Справа № 9101/178271/2012
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р. справа № 2а-12304/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю.
Уханенка С.А.

розглянувши у письмовому провадженні в
місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі Запорізької
області на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 травня 2011 року у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Мелітополі Запорізької
області про зобов'язання здійснити
перерахунок щомісячної державної
соціальної допомоги "Дітям війни", -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 травня 2011 року позовні
вимоги позивача задоволені частково:
визнано протиправними дії відповідача
щодо нездійснення перерахунку та
виплати позивачу підвищення до пенсії
згідно ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 22 травня 2008 року по 09
квітня 2009 року, з урахуванням
виплачених сум. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовував свої вимоги тим, що
механізм розрахунку підвищення пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", не
визначений на законодавчому рівні, не
вказано, яким саме органом, за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється.
Посилались на неможливість
застосування до даних правовідносин
положень ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої постанови, не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується посвідченням (а.с. 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було
зупинено на 2006 рік згідно з Законом
України від 20.12.2005 р. N 3235-IV (пункт 17 ст. 77).
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 виключений,
встановлено поетапне запровадження
пільг дітям війни, передбачених
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Однак, такий порядок у 2006 році не був
визначений.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок позивачу надбавки до
пенсії за 2006 рік.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України "Про
Державний бюджет України за 2007 рік" дію
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" було зупинено на 2007
рік.

Рішенням Конституційного суду України
від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 визнана такою, що
не відповідає Конституції України (є
неконституційною), та втратила
чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік ".

Частиною 3 ст. 62 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" (із
змінами) встановлено, що для визначення
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007
року застосовується прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, визначений абзацом
п'ятим частини першої цієї статті,
збільшений на 1 відсоток, що складає
відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладено в новій
редакції, відповідно до якої дітям
війни до пенсії виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Частиною четвертою статті 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
передбачено, що учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий
мінімум для непрацездатних осіб
складав 470 грн., то відповідач з січня 2008
року правильно виплачував надбавку
позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" визнані
неконституційними з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення.

До набрання законної сили рішеннями
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року підстави для
перерахунку підвищення до пенсії
позивачам як дітям війни за період з 01
січня 2008 року по 22 травня 2008 року
відсутні, оскільки зазначене рішення
не має зворотної дії.

Згідно частини другої статті 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів (в редакції
Закону чинного на час звернення до
суду).

У разі ж відсутності підстав для
визнання поважною причини пропуску
строку звернення до суду та
встановлення факту порушення права суд
відмовляє в його захисті саме з підстав
пропуску строку відповідно до вимог ч. 1
ст. 100 КАС України (в редакції Закону
чинного на час звернення до суду).

Рішення Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 було
опубліковано в "Офіційному віснику
України" 27.07.2007 року № 52, а Рішення
Конституційного Суду України від
22.05.2008 року N 10-рп/2008 було опубліковано в
"Офіційному віснику України" 06.06.2008 року
№ 38 і саме з цих дат позивач дізнався,
або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав та мав можливість
звернутися до суду з адміністративним
позовом.

Натомість, позивач звернувся до
адміністративного суду за захистом
своїх порушених прав 09 квітня 2009 року,
тобто саме з цього часу необхідно
відраховувати річний строк звернення
до суду.

З урахуванням наведеного, а також
враховуючи річний строк звернення
позивача до адміністративного суду,
суд першої інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача здійснити
перерахунок та виплатити щомісячне
підвищення до пенсії позивачу за
період з 22 травня 2008 року по 09 квітня 2009
року, в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, з урахуванням виплачених сум.

Переглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області -
залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 27 травня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ч.10
ст.183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ю.М. Дадим

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко