні
та інші акти у формі рішень на
пленарних засіданнях на основі
колективного і вільного обговорення та
голосування більшістю депутатів від
загального складу ради; її рішення є
обов'язковими до виконання на
відповідній території (частина перша
статті 144 Конституції України, частини
перша, третя, четверта статті 10, частини
перша, друга, третя статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», частина перша статті 20 Закону
України «Про статус депутатів місцевих
рад»).

Виходячи з цих конституційних
положень у системному зв'язку з
положеннями статті 6 Конституції
України про те, що державна влада в
Україні здійснюється на засадах її
поділу на законодавчу, виконавчу та
судову, Конституційний Суд України у
рішенні від 26 березня 2002 року N 6-рп/2002
в справі про охорону трудових прав
депутатів місцевих рад визначив
політико-правову природу органів
місцевого самоврядування, які не є
органами державної влади, а є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
і законах України.

Такі ж положення закріплені у статті 4
Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Отже, аналіз норм Основного Закону та
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» дозволяє
зробити висновок про наявність у
міської ради повноважень на прийняття
на її пленарних засіданнях
обов'язкових до виконання рішень не з
будь-яких питань суспільного життя, а з
питань саме місцевого значення, тобто
тих, що пов'язані передусім із
життєдіяльністю територіальної
громади. Іншого чинним законодавством
України не передбачено.

Однак, як вбачається з рішення № 45/2 від
02 грудня 2013 року, всупереч положенням
статті 2 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» Ковельська
міська рада вийшла за межі своєї
компетенції та прийняла рішення щодо
питання, яке має загальнодержавне
значення, а не місцеве.

Так, прийняття міською радою рішення із
вимогами до Президента України - про
відставку Президента України, Кабінету
Міністрів України, Генерального
прокурора України, про притягнення до
кримінальної відповідальності
Міністра внутрішніх справ України не
ґрунтується на законі, виходить за межі
повноважень Ковельської міської ради.
Рішення міської ради повинне
відповідати повноваженням органу
місцевого самоврядування, виходити з
суспільних інтересів відповідної
територіальної громади та стосуватися
питання виключно місцевого значення.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Із системного аналізу наведених вище
норм суд приходить до висновку, що
відповідач, представляючи
територіальну громаду міста Ковеля і
приймаючи від її імені оскаржуване
рішення, вирішив питання, які не
стосуються безпосередньо її
життєдіяльності та які не належать до
його компетенції. Тобто, рішення
Ковельської міської ради прийняте не
на підставі та не у межах повноважень,
що передбачені Конституцією та
законами України, а тому є
протиправним.

З огляду на наведене, рішення від 02
грудня 2013 року № 45/2 «Про політичну
ситуацію в Україні» підлягає визнанню
протиправним та скасуванню, а
адміністративний позов - задоволенню
повністю.

Керуючись статтями 2, 69-72, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Конституції
України, Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Ковельської міської ради №45/2
від 02 грудня 2013 року «Про політичну
ситуацію в Україні».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 15 січня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В.Дмитрук