Справа № 826/2400/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2400/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової
Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Завод Маяк»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
серпня 2013 року за адміністративним
позовом заступника прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
до Публічного акціонерного товариства
«Завод Маяк» про стягнення
заборгованості у розмірі 38414,29 грн.,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
серпня 2013 року позов задоволено
повністю, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Завод «Маяк»
заборгованість по відшкодуванню
коштів на виплату різниці між сумами
пенсій у розмірі 38414,29 грн. на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та постановити
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами звірення розрахунків
правильності нарахування та
відшкодування сум фактичних витрат на
виплату пенсій науковим працівникам
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльності» Позивачем було
встановлено, що у Відповідача за період
з 01.07.2012 року по 30.10.2012 року утворилася
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій науковим працівникам,
призначених десятьом особам, у розмірі
38414,29 грн. Результати звірки
зафіксовані в довідці від 24.01.2013 року.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 24 Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», держава
встановлює для наукових
(науково-педагогічних) працівників, які
мають необхідний стаж наукової роботи,
пенсії на рівні, що забезпечує
престижність наукової праці та
стимулює систематичне оновлення
наукових кадрів.

Приписи ч. 8 ст. 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
визначають, що перелік посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до цієї статті,
затверджується Кабінетом Міністрів
України з урахуванням положень статей
22-1, 22-2 цього Закону.

Різниця між сумою пенсії, призначеної
за цим Законом, та сумою пенсії,
обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується: для
наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету; для наукових
(науково-педагогічних) працівників
інших державних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів цих підприємств,
установ, організацій та закладів, а
також коштів державного бюджету в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. При цьому за рахунок
коштів державного бюджету науковим
(науково-педагогічним) працівникам
оплачується з розрахунку на одну особу
50 відсотків різниці пенсії,
призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Згідно пункту 2 Порядку фінансування
різниці між сумою пенсії, призначеної
науковим (науково-педагогічним)
працівникам державних не бюджетних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 372 від 24.03.2004 року (далі - Порядок №372),
за рахунок коштів державного бюджету
фінансується 50 відсотків різниці у
розмірі пенсії наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації у розрахунку на одну особу.
Інша частина фінансується за рахунок
коштів цих підприємств, установ,
організацій та закладів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №372
розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних не бюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається. Зазначені підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

Згідно п. 9 Порядку №372, різниця у
розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
кількість осіб, які отримують наукову
пенсію ПАТ «Завод Маяк», становить
десять осіб. Отже, чинним
законодавством України на Відповідача
покладено обов'язок по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату пенсій
таким науковим працівникам.

Посилання апелянта на порушення судом
першої інстанції порядку розгляду
справи колегією суддів оцінюється
критично, оскільки, по-перше,
Відповідача мав право подати
заперечення проти заявленого позову,
по-друге, клопотання про розгляд справи
за загальними правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України, як то передбачено приписами ч.
4 ст. 183-2 КАС України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

В свою чергу, доводи апелянта
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства, а отже,
не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Завод Маяк» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30 серпня 2013 року - без
змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.