Справа № 806/2969/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"09" січня 2014 р.
Справа № 806/2969/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" липня 2013
р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Будтехпром" про стягнення
заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі Житомирської області
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом про
відшкодування ТОВ "Фірма "Будтехпром"
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
у відповідності до п. "б"-"з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", за
січень - лютий 2013 року в розмірі 186,86 грн.
та просить стягнути на його користь з
відповідача дану заборгованість.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.07.2013 р. в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову - про задоволення позову.
В апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального,
процесуального права та неповне
з'ясування обставин справи.

Сторони та їх представники в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду справи. З урахуванням
приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС
України розгляд апеляційної скарги
колегією суддів здійснюється за
відсутності сторін та в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Правильне по суті судове рішення не
може бути скасоване з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем було відшкодовано
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій за січень -
лютий 2013 року в розмірі 186,86 грн., що
підтверджується виписками по
особовому рахунку за серпень - грудень
2012 року та січень - березень 2013 року
(а.с.30-39).

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

За правилами пункту другого
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 9 липня 2003
року N 1058-IV (в редакції на час здійснення
виплат таких пенсій), підприємства та
організації, на яких працювали або
працюють особи, яким призначені
пільгові пенсії за статтею 13 Закону N
1788-XII, з коштів, призначених на оплату
праці, вносять до Пенсійного фонду
плату, що покриває фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій.

Відповідно до пункту першого статті 1
Закону N 400/97-ВР платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є: суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників;

Згідно з абзацом четвертим пункту
першого статті 2 Закону N 400/97-ВР для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абзацу третього пункту
першого статті 4 Закону N400/97-ВР на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у таких розмірах: 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Таким чином, обов'язок підприємства
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України 100 % фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
передбачено Законами №400/97-ВР та №1058-IV,
а оскільки судом першої інстанції
встановлено, що відповідач цей
обов'язок виконував, обґрунтованим є
висновок про відсутність підстав для
стягнення відповідної заборгованості.

В апеляційній сказі управління
посилається на те, що сума
заборгованості в розмірі 186,86 грн. була
зарахована на погашення платежів в
порядку календарної черговості, однак
дане твердження є безпідставним,
оскільки Закон №1058-IV, який є
спеціальним у вказаних
правовідносинах і не наділяє
відповідача таким правом.

Слід також зазначити, що із системного
аналізу Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті затвердженої постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21 січня 2004 року випливає, що
право призначення платежу належить
виключно платнику.

Згідно Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування" право
спрямовувати суми на погашення
заборгованості в порядку календарної
черговості її виникнення надано органу
Пенсійного фонду лише у випадку щодо
недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Витрати на виплату та доставку пенсії
не є недоїмкою у розумінні Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов`язкове державне
соціальне страхування", оскільки п.6 ст.
1 вказаного Закону визначено, що
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом.

На запит апеляційного суду апелянт
повідомив про відсутність
заборгованості позивача за період
січень-лютий 2013 р., що теж підтверджує
безпідставність позовних вимог.

Оскільки, постанову від 17.07.2013 р.
Житомирським окружним
адміністративним судом винесено
відповідно до позовних вимог з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" липня 2013
р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області вул.Перемоги,
55,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Будтехпром"
вул.Гранітна,14,м.Житомир,10014