Справа № К/9991/13159/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/13159/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Димитровської міської ради про
стягнення допомоги на оздоровлення за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Димитровської міської ради на
постанову Димитровського міського
суду Донецької області від 25 серпня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року позивач звернувся в суд
із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Димитровської міської ради про
стягнення допомоги на оздоровлення за
2011 рік та зобов'язати відповідача
здійснити таку виплату в сумі 4585 грн.

Постановою Димитровського міського
суду Донецької області від 25 серпня 2011
року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано зробити нарахування та
виплату на користь позивача щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік
відповідно до ст.. 48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 5-ти кратного розміру
мінімальної заробітної плати з
урахуванням виплаченої суми. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що позивач має
статус особи яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та користується пільгами,
встановленими ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

У січні 2011 року позивачу було виплачено
допомогу на оздоровлення за 2011 рік у
сумі 120 грн.

У липні 2011 року позивач звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Димитровської
міської ради про виплату йому
одноразової компенсації як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
але листом від 08.07.2011 року № Д-071-2 йому
було відмовлено у задоволенні заяви та
зазначено, що щорічна допомога на
оздоровлення за 2011 рік учасникам
ліквідації аварії на ЧАЕС виплачена в
розмірах, які були обраховані виходячи
з видатків, виділених на цю мету
Законами України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Відповідно до ст.. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. №796-ХП, передбачена щорічна допомога
на оздоровлення, для першої категорії
та інваліда 1-ї групи - п'яти мінімальних
заробітних плат на момент виплати.

Згідно підпункту 11 пункту 28 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» текст
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» викладено в наступній
редакції: «Одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам,
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи» установлено конкретні
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення в твердій грошовій сумі,
зокрема для інвалідів 3 групи,
починаючи з 2005 р. в розмірі 90 грн.

Рішенням Конституційного суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008, зазначені вище
зміни, внесені Законом України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, визнані неконституційними,
втрачають силу з дня ухвалення
Конституційним судом рішення про їх
неконституційність.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що
матеріальна або моральна шкода,
спричинена фізичним або юридичним
особам актами або діями, визнаними
неконституційними, відшкодовується В
установленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ухвалюючи рішення, суд вірно вказав на
те, що ч. 4 ст. 9 КАС України, при
вирішенні даного спору підлягають
застосуванню приписи ст.. 48 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Закони України, яким встановлені
розміри мінімальної заробітної плати,
зокрема на час виплати допомоги
позивачу в 2011 році.

Суми прожиткового мінімуму на 2011 рік
встановлено Законом України «Про
встановлення прожиткового мінімуму та
мінімальної заробітної плати» від
20.10.2009 р. № 1646-VI, а також Законом України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 23.12.2011 р. № 2857-УІ, який
застосовується з 1 січня 2011 року.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Димитровської міської ради залишити
без задоволення, постанову
Димитровського міського суду
Донецької області від 25 серпня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 січня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді