Справа № К/9991/27832/12-С
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/27832/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 січня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про призначення
пенсії, -в с т а н о в и л а:ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про призначення
пенсії.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 січня 2012 року позов задоволено.

Визнано дії управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_4 у
призначенні пенсії згідно з пунктом 1

статті 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірною.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області зробити призначення пенсії
ОСОБА_4 згідно з

пунктом 1 статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01
листопада 2011 року.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 січня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або
надається їм право на одержання пенсій
на підставах, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено
умови надання пенсій за віком особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення.

Так, особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини
1 статті 55 вказаного Закону, учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до

01 липня 1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01 липня 1986
року по

31 грудня 1986 року - не менше 5
календарних днів мають право на
зниження пенсійного віку на 10 років.

Згідно з частиною 3 статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
призначення та виплата пенсій, особам
які мають право на її отримання із
зменшенням пенсійного віку,
провадиться відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і цього
Закону.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) право на призначення
пенсії за віком мають чоловіки після
досягнення 60 років, за умови наявності
у них страхового стажу не менше п'яти
років.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС ІІ категорії,
який працював у Волноваській
спеціалізованій автобазі № 9

з 29 квітня 1985 року по 10 грудня 1986 року в
Артемівській а/к № 10 на посаді водія та
брав участь у ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС з 18 вересня 1986 року
по 07 жовтня 1986 року протягом 17 днів,
зокрема, «в 11-й зоні - 4 дні (32 години), в
1-й зоні - 4 дні (26 годин), в зоні
особливого контролю - 7 днів (42 години)».

Вважаючи, що він має право на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до статті

55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ОСОБА_4 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області із заявою про
призначення такої пенсії, у
задоволенні якої відповідач відмовив.

Задовольняючи позов, суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того,
що, відмовляючи у призначенні позивачу
пільгової пенсії за віком відповідно
до статті 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», управління Пенсійного
фонду України в м. Артемівську та
Артемівському районі Донецької
області діяло протиправно та всупереч
вимогам чинного законодавства.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 січня 2012 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в

м. Артемівську та Артемівському районі
Донецької області про призначення
пенсії - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: