Справа № 804/14059/13-а
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 р. Справа № 804/14059/13-а

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Бондар М.В.,

при секретарі
Щербак А.Ю.,

за участю:

представників позивача
Самоткана Є.В, Коновалова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Флауерс» до
Криворізької центральної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Флауерс» (далі - ТОВ
«Флауерс», позивач) звернулось до суду
з позовом до Криворізької центральної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі - Криворізька центральна
ОДПІ, відповідач), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
03.09.2013 року № , прийняте
Криворізькою центральною ОДПІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами перевірки ТОВ «Флауерс»
відповідачем було складено акт
перевірки № 381/22-01/23648821 від 16.08.2013 року,
згідно якого встановлені порушення
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.1994 року №
334-ВР (далі - Закон № 334), Податкового
кодексу України (далі - ПК України) та
заниження суми податку на прибуток на
загальну суму 263 573,00 грн. На підставі
зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
03.09.2013 року № , з яким позивач не
погоджується та вважає його таким, що
підлягає скасуванню. Результатом для
висновків, викладених в акті перевірки
слугувала відсутність об'єктів
оподаткування по операціях позивача з
придбання товарів у
підприємств-постачальників у періоді
2009-2011 рр., а саме, у ТОВ
«Торгово-промислова компанія
«Укрспецсталь», ТОВ «БМ Технологія»,
ТОВ «Скідеф», ТОВ «Картман», продажу
товарів підприємствам-покупцям у
періоді 2009-2011 рр., а саме, ВАТ
«АрселлорМіттал Кривий Ріг», ВСП
«Вагоне депо Мудрьона» ДП
«Придніпровська залізниця», ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія».
Позивач зазначає, що на момент
здійснення фінансово-господарських
операцій всі учасники відносин мали
статус платників податків на додану
вартість та мали відповідні свідоцтва
ПДВ, ТОВ «Флауерс» має всі необхідні
для ведення господарської діяльності
виробничі приміщення та трудові
ресурси. Позивач вважає, що наявність
показань посадових осіб ТОВ «Скідеф»,
ТОВ «Укрспецсталь», ТОВ «ТПК
«Укрспецсталь», ТОВ «БМ Технологія»,
наданих під час розслідування
кримінальної справи жодним чином не
може свідчити про безтоварність
операцій між позивачем та ТОВ
«Картман». Наявність акту перевірки
ТОВ «Картман», яким встановлено
відсутність оподатковуваних операцій
між останнім та його контрагентами не
може братись до уваги податковим
органом, оскільки висновки зроблені
виключно на тому, що ТОВ «Картман» має 23
стан «місцезнаходження не
встановлено» та не надав до перевірки
жодних документів. Системний аналіз
норм Правил перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 14.10.1997 року № 363
(далі - Правила № 363) свідчить про те, що
останні не встановлюють правила
податкового та/або бухгалтерського
обліку господарських операцій, а
призначенні виключно для регулювання
відносин, що виникають між учасниками
транспортного процесу під час
укладання та виконання договорів про
перевезення вантажів автомобільним
транспортом на комерційній основі.
Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.
Представником відповідача також
надані суду письмові заперечення проти
адміністративного позову з наступним
обґрунтуванням. В ході перевірки
позивачем не були надані наступні
підтверджуючі бухгалтерські та
фінансові документи:
товарно-транспортні накладні на
перевезення товару, сертифікати якості
або технічні паспорти на труби різних
діаметрів, акти прийому, письмові
заявки покупця на адресу продавця та
інші. Документів, що підтверджували
перевезення товару будь-яким
транспортом та оплату транспортних
перевезень у ході перевірки не надано.
Крім того, висновки актів перевірок,
одержані Криворізькою центральною
ОДПІ від інших податкових органів
підтверджують висновки акту перевірки.
На підставі викладеного, представник
відповідача в письмових запереченнях
просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази по справі,
оцінивши їх в сукупності, та заслухавши
пояснення представників позивача, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ «Флауерс»
зареєстровано 09.10.1995 року виконавчим
комітетом Криворізької міської ради
Дніпропетровської області, перебуває
на обліку платників податків у
Криворізькій центральній ОДПІ.

Криворізькою центральною ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ «Флауерс» за
період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року. За
результатами перевірки відповідачем
16.08.2013 року складено акт №
381/04-81-22-01/23648821, в якому встановлено
порушення, у межах позовної давності,
п.п.4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5, п.п.5.3.9
п. 5.3 ст. 5 Закону № 334, в результаті чого
занижено податок на прибуток в періоді,
що перевірявся на загальну суму 263 573
грн., а саме, за ІV квартал 2010 року 225 295
грн., І квартал 2011 року 38 278 грн.;

03.09.2013 року Криворізькою центральною
ОДПІ на підставі акту № 381/04-81-22-01/23648821
від 16.08.2013 року винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК
України та відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК
України збільшено суму грошового
зобов'язання позивача за платежем -
податок на прибуток: за основним
платежем в сумі 263 573,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) в сумі 56 325,00 грн.

В судовому засіданні з'ясовано, що
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на прибуток внаслідок
виявлення порушень, допущених ТОВ
«Флауерс» (покупець) по
взаємовідносинам з ТОВ «Картман»
(постачальник) та в подальшому - ТОВ
«Флауерс» (постачальник) по
взаємовідносинам з ВАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг», ВСП «Вагоне депо Мудрьона»
ДП «Придніпровська залізниця», ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія»
(покупці) в період з 05.10.2010 року по 10.12.2010
року.

З досліджених в судовому засіданні
доказів встановлено, що 05.10.2010 року між
ТОВ «Картман» (постачальник) та ТОВ
«Флауерс» (покупець) укладено договір
поставки № 77 товару (труби безшовні
різного діаметру). В п. 3.3. та п.6.2
договору поставки сторони досягли
домовленості, що поставка товару
здійснюється окремими партіями
автомобільним транспортом
постачальника на умовах СРТ м. Кривий
Ріг; постачальник надає покупцю на
товар наступні документи:
рахунки-фактури на товар, видаткові
накладні, податкові накладні,
сертифікат якості
підприємства-виробника, або документ,
що його замінює.

На підтвердження виконання
зазначеного договору позивачем надано
суду копії: рахунків-фактур, видаткових
накладних, податкових накладних та
план-графік поставок товару на 4 кв. 2010
року.

Між ТОВ «Флауерс» (продавець) та ВАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» (покупець)
було укладено договір поставки № 382 від
28.01.2010 року. В розділі 3 договору
передбачено, що поставка товару згідно
умов договору здійснюється окремими
партіями автомобільним транспортом
продавця на умовах СРТ м. Кривий Ріг; до
відвантаженого товару додаються
наступні документи: накладна,
рахунок-фактура, податкова накладна,
акт прийому, товарно-транспортна
накладна, сертифікат якості; датою
поставки вважається дата отримання
товару, зазначена у
товарно-транспортній накладній на
складі покупця. На підтвердження
виконання договору позивачем надано
суду копії: специфікацій до договору,
рахунків, видаткових накладних (не
підписаних покупцем), актів
приймання-передачі товару, податкових
накладних.

Між ТОВ «Флауерс» (продавець) та ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія»
(покупець) були укладено договір
поставки № 21 від 19.10.2010 року. Пунктом 3.1.
договору визначено, що поставка товару
здійснюється у строк та на умовах
поставки, вказаних у специфікаціях;
датою поставки вважається дата
отримання товару покупцем, вказана в
накладній. Зі специфікації вбачається,
що поставка товару здійснюється на
умовах СРТ м.Дніпропетровськ, вул.
Корнійчука, 2/3. В п.6.1 договору
передбачено, що продавець надає
покупцю (його представнику) на товар,
постачання якого здійснюється на
умовах цього договору, наступні
документи: рахунки-фактури на товар,
накладні, сертифікати якості
підприємства-виробника або копія,
засвідчена продавцем, податкова
накладна, товарно-транспортна
накладна. На підтвердження виконання
договору позивачем надано суду копії:
специфікації, акту приймання-передачі,
рахунку, накладної (не підписаної
покупцем), податкової накладної.

На підтвердження виконання усної
угоди, укладеної між ТОВ «Флауерс»
(продавець) та ВСП «Вагоне депо
Мудрьона» ДП «Придніпровська
залізниця» (покупець), позивачем надано
суду копії: видаткової накладної,
рахунку-фактури, податкової накладної
та акту прийому-предачі.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України "Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України" № 742/11/13-11 від
02.06.2011р., з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість
обов'язковому з'ясуванню підлягають,
зокрема, обставини, що підтверджують
рух активів у процесі здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

З огляду на зазначені вище умови
договорів поставки, фактичний рух
товару мав відбуватись автомобільним
транспортом (зі складанням
товарно-транспортних накладних) зі
складу ТОВ «Картман» на склад ТОВ
«Флауерс» у м. Криму Розі, а в
подальшому ТОВ «Флауерс» мало
автомобільним транспортом (зі
складанням товарно-транспортних
накладних) здійснювати поставку товару
покупцям: ВАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг» - на склад в м.Кривий Ріг; ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія» -
на склад в м.Дніпропетровську, вул.
Корнійчука, 2/3; ВСП «Вагоне депо
Мудрьона» ДП «Придніпровська
залізниця» - місце поставки з
досліджених документів встановити
неможливо.

Представники позивача в судовому
засіданні пояснили суду, що фактична
поставка товару (труб безшовних
різного діаметру) від ТОВ «Картман» на
склад ТОВ «Флауерс» не здійснювалась,
а ТОВ «Картман» власними силами
здійснював постачання товару покупця
ТОВ «Флауерс»: ВАТ «АрселорМіттал
Кривий Ріг», ТОВ «Дніпропетровська
трубна компанія», ВСП «Вагоне депо
Мудрьона» ДП «Придніпровська
залізниця». Також, представники
позивача зазначили, що
товарно-транспортні накладні при
здійсненні усіх поставок не
складались, оскільки ТОВ «Картман»
здійснювало поставку товару власним
транспортом.

Суд критично оцінює пояснення
представників позивача щодо
фактичного руху товару з огляду на
наступне:

- по-перше, з акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м.Дніпропетровська
від 06.04.2011 року № 327/233-37212772 вбачається,
що ТОВ «Картман» не має власного
автомобільного транспорту та не має
трудових ресурсів для здійснення
господарської діяльності.

Правилами №363 передбачено, що договори
перевезення укладаються між фізичними
та юридичними особами, які здійснюють
автомобільні перевезення на
комерційні основі; основними
документами при перевезенні є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля;
ТТН на перевезення автомобільним
транспортом замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше 4 екземплярів.

Таким чином, для здійснення поставки
труб безшовних різного діаметру
покупцям позивача в м.Кривий Ріг та м.
Дніпропетровськ, ТОВ «Картман» мало б
залучати перевізника з обов'язковим
складанням товарно-транспортних
накладних, один з примірників якої мав
би залишатись у позивача та покупців.

- по-друге, з досліджених видаткових
накладних та актів приймання-передачі
товару вбачається розбіжність в датах
поставки товару від ТОВ „Картман"
позивачу - 05.10.2010 року, тоді як товар за
цією партією отримано ВАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» - 05.10.2010 року
та 12.10.2010 року, ТОВ «Дніпропетровська
трубна компанія» - 19.10.2010 року, ВСП
«Вагоне депо Мудрьона» ДП
«Придніпровська залізниця» - 12.10.2010
року.

На підставі ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV
(далі - Закон №996) визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч.2 ст.3 Закону № 996
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
грунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Як зазначено в ст.9 Закону №996 підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, видаткові накладні,
податкові накладні, акти
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Необхідною умовою для цього є
факт придбання товарів (послуг) із
метою їх використання в господарській
діяльності. За відсутності факту
придбання товарів (послуг) відповідні
суми не можуть включатися до складу
податкового кредиту навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів. Визначальною має бути
подія, підтверджена документально. При
цьому, документи мають бути складені
особою, діяльність якої, безумовно,
здійснюється в межах правової
відповідальності, яку можливо
ідентифікувати, відповідальною за
здійснення господарської операції та
під час здійснення господарської
операції.

Таким чином, досліджені в судовому
засіданні докази не свідчать про
реальність господарських операцій між
ТОВ «Картман» та ТОВ «Флауерс», між ТОВ
«Флауерс» та ВАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг», ВСП «Вагоне депо Мудрьона» ДП
«Придніпровська залізниця», ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія», на
виконання яких вони складені, є такими,
що не відповідають сутності та не
несуть доказовості відносно змісту
здійснених операцій. Результати,
відображені у податковому обліку ТОВ
«Флауерс» по взаємовідносинам з ТОВ
«Картман», ВАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг», ВСП «Вагоне депо Мудрьона» ДП
«Придніпровська залізниця», ТОВ
«Дніпропетровська трубна компанія»
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій учасників
взаємовідносин з урахуванням
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявністю
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для здійснення господарської
діяльності.

На підставі п.5.1 ст.5 Закону № 334, який
діяв на час виникнення спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №334
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці.

Згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334 не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

На підставі п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону №334
валовий доход включає доходи з інших
джерел, у тому числі, але не виключно, у
вигляді: сум безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному періоді, вартості товарів
(робіт, послуг), безоплатно наданих
платнику податку у звітному періоді,
крім їх надання неприбутковим
організаціям згідно з пунктом 7.11
статті 7 цього Закону та у межах таких
операцій між платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України "Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу".

З огляду на зазначене, в ході розгляду
справи підтверджене безпідставне
заниження позивачем податку на
прибуток за період ІV квартал 2010 року, І
квартал 2011 року на загальну суму 263 573
грн.

Відповідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

На підставі п.123.1 ст.123 ПК України, у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового зобов'язання
платника податків на підставах,
визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5,
54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
податковий орган накладає на платника
податків штраф в розмірі 25 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання.

З огляду на сукупність встановлених у
справі фактичних обставин та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає правомірним
винесення Криворізькою центральною
ОДПІ оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -
суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Таким чином, враховуючи відсутність
підстав для задоволення позову, вимога
позивача про повернення судового збору
не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
30 грудня 2013 року.

Суддя М.В. Бондар