Справа № 827/2699/13-а
Суддя: Куімов М.В.
Дата ухвалення: 2013-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2013 року Справа
№827/2699/13-а

Окружний адміністративний суд м.
Севастополя у складі:

головуючого - судді:
Куімова М.В.

за участю секретаря:
Сухобрус О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ
України в м. Севастополі про
стягнення недоотриманої заробітної
плати, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги,
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в м.
Севастополі про стягнення
недоотриманої заробітної плати в
розмірі 985,00 грн.. Позовні вимоги
мотивовані тим, що оплата праці
позивача в 2013 році здійснювалась на
підставі наказу МВС України від 31
грудня 2007 року № 499, відповідно до
якого, позивачу сплачувався посадовий
оклад, доплати, надбавки та
заохочувальні виплати. Але, розмір
посадового окладу позивача складав 950,00
грн.. Позивач ОСОБА_1 вважає, що має
право, відповідно до державних
гарантій, на оплату мінімального рівня
оплати праці та отримання заробітної
плати в сумі 1.147,00 грн. щомісячно, у
зв'язку з чим просить суд стягнути
на його користь суму недоотриманої
заробітної плати, за період з червня по
жовтень 2013 року, в сумі 985,00 грн..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Суд, вважає за можливе, розглянути
справу за відсутністю представника
відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, публічна служба - це
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 проходить публічну службу в
органах внутрішніх справ на посаді
помічника начальника відділу
оперативного чергового Нахімовського
РВ УМВС України в м. Севастополі.

Відповідно до додатку 13 Наказу
Міністерства внутрішніх справ України
від 31 грудня 2007 року № 499, розмір
посадового окладу позивача складає 900
грн., без урахування надбавок, доплат,
заохочувальних та компенсаційних.

Суспільні відносини, пов'язані зі
створенням правових, організаційних,
економічних та соціальних умов
реалізації громадянами України права
на державну службу, регулює Закон
України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про
державну службу".

Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону,
правовий статус окремих категорій
державних службовців регулюється
Конституцією України, спеціальними
законами та Кодексом законів про працю
України.

Спеціальним законодавством
урегульовані питання, пов'язані із
прийняттям (обранням, призначенням)
громадян на публічну службу, її
проходженням та звільненням із неї (її
припиненням). До таких законодавчих
актів належать, зокрема, Закон України
від 20 грудня 1990 року № 565-XII "Про
міліцію", Закону України від 2 грудня 1990
року № 509-XII "Про державну податкову
службу", Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР та Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого Указом Президії
Верховної Ради УРСР від 23 травня 1991
року.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII
(далі - Закон № 565), форми і розміри
грошового забезпечення працівників
міліції встановлюються Кабінетом
Міністрів України і повинні
забезпечувати достатні матеріальні
умови для комплектування якісного
особового складу міліції,
диференційовано враховувати характер
і умови роботи, стимулювати досягнення
високих результатів у службовій
діяльності і компенсувати їх фізичні
та інтелектуальні затрати.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" установлено, що грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Інструкцією про впорядкування
структури та умов грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 31.12.2007 року № 499 (далі -
Інструкція) визначено порядок та умови
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ.

Згідно з п.п. 1.2 п. 1 Інструкції, остання
розроблена відповідно до Постанови
Верховної Ради України від 16 грудня 1993
року N 3720-XII "Про затвердження Положення
про порядок комплектування,
матеріально-технічного, військового,
фінансового та соціально-побутового
забезпечення спеціальних підрозділів
по боротьбі з організованою
злочинністю Міністерства внутрішніх
справ України", постанов Кабінету
Міністрів України від 15 червня 1994 року N
414 "Про види, розміри і порядок надання
компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці", від 11 серпня 1995
року N 648 "Про умови оплати праці осіб,
які працюють в гірських районах", від 20
січня 1997 року N 30 "Про допомогу на
поховання", від 17 липня 2003 року N 1078 "Про
затвердження Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення", від 07 листопада 2007 року N 1294
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" та від 03 січня 2013 року N 2 "Про
встановлення надбавок до посадових
окладів державних експертів з питань
таємниць та фахівців, які залучаються
до підготовки рішень та висновків
державних експертів з питань таємниць".

Відповідно до п.п.1.5 п.1 Інструкції,
підставою для виплати грошового
забезпечення є наказ начальника органу
внутрішніх справ про призначення на
штатну посаду, яка входить у його
номенклатуру, наказ ректора вищого
навчального закладу про зарахування на
навчання або наказ про зарахування в
розпорядження відповідного органу та
встановлення конкретного розміру
окладів, надбавок, доплат тощо.

Згідно з п.п.1.6 п. 1 Інструкції, грошове
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ виплачується за
місцем служби і виключно в межах
асигнувань, затверджених кошторисом
доходів і видатків органу, підрозділу,
закладу чи установи МВС на грошове
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Інструкції,
особам рядового і начальницького
складу виплачуються оклади за
спеціальними званнями в розмірах,
затверджених додатком 24 до постанови
Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 N
1294 "Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу", крім курсантів
вищих навчальних закладів МВС,
прийнятих на навчання з числа
цивільних осіб.

Підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 Інструкції
передбачено, що особам рядового і
начальницького складу, яким спеціальне
звання присвоєно одночасно з
прийняттям на службу, оклади за
спеціальними званнями виплачуються з
дня призначення на посаду.

Відповідно до п.п.2.1.3 п.2.1 Інструкції, у
разі присвоєння спеціального звання
під час проходження служби в органах
внутрішніх справ оклад за спеціальним
званням особі рядового чи
начальницького складу виплачується з
дня, указаного в наказі про присвоєння
відповідного спеціального звання, а в
разі, якщо дата не вказується, - з дня
підписання цього наказу.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на публічній
службі, має спеціальне звання майор
міліції та відповідно до Інструкції
про впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, затвердженої наказом
МВС України від 31 грудня 2007 року № 499,
отримує грошове забезпечення.

З наданого представником відповідача
розрахунку (а.с.20) вбачається, що
позивачу ОСОБА_1, в період з червня по
жовтень 2013 року, було наразовано та
сплачено грошове забезпечення, що
складалось з сум посадового окладу,
окладу за військове звання та
надбавок за вислугу років, за
особливі умови, премій, матеріальної
допомоги та ін..

При цьому, суд зазначає, що посадовий
оклад позивача (900 грн.), що входить до
складу його грошового забезпечення, не
має відношення до мінімального рівня
оплати праці, встановленого Законом
України «Про державний бюджет
України на 2013 рік».

При цьому, позивач не оскаржує
правильність нарахування чи сплати сум
його грошового забезпечення.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов
висновку, що відповідач, при проведенні
нарахування грошового забезпечення
позивача, діяв на підставі, у межах
повноважень так у спосіб, передбачений
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, з урахуванням усіх
обставин, що мають значення, та з
дотриманням принципу рівності перед
законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та виходячи з
аналізу наведених норм чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-161, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Севастополі про
стягнення недоотриманої заробітної
плати, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк, з дня отримання копії
постанови, апеляційної скарги.

Суддя
М.В. Куімов