Справа № 2а-7620/11/2670
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Санін
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"20" січня 2014 р.
Справа № 2а-7620/11/2670

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні у
м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
"11" листопада 2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Київського апеляційного
адміністративного суду про виконання
функціональних обов"язків по
забезпеченню прав та компенсацію
моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

В 2011 р. до Окружного адміністративного
суду м. Києва звернувся з позовом
ОСОБА_3 (надалі - позивач) до Київського
апеляційного адміністративного суду
(надалі - відповідач), в якому просив
суд:

1. Визнати відсутність компетенції
права КААС на відмову від виконання
функціональних обов'язків по
пересиланню по пошті рішення суду від
18.01.2011 р. по справі №2а-2997/10/1070 Позивачу,
який не був присутнім на судовому
засіданні.

2. Визнати відсутність компетенції
права КААС на відмову від виконання
функціональних обов'язків по
пересиланню по пошті рішення суду від
17.02.2011 р. по справі №2а-7269/11/2670.

3. Зобов'язати КААС надати по пошті
ОСОБА_3 копію рішення суду, по судовому
розгляду справи №2а-2997/10/1070 що
відбулось 18.01.2011 р.

4. Зобов'язати КААС надати по пошті
ОСОБА_3 копію рішення суду, по судовому
розгляду справи №2а-7269/11/2670 що
відбулось 17.02.2011 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Апелянт зазначив, що відповідач
протиправно та із порушенням положень
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції чинній на момент
винесення рішень КААС по справам
№2а-2997/10/1070 та №2а-7269/11/2670) (надалі - КАС
України) не направило на його адресу
копії рішень КААС, що були прийняті по
справам №2а-2997/10/1070 та №2а-7269/11/2670.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної апеляційних скарг, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.02.2011 р.
відповідачем в порядку письмового
провадження, було винесено ухвалу по
справі №2а-2997/10/1070 (за позовом ОСОБА_3 до
Київського окружного
адміністративного суду про
зобов'язання вчинити певні дії), якою
апеляційні скарги ОСОБА_3 на ухвалу та
постанову Київського окружного
адміністративного суду 10.03.2010 р. у
справі ОСОБА_3 до ОАС м. Києва про
визнання права, визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
дії - залишені без задоволення, а судові
рішення без змін.

Крім того, 17.03.2011 р. КААС, в порядку
письмового провадження, було винесено
ухвалу по справі №2а-7269/10/2670 (за позовом
ОСОБА_3 до Київського окружного
адміністративного суду про
зобов'язання вчинити певні дії), якою в
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3
було відмовлено, а ухвала Окружного
адміністративного суду м. Києва
залишена без змін.

Апелянт, вважаючи що Відповідачем були
недотримані положення КАС України,
зокрема не направлені йому копії
судових рішень, оскаржив бездіяльність
Відповідача в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Нормативно-правовим актом, який
визначає правові засади організації
судової влади та здійснення правосуддя
в Україні з метою захисту прав, свобод
та законних інтересів людини і
громадянина, прав та законних
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави на засадах верховенства права,
визначає систему судів загальної
юрисдикції, статус професійного судді,
народного засідателя, присяжного,
систему та порядок здійснення
суддівського самоврядування і
встановлює систему і загальний порядок
забезпечення діяльності судів та
регулює інші питання судоустрою і
статусу суддів є Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» (надалі -
Закон №2453).

За положеннями ч.3 ст.1 Закону №2453
судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції. Суди загальної
юрисдикції спеціалізуються на
розгляді цивільних, кримінальних,
господарських, адміністративних справ,
а також справ про адміністративні
правопорушення (ч.1 ст.18 Закону №2453).

Крім того, в ст.27 Закону №2453 визначено,
що апеляційний суд: розглядає справи
відповідної судової юрисдикції в
апеляційному порядку згідно з
процесуальним законом; у випадках,
передбачених процесуальним законом,
розглядає справи відповідної судової
юрисдикції як суд першої інстанції;
аналізує судову статистику, вивчає та
узагальнює судову практику; надає
місцевим судам методичну допомогу в
застосуванні законодавства; здійснює
інші повноваження, визначені законом.

Разом з тим, судом встановлено, що ні
положення Закону №2453, ні положення
Інструкції №155, ні іншим
нормативно-правовим документом не
покладається саме на суд (як на
самостійну юридичну особу), обов'язок
щодо забезпечення направлення копій
процесуальних документів сторонам по
адміністративній справі.

Більше того, суд акцентує увагу, що в
положеннях КАС України, під судом
розуміється суддя адміністративного
суду, який розглядає і вирішує
адміністративну справу одноособово,
колегія суддів адміністративного суду
(ст.3 КАС України).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог Позивача про
зобов'язання КААС визнати відсутність
компетенції права КААС на відмову від
виконання функціональних обов'язків по
пересиланню по пошті судових рішень,
оскільки такі повноваження не належать
КААС (як самостійні юридичній особі).

Колегія суддів звертає увагу, що в ст.149
КАС України передбачено, що після
закінчення апеляційного провадження
справа не пізніш як у семиденний строк
направляється до адміністративного
суду першої інстанції, який її
розглянув.

Колегія суддів приймає до уваги
посилання Відповідача, що КААС, після
апеляційного розгляду справ №2а-2997/10/1070
(за позовом ОСОБА_3 до Київського
окружного адміністративного суду про
зобов'язання вчинити певні дії) та
№2а-7269/10/2670 (за позовом ОСОБА_3 до
Київського окружного
адміністративного суду про
зобов'язання вчинити певні дії),
повернув вказані справи до судів
перших інстанцій - окружних
адміністративних судів (зокрема,
Київського окружного
адміністративного суду та Окружного
адміністративного суду м. Києва).

При цьому, в п.13.16 Інструкції №155
передбачено, що після повернення справ
із судів апеляційної чи касаційної
інстанції копії судових рішень цих
судів видаються судом першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги про
зобов'язання Відповідача надати по
пошті апелянту копії судових рішень
КААС по адміністративним справам
№2а-2997/10/1070 та №2а-7269/10/2670, задоволенню
не підлягали, так як вказані справи на
момент судового розгляду, даної справи
передані відповідачем до судів перших
інстанцій.

Крім того, колегія суддів акцентує
увагу, що положення ст.167 КАС України, на
яку посилається апелянт, регулює
порядок направлення копій судових
рішень по адміністративній справі в
судах першої інстанції, та не
визначають порядок направлення рішень,
які були прийняті судом апеляційної
інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що за
змістом позовної заяви апелянт
намагається оскаржити дії Відповідача,
які пов'язані з процесом розгляду
конкретних адміністративних справ.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 12.06.2009 р.,
з врахуванням положень ч.1 ст.2, п.1,7 і 9
ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 КАС України, суди та
судді при розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції, і не можуть бути відповідачами
у справах про оскарження їх рішень, дій
чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з
розглядом судових справ.

Конституцією встановлено, що судді при
здійсненні правосуддя незалежні і
підкоряються лише закону, вплив на них
у будь-який спосіб забороняється і що
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, установлених законом
(ст.126 та 129 Конституції).

Законність процесуальних дій
(бездіяльності) суду, вчинених при
розгляді конкретної справи, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю.
Намагання зробити це в конкретній
справі шляхом подання окремого позову
проти суду чи судді є неналежним
втручанням у здійснення правосуддя і
посягання на процесуальну
незалежність.

Аналогічну позицію висвітлив
Верховний Суд України в постанові від
15.04.2008 р. та листі №44851 від 05.07.2013 р.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Отже, суд першої інстанції, виконавши
всі вимоги процесуального
законодавства, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, постановив обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для
справи. Висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами,
дослідженими у судовому засіданні, а
тому підстав для їх перегляду з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від "11" листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,08720

3- відповідачу: Київський апеляційний
адміністративний суд вул.Московська
8,корп.30,м.Київ,01010