Справа № 805/16659/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логойда Т.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
справа №805/16659/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Васильєвої І. А., Казначеєва Е.Г.,
Яманко В.Г.,

Секретар судового засідання Карабан
Т.М.,

За участі представника позивача
Гуляєвої М.М., Омельченко К.Ю. (на
підставі довіреності)

За участі представника відповідача
Лапшичева К.Ю., Бондар Ю.М. (на підставі
довіреності)

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
04 грудня 2013 року у справі № 805/16659/13-а за
позовом Комунальної медичної установи
"Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1 м. Макіївки Донецької
області" до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправною та скасування вимоги в
частині,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області, в якому просив визнати
противоправними дії ревізорів
Макіївської об'єднаної державної
фінансової інспекції Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області щодо виявлення порушень, що
зафіксовані у акті ревізії
фінансово-господарської діяльності в
комунальній медичній установі «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 1 м. Макіївки Донецької області» за
період з 01 січня 2012 року по 31 липня 2013
року № 25-17/026 від 16 вересня 2013 року
(абзац 6 сторінки 16 - абзац 3 сторінки 21
Акту ревізії), визнати окремі пункти
Вимоги Макіївської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області щодо усунення
виявлених ревізією порушень №25-15/1207
від 24 вересня 2013 року противоправними,
а саме: скасувати пункт Вимоги
Макіївської об'єднаної державної
фінансової інспекції Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області № 25-15/1207 від 24 вересня 2013 року
щодо відшкодування збитків, заподіяних
установі у зв'язку з виплатою надбавки
за керування санітарним транспортом 7
водіям у сумі 10 472,43 грн., та зайво
сплачених до Пенсійного Фонду України
єдиного соціального внеску на
заробітну плату на суму 3 556,46 грн. (т. 1
а.с. 3-9).

Позивач надав до суду першої інстанції
заяву від 04 грудня 2013 року про
уточнення позовних вимог, в якій просив
визнати противоправними дії
Макіївської об'єднаної державної
фінансової інспекції щодо виявлення
порушень, що зафіксовані у акті ревізії
фінансово-господарської діяльності в
комунальній медичній установі "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№1 м. Макіївки Донецької області" від 16
вересня 2013 року № 25-17/026 (абзац 6
сторінки 16 - абзац 3 сторінки 21 акту
ревізії); визнати протиправним та
скасувати п. 2 вимоги Макіївської
об'єднаної державної фінансової
інспекції - структурного підрозділу
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області від 24 вересня 2013 року
№25-15/1207 в частині, якою вимагалося
стягнути 10472,43 грн., які зайво сплачені,
з осіб, які їх отримали безпідставно, в
порядку та розмірах встановлених ст.ст.
127, 136 КЗпП України, в іншому випадку -
стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 10472,43
грн. в порядку та розмірах встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП України (т. 2 а.с. 45-46).

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04 грудня
2013 року позов комунальної медичної
установи "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1 м.
Макіївки Донецької області"
задоволений частково, визнано
протиправним та скасовано п. 2 вимоги
Макіївської об'єднаної державної
фінансової інспекції - структурного
підрозділу Державної фінансової
інспекції в Донецькій області від
24.09.2013 року №25-15/1207 в частині, якою
вимагалося: стягнути 10472,43 грн., які
зайво сплачені, з осіб, які їх отримали
безпідставно, в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 127, 136 КЗпП України, в
іншому випадку - стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах
кошти у сумі 10472,43 грн. в порядку та
розмірах встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП
України. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено (т.2 а.с.110-114).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (т. 2 а.с. 116-118).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції при прийнятті рішення не
застосовані норми наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 02 жовтня
2000 року №232 «Про затвердження переліку
спеціальних та спеціалізованих
транспортних засобів галузі охорони
здоров'я України, що відносяться до
складу (категорії санітарних)», п. 3.7, 3.12
«Засоби транспортні дорожні»
Державного стандарту України ДСТУ 2984-95
від 01 січня 1996 року, п. 2.4.4 «Умов оплати
праці працівників закладів охорони
здоров'я та установ соціального
захисту населення» затверджених
спільним наказом Міністерства охорони
здоров'я України та Міністерства праці
і соціальної політики» від 05 жовтня 2005
року №308/519.

Апелянт вказує на те, що за період з 01
січня 2012 року по 31 липня 2013 року
проведено необґрунтоване збільшення
місячної тарифної ставки 7-м водіям на
20% та її виплата за керування
автомобілями, які не відповідають
категорії спеціалізованого
санітарного транспорту на суму 10472,43
грн., та як наслідок зайво проведено
нарахувань на заробітну плату. Дані
порушення встановлені шляхом
співставлення тарифікаційних списків,
штатних розписів, особових рахунків,
платіжних відомостей з даними
технічних паспортів автомобілів,
інвентарних карток ф.03-6 з вимогами
діючого законодавства, підтверджено
зустрічною звіркою і фактичним
обстеженням транспорту.

Виходячи з вищенаведеного, апелянт
вважає, що мова йде не про законність
виплати заробітної плати водіям, а про
законність та обґрунтованість
підвищення тарифної ставки, лише тим
водіям, які дійсно керують
спеціалізованим санітарним
транспортом.

Також, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не надано
належної оцінки зазначеним обставинам
у справі, що призвело до порушенням
норм процесуального права, а саме: ч. 4
ст. 11, ст.ст. 69, 71, 79, 86, 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
не врахував та не дослідив докази
(документи), які є в матеріалах справи.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали доводи
апеляційної скарги, просили постанову
суду першої інстанції скасувати, у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В судовому засіданні представники
позивача заперечували проти доводів
апеляційної скарги, просили апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що комунальна медична
установа "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1 м.
Макіївки Донецької області" (далі - КМУ
"Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1 м. Макіївки Донецької
області") є юридичною особою, головною
метою діяльності якої є надання
первинної медико-санітарної допомоги
населенню Центрально-Міського району
м. Макіївки, забезпечення населення
доступною, своєчасною, якісною та
ефективною первинною
медико-санітарною допомогою (т. 1 а.с.
10-21).

Позивач є розпорядником бюджетних
коштів нижчого рівня, джерелами
формування майна та кошторису якого
згідно зі статутом, затвердженим
розпорядженням Макіївської міської
ради від 30 листопада 2011 року №15/19, є,
зокрема кошти місцевого бюджету.
Відомча підпорядкованість установи -
Управління охорони здоров'я
Макіївської міської ради.

Макіївською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією, яка є
структурним підрозділом Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області, відповідно до п. 6.3.2.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області на III квартал 2013 року
та на підставі направлень на
проведення ревізії від 20.08.2013 року №№
460 та 461, від 29 серпня 2013 року № 474, від 26
липня 2013 року № 417, виданих начальником
Макіївської об'єднаної державної
фінансової інспекції, програми
ревізії, проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Комунальної медичної установи "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№1 м. Макіївки Донецької області" за
період з 01 січня 2012 року по 31 липня 2013
року, за результатами якої складено акт
від 16 вересня 2013 року № 25-17/026, яким
встановлені певні порушення (т. 1 а.с.
23-74).

Так, вибірковою ревізією підвищення
посадових окладів керівникам за
наявність кваліфікаційної категорії,
за керування санітарним транспортом
встановлено факт підвищення місячних
тарифних ставок на 20% за керування
спеціалізованим санітарним
транспортом з її подальшою виплатою за
період з 01 січня 2012 року по 31 липня 2013
року на загальну суму 10 472,43 грн. 7-ми
водіям установи, які закріплені за
наступними автомобілями:

1.ВА3 212214 ЗНГ (Lada) держ. № АН 5071 СЕ (інв.
№10510003) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

2.ВАЗ 212140-120-40 ЗНГ (Lada) держ. № АН 3006 ІВ
(інв. №1051000) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

3.ВАЗ 213100-120-40 (LadaNiva) держ. № АН 4464 КХ (інв.
№10510010) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

4.ВАЗ 213100-120-40 (LadaNiva) держ. № АН 4470 КХ (інв.
№10510011) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

5.ВАЗ 213100-120-40 (LadaNiva) держ. № АН 4471 КХ (інв.
№10510012) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

6.ВАЗ 213100-120-40 (LadaNiva) держ. № АН 4460 КХ (інв.
№10510013) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія;

7.ВАЗ 213100-120-40 (LadaNiva) держ. № АН 4469 КХ (інв.
№10510014) має 5 посадочних місць, в т.ч.
місто водія.

В ході ревізії з метою підтвердження
факту та підстав проведення реєстрації
вказаних автомобілів як
санітарних-спеціалізованих проведено
зустрічну звірку у Відділенні
реєстраційно-екзаменаційної роботи м.
Макіївки при УДАІ ГУМВС України у
Донецькій області (далі - ВРЕР м.
Макіївки), за результатами якої
встановлено: автомобіль держ. №АН 5071 СЕ
позивачем отримано від КМУ "Центральна
поліклініка м. Макіївки" на підставі
акту прийняття-передачі основних
засобів від 03 січня 2012 року №44 з
реєстраційним талоном, в якому тип
транспортного засобу зазначено як
"легковий санітарний" з особливою
відміткою "спеціалізований". Під пакет
документів про реєстрацію додано
накази Управління охорони здоров'я
Макіївської міської ради "Про
реєстрацію автомобільного транспорту"
від 17.08.2011 року № 222, згідно з яким
головному лікарю КМУ "Центральна
поліклініка м. Макіївки" наказано
здійснити реєстрацію Lada 21214 ЗНГ, як
такого, що відноситься до
спеціалізованого транспортного
засобу, від 10 травня 2011 року № 122, згідно
з яким головному лікарю КМУ "Дитяча
міська поліклініка м. Макіївка"
наказано здійснити реєстрацію Lada 21240 як
такого, що відноситься до
спеціалізованих санітарних
транспортних засобів, та наказ КМУ
"Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1 м. Макіївки Донецької
області" від 03 січня 2012 року №11 "Про
раціональне використання медичного
транспорту", згідно з яким транспортний
засіб ВАЗ 21214 ЗНГ держ. №АН 5071 СЕ є
таким, що відноситься до
спеціалізованого санітарного
транспортного засобу.

ВРЕР м. Макіївки на підставі заяв
позивача проведено перереєстрацію
зазначеного автомобілю Lada та залишені
старі державні номери.

21 вересня 2012 року ВРЕР м. Макіївки
проведено реєстрацію транспортного
засобу, що придбаний в торгівельній
організації, та видано свідоцтво про
реєстрацію САО 240402, в якому ВАЗ 212140
державний номер АН 3006 ІВ віднесено до
типу "легковий санітарний" та зроблено
особливу відмітку - спеціалізований.

Крім того, наказом Головного
управління охорони здоров'я Донецької
обласної державної адміністрації від 07
грудня 2012 року №84 "Про реєстрацію
автомобілів LadaNiva" головному лікарю КМУ
"Центр первинної медико-санітарної
допомоги №1 м. Макіївки Донецької
області" наказано прийняти на баланс 5
автомобілів LadaNiva (ВАЗ 213100-120-40 держ. №АН
4464 КХ, ВАЗ 213100-120-40 держ. №АН 4470 КХ, ВАЗ
213100-120-40 держ. №АН 4471 КХ, ВАЗ 213100-120-40
держ. №АН 4460 КХ, ВАЗ 213100-120-40 держ. №АН 4469
КХ та зареєструвати їх в органах ДАІ як
спеціалізований санітарний транспорт.
А наказом головного лікаря КМУ "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№1 м. Макіївки Донецької області" від 11
грудня 2012 року № 325 "Про реєстрацію
автомобілів LadaNiva" завідувачу
господарством Бабченко О.Є. наказано
зареєструвати зазначені автомобілі в
органах ДАІ як спеціалізований
санітарний транспорт.

ВРЕР м. Макіївки 27 грудня 2012 року
проведено реєстрацію 5-ти автомобілів
LadaNiva 213100 як спеціалізований санітарний
транспорт.

Реєстрацію всіх вказаних транспортних
засобів по КМУ "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1 м.
Макіївки Донецької області" проводив
провідний фахівець ВРЕР м. Макіївки
Волік В.Г., який пояснив, що реєстрація
вказаних транспортних засобів
проводилась на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 23
грудня 2009 року №1371, ДСТУ 2984-95, наказів
Головного управління охорони здоров'я
Донецької обласної державної
адміністрації та Управління охорони
здоров'я Макіївської міської ради
(матеріали зустрічної звірки ВРЕР м.
Макіївки відображені в додатку 11 до
акту).

В інвентарних картках вказаних
автомобілів відсутня будь яка
інформація стосовно спеціального
обладнання чи оснащення цих
транспортних засобів, як таких що
можуть надавати медичну допомогу під
час руху.

В ході ревізії проведено обстеження
автомобілів, за результатами якого
встановлено, що вони не мають
спеціального обладнання для надання
медичної допомоги постраждалим та
хворим під час руху, не відповідають
вимогам Державного класифікатора
продукції та послуг (ДК 016-97) від 01 січня
1999 року та п.п. 3.7 та 3.12 "Засоби
транспортні дорожні" Державного
стандарту України ДСТУ 2984-95
(відображено в додатку 12 до акту
ревізії).

Головний лікар КМУ "Центр первинної
медико-санітарної допомоги №1 м.
Макіївки Донецької області" пояснила,
що дані автомобілі з моменту їх
отримання конструктивно не
змінювались та додатково не
обладнувались медичним устаткуванням
і станом на час їх реєстрації та
перереєстрації залишались в
первинному вигляді (пояснення в
додатку №13 до акта ревізії).

Контролюючим органом зроблено
висновок, що за період з 01 січня 2012 року
по 31 липня 2013 року проведено
необґрунтоване збільшення місячної
тарифної ставки 7-ми водіям на 20% та її
виплата за керування автомобілями, які
не відповідають категорії
спеціалізованого санітарного
транспорту, на загальну суму 10472,43 грн.
(в т.ч. за 2012 рік - 4902,64 грн., за І півріччя
2013 року - 5569,79 грн.) та, як наслідок, зайво
проведено нарахування на заробітну
плату та перераховано єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
3556,46 грн. (в т.ч. за 2012 рік - 1779,67 грн., за І
півріччя 2013 року - 1776,79 грн.), чим
порушені вимоги наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 02 жовтня
2000 року №232, п. 2.4.4 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених спільним
наказом Міністерства охорони здоров'я
України та Міністерства праці і
соціальної політики від 05 жовтня 2005
року №308/519, зареєстрованого в Мінюсті
України 17 жовтня 2005 року під №1209/11489,
ст.ст. 1, 13 Закону України "Про оплату
праці", п. 1 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Порушення встановлено 09 вересня 2013
року шляхом співставлення
тарифікаційних списків, штатних
розписів, особових рахунків, платіжних
відомостей з даними технічних
паспортів автомобілів, інвентарних
карток ф. 03-6 з вимогами діючого
законодавства, підтверджено
зустрічною звіркою і фактичним
обстеженням транспорту.

Внаслідок допущеного порушення
установі завдано матеріальної шкоди
(збитків) на суму 14028,89 грн.

Відповідальною особою за встановлене
порушення є головний лікар та головний
бухгалтер установи, з поясненень яких
слідує, що збільшення тарифної ставки
водіям за керування санітарним
спеціалізованим транспортом та її
виплата проводилась на підставі
технічних паспортів автотранспорту,
зареєстрованого як спеціалізований
санітарний транспорт та відповідно до
діючого законодавства (відомість
нарахованої та сплаченої заробітної
плати водіям за санітарний транспорт
та пояснення головного лікаря та
головного бухгалтера у додатку 14 до
акту ревізії).

20 вересня 2013 року позивачем на акт
ревізії подані заперечення від 19
вересня 2013 року №01/08-1151 (т. 1 а.с. 74-89).

23 вересня 2013 року Державна фінансова
інспекція в Донецькій області надала
на заперечення позивача висновки щодо
усунення виявлених недоліків (т. 1 а.с.
90-93).

За результатами ревізії Макіївською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією прийнято вимогу від 24
вересня 2013 року №25-15/1207 щодо усунення
виявлених ревізією порушень, одним з
абзаців п. 2 якої встановлено, що вході
ревізії встановлено, що в порушення п.
2.4.4 Умов оплати праці працівників
закладів охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення,
затверджених спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства праці і соціальної
політики від 05 жовтня 2005 року №308/519,
зареєстрованого в Мінюсті України
17.10.2005 року під №1209/11489, ст.ст. 1, 13 Закону
України "Про оплату праці", п. 1 ст. 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
проведено необґрунтоване збільшення
місячної тарифної ставки 7-ми водіям на
20% та її виплата за керування
автомобілями, які не відповідають
категорії спеціалізованого
санітарного транспорту на загальну
суму 10472,43 грн., у зв'язку з чим
вимагалося стягнути 10472,43 грн., які
зайво сплачені, з осіб, які їх отримали
безпідставно, в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 127, 136 КЗпП України, в
іншому випадку - стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах
кошти у сумі 10472,43 грн. в порядку та
розмірах встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП
України.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначені Законом
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону
визначено, що орган державного
фінансового контролю здійснює
державний фінансовий контроль та
контроль за:

- виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;

- цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;

- цільовим використанням і
своєчасним поверненням кредитів
(позик), одержаних під державні
(місцеві) гарантії;

- складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету;

- станом внутрішнього контролю та
внутрішнього аудиту у розпорядників
бюджетних коштів;

- усуненням виявлених недоліків і
порушень.

Відповідно до п. 1 та 16 Положення про
державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 03 жовтня 2011 року
№1236, державні фінансові інспекції в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Інспекції) підпорядковуються
Державній фінансовій інспекції
України та є її територіальними
органами, і згідно з п. 16 вказаного
Положення є юридичними особами
публічного права.

Пунктом 1 вказаного Положення також
встановлено, що у складі Інспекцій
утворюються як структурні підрозділи
державні фінансові інспекції у
районах, містах або міжрайонні,
об'єднані в районах та містах державні
фінансові інспекції, а також можуть
вводитись посади головних державних
фінансових інспекторів в районах та
містах (далі - підпорядковані фінансові
інспекції та головні інспектори).

Пунктом 1 Положення про державні
фінансові інспекції у районах, містах
та міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 03 жовтня 2011 року
№1236, визначено, що державні фінансові
інспекції у районах, містах та
міжрайонні, об'єднані в районах та
містах державні фінансові інспекції
(далі - підрозділи) є структурними
підрозділами державних фінансових
інспекцій в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (далі - Інспекція).

Згідно з п.п. 2, 3, 6 вказаного Положення
підрозділи у своїй діяльності
керуються також положенням про
підрозділ, затвердженим відповідною
Інспекцією.

Основним завданням підрозділу є
реалізація повноважень Інспекції на
території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Підрозділ має право в установленому
порядку, зокрема, пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства.

Порядок проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 року №550.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Пунктами 35 та 3 вказаного Порядку
визначено, що результати ревізії
оформляються актом, який містить:
вступну частину, констатуючу частину.
Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Акт ревізії - документ, який
складається посадовими особами
контролюючого органу, що проводили
ревізію, фіксує факт її проведення та
результати. Заперечення, зауваження до
акта ревізії (за їх наявності) та
висновки на них є невід'ємною частиною
акта.

Судова колегія вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що акт
ревізії не є рішенням суб'єкта владних
повноважень в розумінні статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для осіб,
робота (діяльність) яких перевірялися,
тому його висновки чи зміст не можуть
бути предметом спору.

Висновки, відображені в акті перевірки,
не встановлюють для відповідного
суб'єкта жодних прав та обов'язків, отже
оскарження позивачем висновків,
відображених в акті перевірки, шляхом
визнання дій відповідача
неправомірними є неналежним способом
захисту порушеного права.

Крім того, відповідно до наведених норм
права дії Держфінспекції щодо
виявлення фактів порушення
законодавства та відображення їх в
акті ревізії є обов'язком, який
покладений на вказаний контролюючий
орган законодавством.

Провівши ревізію та за результатами її
проведення склавши відповідний акт
відповідач виконав свій обов'язок,
діючи в межах наданих йому повноважень,
і не порушив права та законні інтереси
позивача.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
про визнання противоправними дій
відповідача щодо виявлення порушень,
що зафіксовані в акті ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача.

Відповідно до п. 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року №550, якщо вжитими в
період ревізії заходами не забезпечено
повне усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Актом ревізії встановлено факт
необґрунтованого підвищення 7-ми
водіям установи місячної тарифної
ставки на 20 % та її виплата за керування
автомобілями, які не відповідають
категорії спеціалізованого
санітарного транспорту, на загальну
суму 10472,43 грн.

Статтею 1 Закону України "Про оплату
праці" визначено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від
складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та
господарської діяльності
підприємства.

Згідно зі ст. 13 вказаного Закону оплата
праці працівників установ і
організацій, що фінансуються з бюджету,
здійснюється на підставі актів
Кабінету Міністрів України в межах
бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці
працівників установ і організацій, що
фінансуються з бюджету, затверджуються
одночасно з бюджетом.

Пунктом 2.4 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених спільним
наказом Міністерства охорони здоров'я
України та Міністерства праці і
соціальної політики від 05.10.2005 року
№308/519, встановлено підвищення
посадових окладів і місячних тарифних
ставок певним категоріям працівників.

Так, згідно з пп. 2.4.4 п. 2.4 вказаних Умов
за керування санітарним транспортом
водіям санітарних автомобілів місячні
тарифні ставки підвищуються на 20
відсотків. Перелік автомобілів,
віднесених до санітарних,
затверджується Міністерством охорони
здоров'я України.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 02 жовтня 2000 року №232
затвердженого Перелік спеціальних та
спеціалізованих транспортних засобів
галузі охорони здоров'я України, що
відносяться до складу (категорії)
санітарних, та п. 2 наказано керівникам
органів, установ і закладів охорони
здоров'я, підприємств та організацій
медичного (санітарного) автомобільного
транспорту здійснювати реєстрацію
(перереєстрацію) санітарних
транспортних засобів, які включено до
Переліку згідно з "Правилами державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та
мотоколясок", затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 року №1388, та Державного
стандарту України "Засоби транспортні
дорожні. Типи. Терміни та визначення"
(ДСТУ 2984-95).

Відповідно до вказаного Переліку до
спеціальних санітарних транспортних
засобів відносяться: швидка медична
допомога; невідкладна медична
допомога; реанімаційний; оперативний
медицини катастроф;
оперативно-рятувальний надзвичайних
ситуацій; спеціальні перевезення
(трупів, анатомічних матеріалів, інші).

До спеціалізованих санітарних
транспортних засобів відносяться:
медична служба; пересувні пункти
забору та переливання крові;
рентгенологічні; асенізаційні та
дезінфекційні; пересувні медичні
лабораторії; аварійно-технічні служби.

Відповідно до п. 3.7 "Засоби транспортні
дорожні" Державного стандарту України
ДСТУ 2984-95 від 01 січня1996 року (далі - ДСТУ
2984-95) спеціалізований автомобіль - це
автомобіль який за своєю конструкцією
та обладнанням призначений для
перевезення пасажирів або вантажів
певних категорій.

Пунктом 3.12 "Засоби транспортні дорожні"
ДСТУ 2984-95 визначено, що легковий
автомобіль спеціалізований - це
легковий автомобіль, який має
спеціальне обладнання (лічильник,
пульт зв'язку, броню, тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
автомобільний транспорт" транспортні
засоби за своїм призначенням
поділяються на: транспортні засоби
загального призначення; транспортні
засоби спеціалізованого призначення;
транспортні засоби спеціального
призначення.

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що транспортний засіб
спеціалізованого призначення -
транспортний засіб, який призначений
для перевезення певних категорій
пасажирів чи вантажів (автобус для
перевезення дітей, інвалідів,
пасажирів певних професій, самоскид,
цистерна, сідельний тягач, фургон,
спеціалізований санітарний автомобіль
екстреної медичної допомоги,
автомобіль інкасації, ритуальний
автомобіль тощо) та має спеціальне
обладнання (таксі, броньований,
обладнаний спеціальними світловими і
звуковими сигнальними пристроями
тощо); транспортний засіб спеціального
призначення - транспортний засіб,
призначений для виконання спеціальних
робочих функцій (для аварійного
ремонту, автокран, пожежний,
автобетономішалка, вишка
розвідувальна чи бурова на автомобілі,
для транспортування сміття та інших
відходів, технічна допомога,
автомобіль прибиральний,
автомобіль-майстерня, радіологічна
майстерня, автомобіль для пересувних
телевізійних і звукових станцій тощо).

Судова колегія погоджується з
висновком суду пешої інстанції щодо
неприйняття до уваги доводів
відповідача стосовно того, що
автомобілі позивача не відповідали
вимогам п. 11 ст. 1 Закону України "Про
екстрену медичну допомогу", який набрав
чинності з 01.01.2013 року, відповідно до
якого спеціалізований санітарний
транспорт - оснащений спеціальними
світловими і звуковими сигнальними
пристроями транспортний засіб,
призначений для перевезення людини у
невідкладному стані та обладнаний для
надання екстреної медичної допомоги
відповідно до національних стандартів
щодо такого виду транспорту, оскільки
вказаний Закон на позивача не
поширюється.

Відповідно до ст. 33 Закону України
"Основи законодавства України про
охорону здоров'я" медична допомога за
видами поділяється на екстрену,
первинну, вторинну (спеціалізовану),
третинну (високоспеціалізовану),
паліативну, медичну реабілітацію.

Порядок надання медичної допомоги
лікарями та іншими медичними
працівниками і порядок направлення
пацієнтів до закладу охорони здоров'я,
що надає медичну допомогу відповідного
виду, встановлюються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я, якщо
інше не передбачено законом.

Позивач є закладом охорони здоров'я, що
надає первинну медичну допомогу
(підтверджується статутом установи,
затвердженим розпорядженням
Макіївської міської ради від 30
листопада 2011 року №15/19), а не екстрену
медичну допомогу, як помилково вважав
відповідач.

Нормативно-правового акту, який би
визначав вимоги до санітарних чи
спеціалізованих санітарних
автомобілів закладів охорони здоров'я,
що надають первинну медичну допомогу,
законодавство не містить.

ДСТУ 2984-95 - є загальним державним
стандартом, який повного та
обов'язкового переліку спеціального
обладнання, яким має бути оснащений
легковий автомобіль спеціалізований,
не містить.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№1388, визначено, що на зареєстровані у
підрозділі Державтоінспекції
транспортні засоби видаються
свідоцтва про реєстрацію, а також
номерні знаки, що відповідають
державному стандарту України.

Автомобілі, про які йдеться в акті
ревізії, пройшли державну реєстрацію -
були зареєстровані як санітарні
спеціалізовані у ВРЕР м. Макіївки при
УДАІ ГУМВС України в Донецькій області
на виконання наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 02 жовтня
2000 року №232 "Про затвердження Переліку
спеціальних та спеціалізованих
транспортних засобів галузі охорони
здоров'я України, що відносяться до
складу (категорії) санітарних", і
фактично використовувалися позивачем
для забезпечення надання первинної
медичної допомоги населенню м.
Макіївки.

На вказані автомобілі видані свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу, в
яких зазначені наступні дані: тип
автомобілів - "санітарний", особлива
відмітка - "спеціалізований".

Виходячи з вищевикладеного, судова
колегія приходить до висновку, що
відсутність будь-якого спеціального
обладнання на час проведення перевірки
не може свідчити про неналежність
автомобілів позивача до санітарного
транспорту, адже вказані транспортні
засоби пройшли державну реєстрацію в
органах Державної автомобільної
інспекції як спеціалізований
санітарний транспорт, що
підтверджується свідоцтвами про
державну реєстрацію транспортного
засобу.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
позивачем правомірно здійснено
підвищення місячних тарифних ставок на
20% за керування санітарним транспортом
водіям санітарних автомобілів, що
відповідало п. 2.4.4 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених спільним
наказом Міністерства охорони здоров'я
України та Міністерства праці і
соціальної політики України від 05
жовтня 2005 року №308/519, який пов'язує
підвищення тарифних ставок з
керуванням саме санітарним
транспортом (без конктеризації виду
санітарного транспортного засобу:
спеціальний санітарний чи
спеціалізований санітарний).

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
04 грудня 2013 року у справі № 805/16659/13-а
-залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 04 грудня
2013 року у справі № 805/16659/13-а -залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 16 січня 2014
року.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв