Справа № 808/5457/13-а
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 року /11:21/Справа №
808/5457/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Нестеренко JI.O., при секретарі Чорній B.C.,
за участю представників позивача:
Зінченка М.В., Левченка В.В.,
представника відповідача: Коваленко
С.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

про скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.05.2013 №

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.05.2013 №.

На обґрунтування вимог позовної заяви
позивач зазначає, що висновки
податкової інспекції щодо відсутності
взаємовідносин підприємства позивача
з контрагентом ТОВ «ТД «Вектор» і, як
наслідок, відсутність реального
товарного характеру з поставки товару
продавцем - ТОВ «ТД «Вектор» покупцю -
ПАТ «Запоріжкокс» що, на думку
відповідача, призвело до завищення
суми податку на додану вартість,
задекларованого до відшкодування за
серпень 2011 року на 11 202 грн.
спростовуються наданими позивачем
первинними документами та даними
бухгалтерського обліку. А тому спірне
податкове повідомлення - рішення є
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях, просили
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
наданих запереченнях. Зазначає, що
позивач мав взаємовідносини з
контрагентом - ТОВ «ТД «Вектор», по
яким встановлено нереальність
господарських операцій та відсутність
поставок товарів. Вважає, що висновки
податкової про порушення позивачем
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем завищено
суму податку на додану вартість,
задекларованого до відшкодування за
серпень 2011 року на 11 202 грн. ґрунтуються
на законодавстві, а спірне податкове
повідомлення - рішення є законним та
обґрунтованим. Просить у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов позивача таким, що підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, в
період часу з 24.04.2013 по 30.04.2013 фахівцями
СДПІ по роботі з великими платниками
податків у м. Запоріжжі ДПС
(правонаступник - СДПІ з обслуговування
великих платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів) проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПАТ
«Запоріжкокс» () з питання
реальності та повноти відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
господарських відносин з платником
податків ТОВ «ТД «Вектор» () за серпень 2011 року, за
результатами якої складено акт
перевірки від 30.04.2013 №212/26-0/00191224.

Перевіркою, зокрема, встановлено
порушення:

- п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, в
результаті чого ПАТ «Запоріжкокс»
завищено суму податку на додану
вартість, задекларованого до
відшкодування за серпень 2011 року на 11 202
грн.

Позивачем були подані до позивача
заперечення від 15.05.2013 №19/164 на акт
перевірки.

Відповіддю від 21.05.2013 №3226/10/26-0 висновки
акту перевірки від 30.04.2013 №212/26-0/00191224
визнані обґрунтованими.

На підставі матеріалів перевірки та
встановлених порушень, податковою
винесено податкове повідомлення -
рішення від 24.05.2013 №, яким
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі 11
202 грн. та застосовані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 5 601 грн.

Не погодившись з винесеним спірним
податковим повідомленням - рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Як зазначено в акті перевірки та
встановлено матеріалами справи, згідно
наданих позивачем до перевірки
первинних документів, господарські
операції здійснювались між ПАТ
«Запоріжкокс» (Покупець) і ТОВ «ТД
«Вектор» (Постачальник) на підставі
договору поставки №239 від 27.01.2011.

Згідно зазначеного договору,
Постачальник зобов'язується поставити,
а Покупець, на умовах даного договору,
прийняти і оплатити РТІ (в подальшому -
«Товар») на умовах, передбачених даним
договором.

Кількість, номенклатура Товару
вказується в специфікаціях до даного
Договору, що є невід'ємною його
частиною.

Специфікацією №3/1998 від 07.07.2011 до
Договору передбачено, що Постачальник
передає, а Покупець приймає і оплачує
Товар, в тому числі:

- лубрікатор Pulsalrube ML500 (500ml) в кількості 8
штук по ціні 4 960 грн. без ПДВ на загальну
суму 39 680 грн.,

- лубрікатор Pulsalrube М (250ml) в кількості 4
штуки по ціні 4 082 грн. без ПДВ на
загальну суму 16 328 грн..

Загальна вартість зазначеного Товару
складає 67 209 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ
11 201 грн. 60 коп.

Ціна Товару вказана без урахування
транспортних витрат. Транспортні
витрати несе Покупець. Товар
поставляється автомобільним
транспортом. Товар поставляється на
умовах EXW м. Київ склад ТОВ «Торговий
дім «Вектор», відповідно з
міжнародними правилами інтерпретації
комерційних термінів «Інкотермс» в
редакції 2000 року. Оплата за Товар
здійснюється шляхом перерахування
попередньої оплати в розмірі 50% від
вартості поставляемої партії Товару на
підставі наданого Постачальником
Покупцю оригіналу рахунку-фактури.
Залишок вартості Товару оплачується
Покупцем протягом 5-ти банківських днів
з моменту поставки Товару.

Відповідно до умов договору
суб'єктом господарювання виписано
(оформлено) такі накладні (акти
виконаних робіт тощо) та податкові
накладні на поставку товарів (робіт,
послуг):

- рахунок - фактура №ВК-0000580 від 11.07.2011
(лубрікатор Pulsalrube ML500 (500ml) в кількості 4
штук; лубрікатор Pulsalrube М (250ml) в
кількості 2 штуки на загальну суму 33 604
грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ - 5 600 грн. 80 коп.;

- видаткова накладна №ВК-0000556 від 12.08.2011
(лубрікатор Pulsalrube ML500 (500ml) в кількості 4
штук; лубрікатор Pulsalrube М (250ml) в
кількості 2 штуки на загальну суму 33 604
грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ - 5 600 грн. 80 коп.

ТОВ «ТД «Вектор» в відповідності з
Податковим кодексом України по першій
події перерахування грошових коштів,
та в момент відвантаження товару
видало ПАТ «ЗАПОРІЖКОКС» податкові
накладні на відвантажений товар, а
зокрема:

- податкова накладна № 9 від 01.08.2011 на
суму 33604,80 грн., в тому числі податок на
додану вартість 5600,80 грн.;

- податкова накладна № 42 від 12.08.11 на
суму 33604,80 грн., в тому числі податок на
додану вартість 5600,80 грн.

Оплата за отриманий товар була
здійснена ПАТ «Запоріжкокс» на ТОВ «ТД
«Вектор» на підставі рахунку-фактури №
ВК-0000580 від 11.07.2011 на суму 67209,6 грн.
платіжними дорученнями № 204310 від 01.08.2011
на суму 33604,80 грн., та № 204907 від 22.08.2011 на
суму 33604,80 грн.

Вищенаведені операції відображено ПАТ
«Запоріжкокс» в бухгалтерському
обліку в серпні 2011 року наступним
чином: Д-т 37104 К-т 31103 на суму 33 604 грн. 80
коп.; Д-т 20701 К-т 63104 на суму 56 008 грн.; Д-т
64401 К-т 63104 на суму 11 201 грн. 60 коп. (ПДВ);
Д-т 63104 К-т 37104 на суму 33 604 грн. 80 коп.

Суми податку на додану вартість по
зазначеним податковим накладним
включено до податкового кредиту
відповідного періоду, відображених у
реєстрі отриманих податкових
накладних, які перенесені до додатку 5
до податкової декларації з податку на
додану вартість, даним декларації з ПДВ
за серпень 2011 року.

Придбані товари оприбутковані
прибутковим ордером №396853 від 15.08.2011 -
лубрікатор Pulsalrube ML500 (500ml) в кількості 8
штук, лубрікатор Pulsalrube М (250ml) в
кількості 4 штуки на склад цеху
сіркоочищення.

Згідно з документів, наданих платником
податків, транспортування товару
здійснювалось із залученням
перевізника «Євро Експрес» (термінова
доставка вантажів), в підтвердження
чого надана копія квитанції № 1-00113037
від 12.08.2011.

Відповідно до п.п.14.1.181 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно із Законом.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України,
податковий кредит визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), та
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
є дата здійснення першої з подій: або
дата списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), або дата
отримання податкової накладної.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Податковий кодекс України передбачає
тільки один випадок не включення до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг) -
це не підтвердження таких сум
податковими накладними чи митними
деклараціями (п.198.6 ст.198 ПК України).

Статтею 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що пред'явлені до
перевірки документи (Договір,
специфікація до договору, прибуткові
накладні, податкові накладні, платіжні
доручення на перерахування грошових
коштів, видаткові накладні, тощо) є
первинними документами у розумінні ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та повністю підтверджують
факт здійснення операцій за Договором
№239. Проведення розрахунків за
поставлений товар з підприємством - ТОВ
«ТД «Вектор» також безпосередньо
зазначено податковим органом в акті
перевірки.

Як встановлено матеріалами справи,
обумовлений Договором товар
придбавався позивачем з метою
використання в господарській
діяльності (виробничому процесі), був
оприбуткований, відповідно до даних
бухгалтерського обліку позивача, що
підтверджується наданими до перевірки
первинними документами.

В акті перевірки зазначено, що операції
ТОВ «ТД «ВЕКТОР», не підтверджуються
відносно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. В
зв'язку з цим ТОВ «ТД «ВЕКТОР» не могли
фактично здійснювати господарські
операції з урахуванням часу,
оперативності проведення операцій,
місцезнаходження майна, віддаленості
контрагентів один від одного.

Перевіркою встановлено відсутність
будь-якої інформації про наявні
складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства. і

Крім того, перевіркою ТОВ «ТД «Вектор»
встановлено взаємовідносини з ТОВ
«Промелектро-75» на підставі договору
від 10.08.2011 №83/В між ТОВ «Промелектро-75»,
надалі «Продавець», в особі директора
ОСОБА_4, діючого на підставі Статуту
товариства, з одного боку та ТОВ «ТД
«ВЕКТОР», надалі «Покупець», в особі
директора ОСОБА_5 діючого на підставі
Статуту товариства, з другого боку, що
далі іменуються «Сторони», або окремо
«Сторона» уклали договір про
постачання товару: на виконання вимог
договору складено видаткові накладні
наведені в додатку 1.1 до акту перевірки,
а саме: податкова накладна № 71 від
10.08.2011. На постачання лубрікатора PUL М500
в кількості 8 штук по ціні 4600,0 грн. без
ПДВ; лубрікатора PUL М250 в кількості 4
штуки по ціні 3770,0 грн. без ПДВ на адресу
ТОВ «ТД «Вектор» контрагентом ТОВ
«Промелектро-75» виписано податкову
накладну№71 від 10.08.2011 та видаткову
накладну від 10.08.2011 №100870.

Також в акті перевірки зазначено, що до
ДПІ у Подільському районі м. Києва ДПС
надійшов акт Яготинської МДПІ м. Яготин
від 20.01,2012 №5/2300/36098229 про результати
проведення документальної невиїзної
позапланової перевірки ТОВ
«Промелектро-75» , з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при справлянні податку
на додану вартість за період з серпня
2010 року по грудень 2011 року.

Згідно отриманих матеріалів
встановлено наступне: керівник ТОВ
«Промелектро-75» - ОСОБА_4, ІПН. НОМЕР_1
(громадянин Російської Федерації, є
одночасно засновником, керівником та
головним бухгалтером на підприємстві).

Згідно даних наданих Головним центром
обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України
ОСОБА_4 перетинав державний кордон
України 2 рази протягом 2011 року (термін
перебування 2 дні), у 2011 році державний
кордон України не перетинав. Довідка
про встановлення місцезнаходження
(місця проживання) платника податків
№5539/7/26-31 від 28.12.2011, місцезнаходження
платника податків не встановлено.
Яготинське бюро технічної
інвентаризації повідомило, що за ТОВ
«Промелектро-75» () по
реєстровим книгам бюро
техінвентаризації нерухомого майна на
праві власності в місті Яготині не
зареєстровано (лист №250 від 08.11.2011 року).

Згідно висновку спеціаліста
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при ГУМВС України в Київській області
№195 від 02.11.11 Лавріненко JI.M. зазначено,
що при проведенні дослідження
встановлено, що підпис, який виконаний
на договорі №46 від 15 липня 2011 року про
визнання електронних документів,
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Статтями 15, 16 ПК України платника
податку визначено як особу, яка
зобов'язана здійснювати утримання та
внесення до бюджету податку, що
сплачується покупцем, відповідає за
дотримання достовірності та
своєчасності визначення сум податку, а
також за повноту і своєчасність його
внесення до бюджету відповідно до
закону.

Поняття «добросовісний платник», яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а сам платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентами податкових
зобов'язань. А відтак платник не може
зазнавати негативних наслідків,
зокрема, у вигляді позбавлення його
права на податковий кредит, внаслідок
діянь інших осіб, що перебувають поза
межами його впливу.

Відповідно до ст.ст.4, 16, 36, 49 ПК України
відповідальність за своєчасне
декларування та сплату податків кожен
платник податків несе самостійно.
Підстав для солідарної
відповідальності платників податків
за декларування та сплату податків
Податковий кодекс України не містить.

Отже, позивач, як платник податку,
самостійно несе відповідальність за
достовірність і своєчасність
обчислення та внесення ним податку до
бюджету відповідно до законодавства
України і не може нести
відповідальність за несплату податків
продавцями, порушення ними правил
здійснення господарської діяльності.
Визначальним фактором для формування
податкового кредиту позивачем є рух
товарів в оподатковуваних операціях у
межах його господарської діяльності та
наявність у позивача виданих
продавцями товару податкових
накладних, оформлених з дотриманням
вимог чинного законодавства.

Щодо тверджень відповідача про
фіктивність зазначеного вище
правочину, суд вважає ці твердження
відповідача необґрунтованими,
оскільки фактичні умови здійснення
поставки не вимагали від зазначеного
вище контрагента позивача значних
людських та виробничих ресурсів,
оскільки діяльність контрагента
зводилась до укладення договорів,
контролю за переміщенням товару та
своєчасною оплатою. Отже, наявність
незначної чисельності працюючих,
навіть в кількості однієї особи, не є
доказом фіктивності господарських
операцій та неможливості їх
здійснення. З цих же причин не може бути
доказом фіктивності операцій
відсутність виробничих фондів. До того
ж їх відсутність у власності
зазначеного підприємства в період
здійснення господарських операцій з
позивачем, станом на дату здійснення
спірних господарських операцій так
само, як і на дату складання акту
перевірки відповідачем не встановлена.

Крім того, самі по собі акти зустрічної
звірки органами ДПІ контрагента
позивача, на які посилається
відповідач, та висновок про
фіктивність операцій з окремими
контрагентами ТОВ «ТД «Вектор» не є
доказами фіктивності поставки товару
позивачу.

Укладений між позивачем та його
контрагентом договір не віднесено
законом до нікчемних, також відсутні
судові рішення про визнання їх
недійсними.

Також, суд враховує, що відповідно до
існуючих правил бухгалтерського
обліку товарних залишків, а зокрема
«Інструкції про застосування плану
рахунків бухгалтерського обліку
активів, капіталу, зобов'язань і
господарських операцій підприємств і
організацій», затвердженої наказом
Мінфіну України від 30.11.1999 №291, отримані
ПАТ «ЗАПОРІЖКОКС» від ТОВ «ТД «Вектор»
були оприбутковані і відображені в
бухгалтерському обліку ПАТ
«ЗАПОРІЖКОКС» на рахунку 20701 «Запасні
частини». Про зазначене свідчить
прибутковий ордер на оприбуткування
товару, а зокрема: прибутковий ордер №
396853 від 15.08.11.

Загалом, від даного постачальника ПАТ
«ЗАПОРІЖКОКС» придбало товару на
загальну суму 67209,60 грн., який надалі був
використаний в господарській
діяльності на протязі 2012 року.

Крім того, використання зазначеного
товару ПАТ «ЗАПОРІЖКОКС» в
господарській діяльності
підтверджують наступні первинні
документи ПАТ «ЗАПОРІЖКОКС» стосовно
використання товару у виробництві на
протязі 2012 p., накладні - вимоги на
відпуск (внутрішнє переміщення
матеріалів): від 03.01.2012 № 411103; від 05.03.2012
№ 417848; від 09.04.2012 № 421325; від 28.04.2012 № 423483;
від 27.04.2012 № 423239; від 08.05.2012 № 423243; від
04.07.2012 № 430154; від 22.10.2012 № 442017.

Окрім того відображення в
бухгалтерському обліку ПАТ
«ЗАПОРІЖКОКС» даних стосовно
використання товару у виробництві на
протязі 2012 р. підтверджується
наступними регістрами бухгалтерського
обліку: шахматними журналами по дебету
рахунку 23301 за період з січня по
березень 2012 року; з квітня по червень 2012
року; з липня по вересень 2012 року; з
жовтня по грудень 2012 року та
аналітичними реєстрами до даного
шахматного журналу.

Відповідно до ч.1 ст.234 Цивільного
кодексу України фіктивним є правочин,
вчинений без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися
правочином. Обов'язковою ознакою
фіктивності правочину є відсутність у
сторін наміру створити правові
наслідки, які передбачені цим
правочином. У разі виконання своїх
обов'язків за договором хоча б однією
із сторін фіктивність правочину не
може вважатися встановленою.

Відповідно до презумпції
правомірності правочину, встановленої
ст.204 ЦК України, всі укладені між
сторонами правочини є чинними, якщо їх
недійсність прямо не встановлена
законом (нікчемні правочини). В усіх
інших випадках питання про недійсність
правочину має бути встановлено судом
на підставі заяви зацікавленої особи
після повного та всебічного розгляду
питання про недійсність такого
правочину. Про недійсність правочину
ухвалюється судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.

Суб'єкти господарювання самостійно
визначають умови ведення
господарської діяльності, економічної
доцільності ведення тих чи інших
господарських операцій.

Надаючи правову оцінку спірним
рішенням відповідача, суд виходить з
приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно
до яких, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють: чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як встановлено матеріалами справи,
зобов'язання за Договором, між
позивачем та ТОВ «ТД «Вектор»» згідно
наявних первинних та інших документів
виконувались сторонами належними
чином: укладений договір не суперечить
актам законодавства, товар фактично
придбаний позивачем для використання в
господарській діяльності, чим
спростовується висновок відповідача
про фіктивність та безтоварність
угоди. Оскільки доказів протилежного,
всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України,
відповідачем не надано, суд вважає
необґрунтованим висновок відповідача
про фіктивність цих правочинів.

На підставі викладеного вище, суд
вважає, що позивач правомірно та
належним чином відніс до складу
податкового кредиту суми ПДВ з
операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ТД
«Вектор» в декларації з податку на
додану вартість за серпень 2011 року.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими, а податкове
повідомлення - рішення від 01.03.2013
№ є протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів № від 24 травня 2013
року, винесене відносно Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»

Стягнути з державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства «Запоріжкокс» судовий збір
у розмірі 168 грн. 03 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О. Нестеренко