Справа № 2а-0370/117/12
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 р.
Справа № 36996/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Авто-Хелп»
на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року у справі за позовом Приватного
підприємства «Авто-Хелп» до виконавчої
дирекції Волинського обласного
відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О
В И Л А:

12.01.2012 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем за результатом
проведеної планової перевірки
приватного підприємства «Авто-Хелп» з
питань достовірності нарахування,
витрачання, своєчасності сплати, та
використання страхових коштів на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності за період з
01.07.2010 року по 30.09.2011 року, складено акт
перевірки від 28.11.2011 року на підставі
якого прийнято рішення №603/07000 від
09.12.2011 року про повернення до Фонду
неприйнятих до заліку витрат в сумі
1455,30 грн. та застосування фінансових
санкцій до підприємства в сумі 727,65 грн.
Просять визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача №603/07000
від 09.12.2011 року про повернення до Фонду
не прийнятих до заліку витрат в сумі
1455,30 грн. та застосування фінансових
санкцій до підприємства в сумі 727,65 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 26 січня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що оскаржуване рішення ґрунтується
на висновках акту перевірки, які не
відповідають фактичним обставинам і
передбачають покладання на
підприємство матеріальної
відповідальності за порушення, що
виникли не з вини підприємства чи його
працівників, а були спричинені
неналежним виконанням нормативних
вимог органом Фонду соціального
страхування.

У ході апеляційного розгляду
представник відповідача Денисюк О.О.
надав пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем при використанні путівок
порушено порядок їх видачі
застрахованим особам.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 25.11.2011 року
відповідечем на підставі направлення
№406 від 25.11.2011 року була проведена
планова перевірка позивача з питань
достовірності нарахування, витрачання,
своєчасності сплати, та використання
страхових коштів на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з тимчасової
втрати працездатності за період з
01.07.2010 року по 30.09.2011 року. Під час
перевірки встановлено порушення
позивачем ч.1 ст.47 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням», п.п.
4.9, 4.11 Порядку отримання застрахованими
особами і членами їх сімей
санаторно-курортного лікування, що
сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 25.02.2009 року
№12. Згідно висновків і пропозицій за
наслідками перевірки, не приймається
до заліку сум 1455,30 грн. частина вартості
путівки, використаної з порушенням.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України
№2240-ІІІ від 18.01.2001 року за порушення
порядку використання коштів Фонду
належить до сплати штраф у розмірі 50%
від суми, яка не прийнята до заліку, що
становить 727,65 грн.

За результатом даної перевірки
складено акт від 28.11.2011 року на підставі
якого відповідачем прийнято рішення
№603/07000 від 09.12.2011 року про повернення до
Фонду неприйнятих до заліку витрат в
сумі 1455,30 грн. та застосування
фінансових санкцій до підприємства в
сумі 727,65 грн.

Статею 46 Конституції України
встановлено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням», для
забезпечення відновлення здоров'я
застрахована особа та члени її сім'ї (а
також особа, яка навчається у вищому
навчальному закладі) мають право на
отримання санаторно-курортного
лікування, оздоровлення в
спеціалізованих оздоровчих закладах (у
тому числі дитячих) у межах асигнувань,
установлених бюджетом Фонду на
зазначені цілі, та в порядку і на
умовах, визначених правлінням Фонду.

Згідно п. 4.9 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, затвердженого
постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 25.02.2009 року
№12, комісією (уповноваженим) із
соціального страхування приймається
рішення про виділення путівки (путівок)
згідно з медичними показаннями для
спільного санаторно-курортного
лікування чоловіка, дружини, які
працюють на цьому підприємстві та
перебувають у шлюбі, або їх дітей віком
від 4 до 18 років, у тому числі для члена
сім'ї (дружини або чоловіка), який
працює на іншому підприємстві і є
застрахованою особою, та члена сім'ї,
який навчається у вищому навчальному
закладі з денною формою навчання.
Путівка члену сім'ї, який працює на
іншому підприємстві (навчається у
вищому навчальному закладі з денною
формою навчання), видається за умови
надання довідки з місця його основної
роботи (навчання) про те, що він не
користувався цією соціальною послугою
протягом календарного року.

Колегією суддів встановлено, що 22.07.2011
року на підставі накладної №15 та
відповідно до довіреності №56 від 22.07.2011
року путівку №249389 надано приватному
підприємству «Авто-Хелп» в особі
ОСОБА_2 За рішенням комісії із
соціального страхування, що створена
на підприємстві, вказану путівку було
видано ОСОБА_2, яка поділила її зі своїм
чоловіком ОСОБА_4, який не є працівником
приватного підприємства «Авто-Хелп» та
не є застрахованою особою в системі
загальнообов`язкового державного
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Згідно вище наведеного колегія суддів
погоджується з думкою суду першої
інстанції про те, що чоловік ОСОБА_2 не
мав права на послуги передбачені
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв`язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими похованням».

Відповідно до п.6.2 Порядку, витрати
Фонду за путівки, що видані з
порушенням цього Порядку, у тому числі
не використані, не приймається до
заліку та відшкодовується за рахунок
страхувальника.

Згідно з ст.30 цього Закону,
страхувальники та інші отримувачі
страхових коштів у разі порушення
порядку використання страхових коштів
відшкодовують Фонду в повному обсязі
неправомірно витрачену суму страхових
коштів та/або вартість наданих
соціальних послуг і сплачують штраф у
розмірі 50 відсотків такої суми.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки не
встановлено будь - яких порушень з боку
відповідача при винесенні
оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Авто-Хелп» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 26
січня 2012 року у справі №2а/0370/117/12 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

З.М.Матковська