Справа № 812/10516/13-а
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10516/13-а

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: Шеховцова О.О.
(довіреність від 26.06.2013 № 353/10),

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по сплаті
єдиного податку з фізичних осіб в сумі 1
406,89 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
сплаті єдиного податку з фізичних осіб
в сумі 1 865,69 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі
оподаткування та відноситься до 2
групи, відповідно до заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування з 24.07.2012. Відповідач має
заборгованість перед бюджетом зі
сплати єдиного податку у розмірі 1 865,69
грн., з яких 1 865,17 грн. - основний платіж,
0,52 грн. - пеня. На адресу відповідача
було направлено податкову вимогу №
3337-17 від 14.08.2013 на суму 948,09 грн., конверт
з якою повернувся без вручення із
позначкою «за закінченням терміну
зберігання».

Представник позивача в судовому
засіданні надав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
по сплаті єдиного податку в сумі 1 406,89
грн. (1 406,37 грн. - основний платіж, 0,52 грн.
- пеня), у зв'язку з погашенням
відповідачем частини боргу.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наявних у матеріалах
справи доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України від 02.12.2010
№2755-VI, який встановлює перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до ст. 6 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI податком є
обов'язковий, безумовний платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників податку відповідно до
цього Кодексу.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності;

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки;

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право,
зокрема, застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_2
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Відповідач як платник податків
перебуває на обліку в ДПІ в Жовтневому
районі м.Луганська, що підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 03.07.2012 № 267/183.

Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу
України юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою..

Згідно п.291.4 ст. 291 Податкового кодексу
України суб'єкти господарювання, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК
009:2005), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп;

3) третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб;

обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

5) п'ята група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, не
обмежена;

обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.
(п.293.2 ст. 293 Податкового кодексу
України).

Відповідно п. 294.4 ст. 294 Податкового
кодексу України для зареєстрованих в
установленому порядку фізичних осіб -
підприємців, які до закінчення місяця,
в якому відбулася державна реєстрація,
подали заяву щодо обрання спрощеної
системи оподаткування та ставки
єдиного податку, встановленої для
першої або другої групи, перший
податковий (звітний) період
починається з першого числа місяця,
наступного за місяцем, у якому виписано
свідоцтво платника єдиного податку.

Пунктом 295.1 ст. 295 Податкового кодексу
України встановлено, що платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач з 24.07.2012 перейшов на
спрощену систему оподаткування, вид
діяльності - технічне обслуговування
та ремонт автотранспортних засобів.

Згідно зворотного боку облікової
картки платника податків станом на
дату розгляду справи за відповідачем
рахується податковий борг з єдиного
податку в розмірі 1 406,89 грн. (1 406,37 грн. -
недоїмка, 0,52 грн. - пеня).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що податковим
органом було направлено відповідачу
податкову вимогу від 14.08.2013 № 3337-17,
конверт з якою повернувся до позивача
із позначкою «за закінченням терміну
зберігання».

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Враховуючи те, що відповідач за час
судового розгляду справи доказів, які б
спростовували доводи позивача, суду не
надав, у добровільному порядку
податковий борг з єдиного податку з
фізичних осіб не сплатив, позовні
вимоги визнаються судом
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено 21.01.2014.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
сплаті єдиного податку з фізичних осіб
в сумі 1 406,89 грн. задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1)
заборгованість перед бюджетом з
єдиного податку з фізичних осіб у
розмірі 1 406,89 грн. (одна тисяча
чотириста шість гривень 89 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 21.01.2014.

Суддя
Т.С. Ушаков