Справа № 826/4/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
№ 826/4/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.,
ознайомившись із позовною заявою і
доданими до неї матеріалами
за позовомОСОБА_1доДержавної
податкової інспекції в Оболонському
районі ГУ Міндоходів у м. Києвіпро
визнання нечинними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
застосування фінансових санкцій від
ОСОБА_1 звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання
нечинними та скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.09.2013 р. №
фінансових санкцій від 06.09.2013 р. №
Ознайомившись з позовною заявою
позивача, суд встановив, що вона не
відповідає вимогам статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
з огляду на наступне.
Завданням адміністративного
судочинства згідно ч. 1 ст. 2 КАС України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч.
1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний
позов - це звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах; позивач
в адміністративній справі - це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.
Аналіз наведених норм дає підстави
стверджувати, що до адміністративного
суду може звернутися фізична або
юридична особа, права, свободи чи
інтереси якої порушено суб'єктом
владних повноважень у зв'язку із
винесенням останнім рішення
(нормативно-правового акта чи
правового акта індивідуальної дії),
вчиненням дій або не вчинення дій, які
повинні бути вчинені в межах
повноважень органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
їхньої посадової чи службової особи,
іншого суб'єкта при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Вимоги позивача повинні стосуватися
захисту або відновлення його прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єкта владних
При вирішенні питання щодо прийняття
до розгляду в порядку
адміністративного судочинства позову
суду слід визначитись, зокрема, з
такими питаннями: які саме права,
свободи чи інтереси позивача порушені,
в чому саме вони полягають і якими саме
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень вони
порушені; чи відносяться спірні
правовідносини до публічно-правових;
чи не підлягає порушені право, свобода
чи інтереси фізичної або юридичної
особи захисту в порядку іншого
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи
адміністративний позов поданий до
Окружного адміністративного суду м.
Києва ОСОБА_1. Проте, суд звертає увагу
на той факт, що оскаржуються рішення,
які прийняті суб'єктом владних
повноважень за наслідками перевірки
ФОП ОСОБА_1

На думку суду, в даному випадку, йдеться
про порушення прав та інтересів саме
ФОП ОСОБА_1, тому позивачу необхідно
визначитися зі своїм статусом як
позивача.

Відповідно до Листа Вищого
адміністративного суду України від
18.01.2012 р. N 165/11/13-12 норми підпункту 1
пункту 3 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
застосовуються з урахуванням
наступних особливостей.

За подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру (з 23.10.2013 р. згідно Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо сплати
судового збору» від 19 вересня 2013 року N
590-VII) встановлюється ставка судового
збору в розмірі 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, немайнового
характеру 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

При цьому ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності. Окремі рішення,
прийняті суб'єктом владних
повноважень, можуть породжувати
підстави для змін майнового стану
фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України»
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

З огляду на викладене
адміністративними позовами майнового
характеру є вимоги щодо протиправності
рішень про визначення грошових
зобов'язань платників податків, про
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги
про скасування рішення відповідача -
суб'єкта владних повноважень,
безпосереднім наслідком яких є зміна
складу майна позивача, є майновими.

Відповідно до частини третьої статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України до позовної заяви додається
документ про сплату судового збору,
крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про судовий збір»
судовий збір перераховується у
безготівковій або готівковій формі
виключно через установи банків чи
відділення зв'язку.

Позивачем сплачено судовий збір за
подання позовної заяви в розмірі 68,82
грн. (квитанція 14143.456.1 від 27.12.2013 р.)

Однак, позовні вимоги заявлені про
визнання нечинними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
06.09.2013 р. № на суму 9 640,00 грн. та
рішення про застосування фінансових
санкцій від 06.09.2013 р. № на суму 15
281,00 грн.

Отже, позовні вимоги носять майновий
характер, а тому позивачу необхідно
сплатити (доплатити) судовий збір за
подання позовної заяви майнового
характеру у відповідності до положень
Закону України «Про судовий збір» та
надати суду докази такої сплати.

Беручи до уваги вищенаведене, позивачу
необхідно усунути недоліки позовної
заяви та у строк, встановлений судом
для їх усунення, надати наступне:

- уточнення найменування позивача
у відповідності до правил складання
позовної заяви;

- доказ сплати судового збору за
подання позовної заяви майнового
характеру.

Відповідно до частини першої статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне залишити позовну заяву без
руху з наданням позивачеві часу для
усунення недоліків.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху .

2. Встановити позивачу строк до 15
січня 2014 року для усунення недоліків
позовної заяви.

3. Попередити позивача про
наслідки недотримання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
передбачені пунктом 1 частини третьої
статті 108 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвала набирає законної сили,
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом п'яти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує ухвалу, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Іщук І.О.