Справа № 806/7155/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"14" січня 2014 р.
Справа № 806/7155/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Марчук Ю.А. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі апеляційну
скаргу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "21"
листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області, в
якому просив суд визнати протиправним
та скасувати наказ т. в. о. начальника
УМВС України в Житомирській області
№316 о/с від 11.10.2013 року про звільнення з
органів внутрішніх справ у запас,
поновити на службі на посаді
міліціонера відділення №1
оперативного взводу роти міліції
особливого призначення "Беркут" з 11
жовтня 2013 року, зобов'язати Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області нарахувати та
виплатити грошове забезпечення за час
вимушеного прогулу починаючи з 11
жовтня 2013 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 21 листопада
2013року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Житомирській області №316 о/с від 11
жовтня 2013 року в частині звільнення
ОСОБА_4 старшого сержанта міліції,
міліціонера відділення №1
оперативного взводу роти міліції
особливого призначення "Беркут",
підпорядкованої УМВС.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді міліціонера
відділення №1 оперативного взводу роти
міліції особливого призначення
"Беркут", підпорядкованої УМВС з 11
жовтня 2013 року.

Зобов'язано УМВС України в
Житомирській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення
за час вимушеного прогулу з 11 жовтня 2013
року по 21 листопада 2013 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач, посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи під час
прийняття оскаржуваної постанови
судом першої інстанції.

Зазначає, що задовольняючи позов, суд
першої інстанції не врахував,
положення Закону України «Про
міліцію», Положення про проходження
служби особовим складом органів
внутрішніх справ, Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
позивача, представників сторін,
перевіривши, в межах апеляційної
скарги постанову суду першої інстанції
та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 проходив службу УМВС України в
Житомирській області з 14 вересня 2009
року міліціонером відділення №1
оперативного взводу роти міліції
особливого призначення "Беркут",
підпорядкованої УМВС України в
Житомирській області.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач подав рапорт на звільнення 16
вересня 2013 року з датою звільнення 11
жовтня 2013 року(а.с.18), а 8 жовтня 2013 року
телеграмою його відкликав (а.с.19). 11
жовтня 2013 року позивач подав ще один
рапорт (а.с.20) з проханням звільнити
його за власним бажанням, не вказавши
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов"язків. В той
же день, 11 жовтня 2013 року відповідачем
видано наказ №316 о/с про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ у
запас (з поставленням на військовий
облік) за п. 63 "ж" (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ(а.с.6)..

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив із приписів
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Пунктом 68 Положення визначено, що особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що наказ відповідача
суперечить вимогам п.68 Положення,
оскільки за його змістом до закінчення
тримісячного строку попередження,
зазначені особи мають право відкликати
поданий рапорт, якщо сторони не
домовилися про звільнення у більш
короткий строк.

Колегія суддів вважає, що сторонами не
погоджувалось скорочення зазначеного
строку, а зазначення в рапорті дати
звільнення не є таким погодженням. До
того ж, Позивачем, до вказаної в рапорті
дати, телеграмою рапорт було
відкликано. Повторна подача рапорта
позивачем, в день звільнення, також не є
такою домовленістю про його звільнення
у більш коротший строк. У зв'язку із цим,
рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
закону.

Відповідно до 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник позивача повністю довів ті
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, натомість відповідач не довів
правомірності винесеного наказу, щодо
звільнення ОСОБА_4 з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального права і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "21"
листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Житомирській області Старий бульвар,
5/37,м.Житомир,10008