Справа № 2а-547/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
Справа №
10996/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Березнівської
районної державної адміністрації
Рівненської обл. на постанову
Березнівського районного суду
Рівненської обл. від 25.06.2010р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл. про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

18.02.2010р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила визнати протиправними
дії відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл. щодо
відмови у проведенні перерахунку та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років; зобов'язати орган праці та
соціального захисту населення
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з того, що
спірна допомога надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
також сплатити на її користь
невиплачену суму допомоги за період з
30.03.2006р. по 01.03.2010р.; зобов'язати
відповідача в подальшому нараховувати
і сплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років (а.с.2-5).

Постановою Березнівського районного
суду Рівненської обл. від 25.06.2010р.
заявлений позов задоволено частково;
визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл. щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_2
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі, що обчислюється
з урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.;
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити позивачу недоплачену
щомісячну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» в розмірі, що обчислений з
урахуванням встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. (а.с.23-24).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління праці
та соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл., який
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити (а.с.28-29).

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що відповідачем на
підставі норм Законів України про
Державний бюджет України на 2007-2009 роки
виконано свій обов'язок перед
позивачем щодо виплати спірної
допомоги, орган праці та соціального
захисту населення не має повноважень
на самостійне визначення розміру
допомоги по догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.95 Конституції України
виключно Законом України про Державний
бюджет визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове призначення цих
видатків, відповідач є розпорядником
коштів державного бюджету нижчого
рівня і будь-які бюджетні зобов'язання
може здійснювати за наявності
бюджетного призначення, останній не
має власного резерву для виплати
коштів на розглядувані потреби.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 є
матір'ю малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; належить до застрахованих
осіб, перебувала до 30.01.2009р. у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, знаходилася на обліку
в Управлінні праці та соціального
захисту населення Березнівської
районної державної адміністрації
Рівненської обл. (а.с.6-15).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007р. по справі № 6-рп/2007
та від 22.05.2008р. визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
обмежується дія ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», а тому в період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. відновлена
дія статей вищеназваного Закону, через
що позивачу за розглядуваний період
спірна допомога виплачувалася в
заниженому розмірі.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
нормам матеріального права і фактичним
обставинам справи.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.) допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Звідси, позивач має право відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» на пільги відповідно
до цього Закону, а саме на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до довідок Управління праці
та соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл.
позивачу, починаючи з квітня 2007 року, по
січень 2009 року, спірна допомога
виплачувалася в розмірі, передбаченому
Законами України про Державний бюджет
України на 2007-2009 роки (а.с.18).

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положення ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Розмір допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
визначений ст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачений також Порядком
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затв. постановою КМ України № 13 від
11.01.2007р. (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.). Також вказаною постановою
призупинено дію абзацу першого п.22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затв. постановою КМ України № 1751 від
27.12.2001р., якою передбачався розмір
вказаної допомоги на рівні
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

У частині вирішення решти
позовних вимог колегія суддів виходить
з того, що ст.46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Законів
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, згідно зі
змінами, внесеними до ст.13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», його дію поширено на
застрахованих осіб, водночас із Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40 - 44.

Пункт 2 розділу III Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31.12.2008р.

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
у тому числі й пункт 25 розділу II
зазначеного Закону щодо виключення
статей 40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішення
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 положення статей
40-44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» відновили свою дію.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
передбачено, що у 2009 році допомога
відповідно до Законів України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених КМ України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою КМ України №
1751 від 27.12.2001р. саме на виконання Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (пункт 1). Новий акт уряду на
виконання ст.46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання ст.46 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» КМ України не визначалися.

У зв'язку з тим, що у розглядуваній
справі спір виник щодо виплати
допомоги за 2007-2008 роки особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин на відносини щодо виплати
допомоги особі, яка застрахована у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
поширюються норми спеціального закону,
яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до ст.43 якого
допомога надається застрахованій
особі у розмірі, що встановлюється
правлінням Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
постанови КМ України № 32 від 16.01.2007р.
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» здійснюють органи
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання застрахованих
осіб, відповідний обов'язок слід
покласти на відповідача Управління
праці та соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл.

Покликання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_2,
які стосуються нарахування та виплат
їй щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за періоди з 09.07.2007р. до 31.12.2007р.
включно, з 22.05.2008р. до 31.12.2008р. включно.

Щодо решти позовних вимог, у
задоволенні яких відмовлено судом
першої інстанції, колегія суддів
враховує, що сторонами рішення суду в
цій частині не оскаржено, а відтак
правові підстави для його апеляційного
перегляду в цій частині є відсутніми.

Вказана позиція відповідає
роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1, 13.2
постанови Пленуму ВАС України № 7 від
20.05.2013р. «Про судове рішення в
адміністративній справі».

Також колегія суддів враховує, що
судом першої інстанції з'ясовано, що
позивач про порушення своїх прав
дізналася в лютому 2010 році, що
стверджується листом відповідача № Н-3
від 15.02.2010р. (а.с.9), а відтак строк
звернення не пропустила.

Апелянтом жодних заперечень у цій
частині судового рішення не наведено,
вказані обставини не спростовані
матеріалами справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, з вищевикладених мотивів.

При вирішенні наведеного спору
колегія суддів враховує правову
позицію Верховного Суду України по
наведеній категорії справ, яка
викладена в постановах № 21-168а13 від
11.06.2013р., № 21-188а13 від 09.07.2013р.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про часткове задоволення позовних
вимог з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Березнівської районної державної
адміністрації Рівненської обл. на
постанову Березнівського районного
суду Рівненської обл. від 25.06.2010р. в
адміністративній справі № 2а-547/10/1701
залишити без задоволення, а згадану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька