Справа № 242/5360/13-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року справа №242/5360/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду в
складі: судді-доповідача Старосуда М.І.,
суддів Чебанова О.О., Гайдара А.В., при
секретарі Мартакові О.А., за участю
позивача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 29 листопада 2013 р. у справі
№ 242/5360/13-а (головуючий І інстанції
Черков В.Г.) за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірною відмову в
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, скасування рішень про
відмову в призначенні пенсії у зв'язку
з втратою годувальника, зобов'язання
призначити пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, в якому зазначила, що вона з
вересня 2002 року проживала однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3
вона втратила джерело засобів для
існування, тому 25.06.2013 року звернулась
до відповідача з заявою про
призначення їй пенсії по втраті
годувальника. Однак рішеннями №1834 від
02.07.2013 року та від 10.10.2013 року їй
відмовлено у призначенні пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, тому
вона просить задовольнити позовні
вимоги.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 29 листопада
2013 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнана неправомірною відмова
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області по
рішенню №1834 від 02.07.2013 року та від 10.10.2013
року в призначенні ОСОБА_2 пенсії у
зв'язку із втратою годувальника.

Скасовані рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області №1834 від 02.07.2013 року
та від 10.10.2013 року про відмову в
призначенні ОСОБА_2 пенсії у зв'язку із
втратою годувальника.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м. Селидове Донецької
області призначити та нарахувати
ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника з
25.06.2013 року.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволені позовних
вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що ч. 2
ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» наведено вичерпний
перелік осіб непрацездатних членів
сім'ї, які набувають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, а саме:
чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами, або досягли
пенсійного віку, передбаченого ст. 26
цього Закону. Враховуючи те, що позивач
на момент смерті ОСОБА_3 не перебувала з
ним у зареєстрованому шлюбі, тобто не
була його дружиною, то право на
отримання пенсії по втраті
годувальника вона не має.

Вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, здійснюючи
апеляційний перегляд в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач отримує пенсію
за віком з 03.05.2002 року. Рішенням
Селидівського міського суду Донецької
області від 27.08.2013 року встановлено
факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без
шлюбу з вересня 2002 року по час смерті
ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, також
встановлено факт перебування позивача
на утриманні ОСОБА_3

25.06.2013 року ОСОБА_2 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м. Селидове Донецької області з заявою
про призначення пенсії по втраті
годувальника, однак рішеннями №1834 від
02.07.2013 року та від 10.10.2013 року їй
відмовлено в призначенні пенсії
відповідно до ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки заявниця не
перебувала у шлюбі з померлим.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
позивач мешкала з ОСОБА_3 однією
родиною, вела з ним спільне
господарство до дня його смерті, а
також, що рішенням Селидівського
міського суду Донецької області від
27.08.2013 року встановлено факт проживання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з вересня 2002 року по
час смерті ОСОБА_3 та факт перебування
позивача на утриманні ОСОБА_3, а тому
вона як член сім'ї померлого має право
на призначення пенсії у зв'язку з
втратою годувальника.

Згідно обставин справи між
сторонами виник спір щодо відмови
відповідача у призначенні пенсії по
втраті годувальника відповідно до ст. 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб
зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону,
незалежно від тривалості страхового
стажу.

Непрацездатними членами сім'ї, в
тому числі є чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
ст.26 цього Закону. Член сім'ї померлого
годувальника, для яких його допомога
була постійним і основним джерелом
засобів до існування, але які й самі
одержували пенсію, мають право, за
бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника.

Аналіз вказаної статті свідчить
про те, що умовами для призначення
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
є віднесення до членів сім'ї,
досягнення пенсійного віку та
перебування на утриманні померлого і
втрата після смерті джерела засобів до
існування.

Згідно з частинами 2 та 4 статті 3
Сімейного кодексу України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

Рішенням Конституційного Суду
України від 03.06.1999 № 5-рп/99 було
визначено, що під членом сім'ї треба
розуміти особу, що перебуває з
суб'єктом права на пільги у
правовідносинах, природа яких
визначається кровними (родинними
зв'язками) або шлюбними відносинами,
постійним проживанням, веденням
спільного господарства.

Водночас, Верховний Суд України
в листі від 01.01.2012 року «Судова практика
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»
зазначив: «Право на отримання пенсії у
зв'язку із втратою годувальника мають
особи, які на день його смерті були
непрацездатними.

При відшкодуванні шкоди в разі
втрати годувальника не має значення, чи
перебував непрацездатний утриманець
родинних чи шлюбних відносинах із
годувальником.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивач була
членом сім'ї померлого ОСОБА_3 та
втратила після його смерті джерело
засобів до існування, тому відповідач
неправомірно відмовив позивачу у
призначені пенсії по втраті
годувальника, що є підставою для
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстави для задоволення
апеляційної скарги та зміни або
скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 29 листопада 2013 р. у справі
№ 242/5360/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 29 листопада 2013 р.
у справі № 242/5360/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі - з 17.01.2014 року.

Головуючий
М.І. Старосуд

Судді
О.О.Чебанов

А.В.Гайдар