Справа № 821/2775/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.Справа № 821/2775/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Запорожана Д.В.судді -Жука
С.І.розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 08
жовтня 2013 року по адміністративній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
українсько-грецького
сільськогосподарського підприємства
"Афіни" до Іванівського відділення
Генічеської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

встановила:

Позивач ТОВ УГСП "Афіни" 22.07.2013 року
звернувся до суду із позовом, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
03.07.2013 року № , яким було збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість на загальну суму
82205,00 гривень, в тому числі за основним
платежем у сумі 54803,00 гривні та за
штрафними санкціями у сумі 27402,00 гривні.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим,
що висновок податкового органу щодо не
підтвердження реального здійснення
операцій по придбанню ТОВ УГСП "Афіни" у
ПП «ЮГ ОЙЛ» дизельного пального
ґрунтується виключно на акті
позапланової невиїзної перевірки
контрагента позивача, який не є
первинним документом податкового та
бухгалтерського обліку. Також вказав,
що до перевірки позивачем були надані
всі первинні документи, у т.ч. податкові
накладні, які підтверджують факт
поставки товару та його використання у
діяльності підприємства. Позивач
вказав, що оскільки ТОВ УГСП "Афіни" є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку, то
суми ПДВ віднесені до скороченої
декларації з ПДВ не підлягають сплаті
до бюджету, а залишається в
розпорядженні такого підприємства.

Справа була розглянута в порядку
письмового провадження.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від 03
липня 2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість всього на загальну
суму 82205,00 гривень, в тому числі за
основним платежем у сумі 54803,00 гривні та
за штрафними санкціями у сумі 27402,00
гривні.

В апеляційній скарзі Генічеська ОДПІ
ГУ Міндоходів у Херсонській області, з
посиланням на порушення судом 1-ї
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
щодо скасування оскаржуваної
постанови, та прийняття нової про
відмову у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що ТОВ
УГСП "Афіни" зареєстроване як юридична
особа відповідно до виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 08.07.2013
року за №0000160, та перебуває на
обліку в Нижньосірогозькій МДПІ
(Іванівське відділення) з 25.08.2005 року за
№ 392.

Основними видами діяльності ТОВ УГСП
"Афіни" згідно Довідки про включення до
ЄДРПОУ та коду КВЕД є - 01.11.0 -
вирощування зернових та технічних
культур, 01.12.0 - овочівництво,
декоративне садівництво та
вирощування продукції розсадників,
01.30.0 - змішане сільське господарство
тощо.

У перевіреному періоді ТОВ УГСП "Афіни"
було платником фіксованого
сільськогосподарського податку
відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з 20.06.2013 року по 25.06.2013 року на
підставі наказу № 202 від 20.06.2013 року,
згідно ст. 79, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, головним державним податковим
ревізором-інспектором податкового
контролю Генічеської МДПІ Херсонської
області ДПС Гученко А.А. була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка з питань правомірності
формування податкового кредиту,
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість при проведенні
господарських операцій з платником
податків ПП «ЮГ ОЙЛ» за період липень
2012 року, та правильність відображення
(перенесення) суми податку на додану
вартість по строку «Перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду за
липень-грудень 2012 року, за результатами
якої було складено акт від 25.06.2013 року
№12/22.2/33582550 (а.с. 9-21).

За висновками акту перевірки були
встановлені наступні порушення:

1) ч. 1 ст. 203, 215, 228, 662, 665, 656 ЦК України в
частині недодержання в момент вчинення
правочинів, які не спрямовані на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними (п.5 ст. 203 ЦК України),
п. 198.3, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 123.2 ст. 123, п.
209.2, п. 209.3 ст. 209 ПК України встановлено:

- за період липень 2012 року
занижено по рядку 14 декларації
"позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту звітного
(податкового) періоду" на суму 54803,00
гривні та завищено по рядку 18
декларації «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 14
- рядок 16, від'ємне значення) або рядок
15+рядок 16) (значення цього рядка
переноситься до рядка 16 декларації
(скороченої) наступного звітного
(податкового) періоду) на суму 54803,00
гривні;

- за період серпень 2012 року
завищення по рядку 16 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду
(значення рядка 18 декларації
(скороченої) попереднього звітного
(податкового) періоду)» у сумі 58189,00
гривень, у зв'язку з чим встановлено
завищення по рядку 18 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 14
- рядок 16, від'ємне значення) або рядок
15+рядок 16) (значення цього рядка
переноситься до рядка 16 декларації
(скороченої) наступного звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні;

- за період вересень 2012 року
завищення по рядку 16 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду
(значення рядка 18 декларації
(скороченої) попереднього звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні, у зв'язку з чим встановлено
завищення по рядку 18 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 14
- рядок 16, від'ємне значення) або рядок
15+рядок 16) (значення цього рядка
переноситься до рядка 16 декларації
(скороченої) наступного звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні;

- за період жовтень 2012 року у
зв'язку з допущеним порушенням за
вересень 2012 року встановлено завищення
по рядку 16 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду
(значення рядка 18 декларації
(скороченої) попереднього звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні, у зв'язку з чим встановлено
завищення по рядку 18 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 14
- рядок 16, від'ємне значення) або рядок
15+рядок 16) (значення цього рядка
переноситься до рядка 16 декларації
(скороченої) наступного звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні;

- за період листопад 2012 року
у зв'язку з допущеним порушенням за
жовтень 2012 року встановлено завищення
по рядку 16 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду
(значення рядка 18 декларації
(скороченої) попереднього звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні, у зв'язку з чим встановлено
завищення по рядку 18 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду, яке зараховується до складу
податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (рядок 14
- рядок 16, від'ємне значення) або рядок
15+рядок 16) (значення цього рядка
переноситься до рядка 16 декларації
(скороченої) наступного звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні;

- за період грудень 2012 року у
зв'язку з допущеним порушенням у
листопаді 2012 року встановлено
завищення по рядку 16 «перевищення суми
податкового кредиту над сумою
податкового зобов'язання попереднього
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду
(значення рядка 18 декларації
(скороченої) попереднього звітного
(податкового) періоду)» у сумі 54803,00
гривні, у зв'язку з чим встановлено
заниження по рядку 17 «сума податку на
додану вартість, яка підлягає
нарахуванню, залишається у
розпорядженні сільськогосподарського
підприємства (рядок 14- рядок 16,
позитивне значення)» у сумі 54803,00
гривні.

Як вбачається з матеріалів
справи, на підставі вищевказаних
висновків акту перевірки від 25.06.2013
року №12/222/33582550 Генічеською МДПІ було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.07.2013 року
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 82205,00 гривень,
в тому числі за основним платежем у
сумі 54803,00 гривні та за штрафними
санкціями у сумі 27402,00 гривні (а.с. 22).

Судом 1-ї інстанції було
вірно встановлено, що перебуваючи на
спеціальному режимі оподаткування, ТОВ
УГСП "Афіни" у період з липня по грудень
2012 року надало до Генічеської МДПІ по
дві податкові декларації з ПДВ за кожен
звітний (податковий) період, а саме:

- загальну - Декларація з податку на
додану вартість, де суб'єктом
господарювання декларуються операції,
що не пов'язані з виробництвом
(продажем) сільськогосподарської
продукції (позитивне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту з ПДВ
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет на загальних умовах), надалі
Декларація з ПДВ (загальна);

- скорочену - Декларація з податку на
додану вартість
сільськогосподарського
товаровиробника, сума якого нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів
(послуг), надалі Декларація з ПДВ
(скорочена).

З акту перевірки вбачається,
що на встановлення порушення
Податкового кодексу України та
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням вплинули
обставини, встановлені на підставі
висновку акту перевірки ПП «Юг Ойл» від
23.04.2013 року № 8/22-2/37586166 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість за період липень 2012
року та податку на прибуток за період з
01.07.2012 року по 30.09.2012 року при здійсненні
правових відносин з ТОВ «Адіантум»,
яким було встановлено відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
товарів у ТОВ «Адіантум» на загальну
суму 308770,00 гривень, що стало підставою
для визнання угод ПП «Юг Ойл»
нікчемними, у т.ч. по покупцю товару -
ТОВ УГСП "Афіни".

Таким чином, вказані
обставини вплинули на висновок
податкового органу, що правочини
позивача з постачальником ПП «Юг Ойл»
не мали на меті настання правових
наслідків і відповідно до ст. 203, 2015 ЦК
України є нікчемними, внаслідок чого
ТОВ УГСП "Афіни" неправомірно
задекларувало у липні 2012 року у
скорочені декларації з ПДВ податковий
кредит на суму ПДВ 54803,00 гривні по угоді
з вказаним контрагентом.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 ПК
України резидент, який провадить
підприємницьку діяльність у сфері
сільського і лісового господарства та
рибальства та відповідає критеріям,
встановленим у пункті 209.6 цієї статті
(далі - сільськогосподарське
підприємство), та може обрати
спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 209.2 ст. 209 ПК України
встановлено, що згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Зазначені суми податку на
додану вартість акумулюються
сільськогосподарськими
підприємствами на спеціальних
рахунках, відкритих в установах банків
та/або в органах, які здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів у порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК
України об'єктом оподаткування є
операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до ст. 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК
України встановлено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для цілей
визначення об'єкта оподаткування ПДВ
витрати платника щодо сплати
(нарахування) відповідної суми податку
у складі ціни товару мають бути
підтверджені належним чином
складеними податковими накладними та
первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції та є підставою для формування
податкового обліку платника податків.

Як вбачається з матеріалів
справи, у перевіряємому періоді
позивач мав договірні взаємовідносини
з контрагентом - постачальником ПП «Юг
Ойл».

Згідно матеріалів справи, 07
липня 2012 року між ТОВ УГСП "Афіни" (за
договором - покупець) та ПП «Юг Ойл» (за
договором - продавець) був укладений
договір купівлі-продажу №5, згідно
якого продавець зобов'язується
продавати, а покупець оплатити та
прийняти товар - нафтопродукти в
кількості, яка визначається у
відповідності з товарно-транспортними
накладними, оплата товару здійснюється
на умовах 100% передоплати, доставка
товару здійснюється за рахунок покупця
автотранспортом продавця, датою
передачі товару є дата зазначена в
товарно-транспортній накладній, термін
дії договору до 31.12.2012 року (а.с. 71-72).

На виконання вказаного
договору ПП «Юг Ойл» у липні 2012 року на
адресу ТОВ УГСП "Афіни" поставив
дизельне паливо на загальну суму 328820,00
гривень, у тому числі ПДВ 54803,03 гривні,
що підтверджується видатковою
накладною №РН-0000004 від 09.07.2012 року та
податковою накладною від 07.07.2012 року
(а.с. 76-77).

Оплата товару на загальну
суму 328820,00 гривень, здійснена шляхом
безготівкового розрахунку, що
підтверджується банківською випискою.
Транспортування товару проводилось
згідно товарно-транспортної накладної.

В матеріалах справи
знаходяться докази використання
нафтопродуктів в господарській
діяльності ТОВ УГСП "Афіни", а саме:
сертифікат відповідності, матеріальні
звіти з руху ПММ за відповідний період,
з якого вбачається фіксування
придбання відповідних
паливо-мастильних матеріалів,
кількість використаних нафтопродуктів
згідно лімітно-заборних карт, та
залишок на кінець відповідного
періоду.

Суд 1-ї інстанції дійшов
вірного висновку про те, що в наслідок
перевірки первинних документів
відповідач не вказав на
невідповідність вимогам податкового
законодавства податкових накладних, за
якими позивач формував податковий
кредит.

Судом 1-ї інстанції було
обґрунтовано встановлено, що у
перевіреному періоді позивачем було
отримано від ПП «Юг Ойл» дизельне
пальне, вказаний товар оплачений
позивачем в повному обсязі грошовими
коштами, в тому числі з урахуванням
суми податку на додану вартість, після
чого була отримана податкова накладна
на суму ПДВ 54803,00 гривні, за рахунок якої
був сформований податковий кредит у
відповідному звітному періоду за
скороченою декларацією з ПДВ.

Виходячи з викладеного,
судом 1-ї інстанції не встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства щодо порядку формування
податкового кредиту за спірною
господарською операцією.

Також колегія суддів
погоджується з висновком суду 1-ї
інстанції щодо помилковості висновків
відповідача, покладені в основу
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, щодо нікчемності
поставки дизельного палива ПП «Юг Ойл»
на адресу позивача з посиланням на ч. 1
ст. 203, 215, 228 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 203, 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, що встановлені ч.ч. 1 -
3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Кожна із цих
вимог є самостійною підставою
недійсності правочину.

Однак, Генічеською МДПІ не
було враховано припис акту цивільного
законодавства України, викладений в ч. 1
ст. 204 ЦК України, згідно з яким правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаним судом недійсним
(презумпція правомірності).

Виходячи з викладеного,
головною підставою вважати правочин
нікчемним являється її недійсність,
встановлена виключно законом, а не
актами перевірки, які б факти в цьому
акті не були відображені. Вказані ж в
Акті перевірки висновки є суто
суб'єктивною думкою державного
податкового ревізора-інспектора,
оскільки були зроблені за відсутності
інформації, яка надається в
передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 67
ГК України відносини підприємства з
іншими підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів. Підприємства
вільні у виборі предмета договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України.
Доказів чи доводів того, що позивачем
укладена угода, яка суперечить діючому
законодавству, відповідачем не було
наведено.

Судом 1-ї інстанції було
вірно зазначено, що Податковий кодекс
України не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника від інших осіб і фактичної
сплати контрагентами податку до
бюджету. Питання віднесення певних сум
до податкового кредиту поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не залежить від розрахунків
з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент
якимось чином порушив діюче
законодавство або не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду 1-ї інстанції про те, що
добросовісний платник податків, який в
силу покладеного на нього законами
обов'язку щодо сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) вступає у
зв'язку з цим у відповідні
правовідносини з державою і тому не
може нести відповідальність за
невиконання чи неналежне виконання
такого обов'язку іншими платниками
податків, якщо інше не встановлено
законом.

Таким чином, якщо перевіркою
контрагента позивача ПП «Юг Ойл»
встановлено недоліки його
господарської діяльності, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цього контрагента.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення позивача на віднесення
сплаченої ним у липні 2012 року суми ПДВ
до податкового кредиту, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо цього та має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Також судом 1-ї інстанції
було обґрунтовано зазначено, що ТОВ
УГСП "Афіни" у перевіреному періоді
перебував на спеціальному режимі
оподаткування та відповідно був
платником фіксованого
сільськогосподарського податку.

Підпунктом 14.1.256. пункту 14.1
статті 14 ПК України передбачено, що
фіксований сільськогосподарський
податок для цілей глави 2 розділу XIV
цього Кодексу - податок, який
справляється з одиниці земельної площі
у відсотках її нормативної грошової
оцінки та сплата якого замінює сплату
окремих податків і зборів.

Згідно зі ст. 307 ПК України
особливістю обкладення платників
фіксованого сільськогосподарського
податку окремими податками і зборами є
звільнення їх від сплати таких
податків і зборів, як податку на
прибуток підприємств; земельного
податку (крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
сільськогосподарського
товаровиробництва); збору за
спеціальне використання води; збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності (у частині
провадження торговельної діяльності).
Податки і збори, не зазначені у п. 307.1
цієї статті, сплачуються платником
податку в порядку і розмірах,
установлених цим Кодексом, а єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - в порядку,
визначеному Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Пунктом 4 Порядку
акумулювання сільськогосподарськими
підприємствами сум податку на додану
вартість на спеціальних рахунках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 січня 2011 року
№11 передбачено, що сума податку на
додану вартість, що акумулюється на
спеціальному рахунку, не підлягає
вилученню до державного бюджету і
використовується
сільськогосподарським підприємством
відповідно до п. 209.2 ст. 209 ПК України.
Контроль за дотриманням вимог цього
Порядку здійснюють органи державної
податкової служби (п. 5 Порядку № 11).

Згідно з п. 30.8 ст. 30 ПК
України контролюючі органи здійснюють
контроль за правильністю надання та
обліку податкових пільг, а також їх
цільовим використанням, за наявності
законодавчого визначення напрямів
використання (щодо умовних податкових
пільг) та своєчасним поверненням
коштів, не сплачених до бюджету
внаслідок надання пільги, у разі її
надання на поворотній основі.
Податкові пільги, використані не за
призначенням чи несвоєчасно повернуті,
повертаються до відповідного бюджету.

Судом 1-ї інстанції було
правильно зазначено, що позивач в
скороченій декларації з податку на
додану вартість в розділі 2 Податковий
кредит в рядку 8.1 "придбання
(виготовлення, будівництво,
спорудження, створення) з податком на
додану вартість на митній території
України товарів/послуг та необоротних
активів з метою їх використання у межах
господарської діяльності платника
податку для здійснення операцій, які,
зокрема, підлягають оподаткуванню за
основною ставкою та нульовою ставкою"
(колонка Б) зазначив за липень 2012 року
суму податку на додану вартість у
розмірі 265691,00 гривня, яка включає
податковий кредит у сумі ПДВ 54803,00
гривні по операції з придбання у ПП «Юг
Ойл» дизельного пального (а.с. 47-50).

Вказана операція в акті
перевірки була визнана податковим
органом нікчемною.

Однак, форма та порядок
заповнення вказаної декларації не
передбачає розрахунки з бюджетом,
внаслідок чого податкове зобов'язання,
які виникають за цією декларацією не
можуть визначатись як податкові (або
грошові) зобов'язання до бюджету.

Відповідно до п. 14.1.39 ст. 14 ПК
України грошове зобов'язання платника
податків - це сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 14.1.156 ст. 14 ПК
України податкове зобов'язання - це
сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Визначена Генічеською МДПІ
в оскаржуваному податковому
повідомлені-рішенні сума грошового
зобов'язання по ПДВ в розмірі 54803,00
гривні має спеціальний режим, оскільки
повністю залишається у розпорядженні
цих сільськогосподарських підприємств
та спрямовується на підтримку власного
виробництва і тому зазначена сума не
підлягає перерахуванню до бюджету і,
відповідно, не є податковим
зобов'язанням позивача.

З огляду на вищевказане
колегія суддів вважає, що суд 1-ї
інстанції правильно і в достатньому
об'ємі встановив обставини справи та
ухвалив зазначену постанову з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для
скасування або зміни вказаної
постанови колегія суддів не вбачає, а
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та висновків суду 1-ї
інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.
200 та п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія
суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Генічеської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року по адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю українсько-грецького
сільськогосподарського підприємства
"Афіни" до Іванівського відділення
Генічеської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5-ть днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку у
відповідності до положень діючого
законодавства до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан
Суддя:/підпис/С.І. Жук