Справа № 809/3332/13-а
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р.
Справа № 809/3332/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом Чернівецького міського
центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення безпідставно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 12566,85
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2013 року Чернівецький міський центр
зайнятості (надалі - позивач) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про
стягнення безпідставно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 12566,85 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 11.10.2013 року
відкрито провадження в справі та
призначено її до розгляду. 29.10.2013 року
дану адміністративну справу в порядку
статті 22 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі - КАС
України) передано на розгляд до
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду, за місцем
знаходження відповідача.

Позовні вимоги мотивовані наступними
обставинами. Громадянка ОСОБА_1 з 26.09.2012
року була зареєстрована у
Чернівецькому міському центрі
зайнятості як безробітна та їй
призначена допомога по безробіттю, яку
вона отримувала до 29.03.2013 року. Під час
проведеної позивачем перевірки
встановлено, що відповідач, маючи
статус безробітної, була зайнятою
людиною, оскільки знаходилась у
цивільно-правових відносинах з
товариством з обмеженою
відповідальністю «ОВБ Алфінанц
Україна» відповідно до субагентського
договору від 15.05.2012 року. Тому, в
відповідно до вимог Законів України
«Про зайнятість населення» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» вона не мала права на
реєстрацію та отримання допомоги по
безробіттю. За період перебування на
обліку з 08.10.2012 року по 24.03.2013 року їй
було перераховано допомогу по
безробіттю в сумі 12566,85 грн. У
добровільному порядку кошти, виплачені
в якості допомоги по безробіттю в сумі
12566,85 грн., відповідач не повернула, а
тому позивач просить стягнути їх у
судовому порядку.

Представник позивача в судове
засідання 25.12.2013 року не з'явився. На
адресу суду позивач подав клопотання
про розгляд справи без його участі. У
зв'язку з цим, відповідно до норм
частини 4 статті 122 КАС України суд
розглянув і вирішив дану справу без
участі представника позивача. Разом з
тим, у попередніх судових засіданнях
представник позивача позовні вимоги
підтримала повністю з підстав,
зазначених у позовній заяві. Просила
позов задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечила з підстав,
викладених у письмових запереченнях та
пояснила суду, що у жовтні 2012 року
Чернівецьким міським центром
зайнятості (надалі - Чернівецький МЦЗ)
була прийнята на облік як особа, котра
шукає роботу. При постановці на облік
повідомила працівників центру
зайнятості про наявність
субагентського договору з товариством
з обмеженою відповідальністю «ОВБ
Алфінанц Україна» (надалі - ТОВ «ОВБ
Алфінанц Україна»), у якому вона
виступає страховим субагентом.
Зазначила, що у трудових відносинах з
ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна» не була, за
період перебування на обліку в центрі
зайнятості послуг по залученню
клієнтів для страхової компанії не
надавала, коштів від компанії не
отримувала, у зв'язку з відсутністю
фактів виконання робіт та оплати
послуг. Відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності вважає позовні вимоги
неправомірними та безпідставними, тому
в задоволенні позову просить відмовити
повністю.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
пояснення відповідача, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, дослідивши і
оцінивши докази в їх сукупності, суд
установив наступне.

03.10.2012 року ОСОБА_1 подала до
Чернівецького МЦЗ зайнятості заяву
щодо надання їй статусу безробітної з
виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 6).

Відповідно до наказів директора
Чернівецького МЦЗ від 03.10.2012 року за
№НТ121003 та від 07.10.2012 року за №НТ121011 їй
надано статус безробітної та розпочато
виплату допомоги по безробіттю.
Наказом від 29.03.2013 року за №НТ130329 у
зв'язку з працевлаштуванням відповідач
з 25.03.2013 року знята з обліку як
безробітна (а.с. 7).

Викладене вище підтверджується
дослідженою в судовому засіданні
копією персональної картки ОСОБА_1 (а.с.
5).

За період перебування на обліку в
якості безробітної відповідач
отримала від держави допомогу на
загальну суму 12566,85 грн. (а.с. 10, 18-19).

Відповідно до Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 13.02.2009 року за
№60/62, постановою правління Пенсійного
фонду України від 13.02.2009 року за №7-1,
погодженого Головою правління Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України
(надалі - Порядок №60/62 від 13.02.2009 року)
Чернівецьким МЦЗ був здійснений обмін
інформацією з Державною податковою
адміністрацією України, внаслідок
якого встановлено отримання
відповідачкою доходу від ТОВ «ОВБ
Алфінанц Україна» під час перебування
її на обліку в якості безробітної.

В акті розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення від 06.08.2013
року за №144, складеному Чернівецьким
МЦЗ, зазначено, що під час перебування
на обліку в центрі зайнятості з 26.09.2012
року по 25.03.2013 року ОСОБА_1 працювала на
ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна» згідно
агентського договору від 15.05.2012 року,
без номера. За час перебування на
обліку безробітної, їй нарахована
комісійна винагорода в жовтні 2012 року
та в лютому 2013 року в розмірі 343,27 грн. В
зв'язку з поданням ОСОБА_1
недостовірних даних під час реєстрації
в центрі зайнятості та отриманням
доходу в страховій компанії, сума
повернення складає 12566,85 грн. (а.с. 12).

На підставі вказаного акта
Чернівецьким МЦЗ виданий наказ від
06.08.2013 року за №273 про вжиття заходів
щодо повернення відповідачкою коштів у
сумі 12566,85 грн. і на адресу ОСОБА_1
скероване відповідне повідомлення з
цього приводу (а.с. 11, 8-9).

Разом з тим, судом установлено, що
зазначені позивачем у акті
розслідування від 06.08.2013 року за №144
висновки про отримання ОСОБА_1 доходу в
сумі 343,27 грн. під час перебування її на
обліку в Чернівецькому МЦЗ не
відповідають фактичним обставинам
справи. Тому, наказ про повернення нею
допомоги по безробіттю виданий
безпідставно та неправомірно з огляду
на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
випадок безробіття» від 02.03.2000 року за
№1533-III, із змінами та доповненнями
(надалі - Закон №1533-III) допомога по
безробіттю виплачується з 8 дня після
реєстрації застрахованої особи в
установленому порядку в державній
службі зайнятості.

Частиною 7 цієї ж статті встановлено, що
допомога по безробіттю може
виплачуватися одноразово для
організації підприємницької
діяльності безробітними, які не можуть
бути працевлаштовані у зв'язку з
відсутністю на ринку праці підходящої
роботи, крім осіб, зазначених у частині
другій статті 6 цього Закону. Ця
допомога виплачується особам, яким
виповнилося 18 років, за їх бажанням.

Статтею 31 Закону №1533-III установлені
підстави припинення, відкладення
виплат матеріального забезпечення на
випадок безробіття та скорочення їх
тривалості.

Так, відповідно до частини 1 цієї статті
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі: працевлаштування
безробітного; поновлення безробітного
на роботі за рішенням суду; вступу до
навчального закладу на навчання з
відривом від виробництва; відрахування
із навчального закладу; призову на
строкову військову або альтернативну
(невійськову) службу; набрання законної
сили вироком суду про позбавлення волі
безробітного або направлення його за
рішенням суду на примусове лікування;
призначення чи отримання права на
призначення пенсії за віком, у тому
числі на пільгових умовах, пенсії за
вислугу років або досягнення особою
встановленого законом пенсійного віку;
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості;подання письмової заяви про
бажання здійснювати догляд за дитиною
до досягнення нею трирічного віку;
подання письмової заяви про відмову
від послуг державної служби
зайнятості; зміни місця проживання;
закінчення строку їх виплати; зняття з
обліку за невідвідування без
поважних причин державної служби
зайнятості 30 і більше календарних днів;
відмови безробітного від двох
пропозицій підходящої роботи або від
двох пропозицій проходження
професійної підготовки,
перепідготовки, підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості, у тому
числі осіб, які вперше шукають роботу
та не мають професії (спеціальності);
відмови від роботи за спеціальністю,
професією, набутою після професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації за
направленням державної служби
зайнятості;смерті безробітного.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону
№1533-III застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно частини 3 вказаної статті сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих

соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Підпунктом 1 пункту 20 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу,
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14.02.2007
року за №219 (надалі - Порядок №219 від
14.07.2007 року) громадяни, зареєстровані як
такі, що шукають роботу, та безробітні,
серед іншого, знімаються з обліку з дня
працевлаштування, в тому числі на
сезонні або загальнодержавні
оплачувані громадські роботи,
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця, укладення
цивільно-правового договору, предметом
якого є діяльність, спрямована на
виконання власними силами робіт,
надання послуг. При цьому в картці
робиться запис про прийняття на роботу,
зазначаються дата і номер наказу, дата
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця, дата укладення
цивільно-правового договору.

Нормами пункту 5.5. Порядку надання
допомоги по безробіттю, в тому числі
одноразової виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року за №307,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.12.2000 року за №915/5136
(надалі - Порядок №307 від 20.11.2000 року)
виплата допомоги по безробіттю, серед
іншого, припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Судом установлено, що 15.05.2012 року ОСОБА_1
уклала субагентський договір без
номера з ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна»
(а.с. 14-17). Відповідно до пункту 2.1
договору предметом його є виконання за
винагороду на умовах цього договору
від імені та за рахунок страхового
агента (тобто, ТОВ «ОВБ Алфінанц
Україна») юридичних, організаційних та
інших дій, що спрямовані на сприяння
партнерським компаніям в укладенні
договорів страхування з клієнтами.
Пунктом 17.2 договору встановлено, що він
укладений на невизначений строк.

Відповідно до пункту 11.3 договору
комісійна винагорода страховому
субагенту є єдиною і виключною його
винагородою у зв'язку із наданням ним
послуг страховому агенту.

Розділом XIII договору визначено порядок
нарахування комісійної винагороди.
Зокрема, відповідно до пункту 13.4 цього
розділу вказаного договору підставами
для нарахування комісійної винагороди
є підписані сторонами акти виконаних
робіт (а.с. 16).

Згідно досліджених судом довідок від
30.07.2013 року за №872 та від 11.09.2013 року за
№960, виданих ТОВ «ОВБ Алфінанц Україна»
за період з 01.10.2012 року по 25.03.2013 року
ОСОБА_1 не отримувала комісійну
винагороду відповідно до укладеного з
товариством субагентського договору у
зв'язку з тим, що нею не були складені та
підписані акти виконаних робіт (а.с. 13,
107).

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1
фактично не надавала послуг ТОВ «ОВБ
Алфінанц Україна» по субагентському
договору від 15.05.2012 року та не
отримувала за це комісійної
винагороди протягом періоду
перебування її на обліку в
Чернівецькому МЦЗ, беручи до уваги
норми статті 31 Закону №1533-III, пункту 20
Порядку №219 від 14.07.2007 року та пункту 5.5
Порядку №307 від 20.11.2000 року, підстав для
зняття її з обліку як безробітної та
припинення виплати допомоги по
безробіттю не було.

Окрім вказаного, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку №60/62 від
13.02.2009 року перевірка обґрунтованості
матеріальних виплат безробітним
проводиться районними, міськрайонними,
міськими та районними у містах
центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття у разі, коли: подані
застрахованою особою документи дають
їй право на одержання допомоги по
безробіттю відповідно до частини
першої статті 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття»; особа, яка одержує
допомогу по безробіттю та не може бути
працевлаштована у зв'язку з
відсутністю на ринку праці підходящої
роботи, виявила бажання отримати
залишок належної їй допомоги по
безробіттю одноразово для організації
підприємницької діяльності; центром
зайнятості розглядається питання про
направлення особи, яка має вищу освіту
і перебуває на обліку як безробітна, на
перепідготовку для отримання другої
вищої освіти за рахунок коштів Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття; під час
перебування особи на обліку як
безробітної до центру зайнятості
надійшла інформація від державних
органів, підприємств, установ,
організацій чи громадян про обставини,
що впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг безробітній особі,
яка відрізняється від поданих нею
відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації.

Рішення щодо проведення перевірки
приймається керівником центру
зайнятості.

Разом з тим, у порушення пункту 3
Порядку №60/62 від 13.02.2009 року перевірка
обґрунтованості матеріальних виплат
ОСОБА_1 була проведена позивачем у
серпні 2013 року, тобто майже через 5
місяців після зняття її з обліку як
безробітної.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що даний позов
необґрунтований та безпідставний, тому
в його задоволенні слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Бобров Ю.О.

Постанова в повному обсязі
складена 30.12.2013 року.