Справа № 138/345/13-а (2а/138/21/13)
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м. Київ
К/800/39095/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27 червня 2013 року

у справі № 138/345/13-а

за позовом ОСОБА_4

до виконавчого комітету
Могилів-Подільської міської ради
Вінницької області

про визнання бездіяльності
протиправною та відшкодування
завданої шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

15 березня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
адміністративного суду з позовом до
Могилів-Подільської міської ради
Вінницької області. Відповідно до
уточненого в судовому засіданні позову
просив: визнати протиправними дії
відповідача щодо несвоєчасного
надання запитуваної публічної
інформації на інформаційний запит
позивача № 01-12/21-із від 05 березня 2013
року; стягнути з відповідача завдані
позивачу матеріальні збитки в сумі 2205
гривень; стягнути з відповідача
завдану позивачу моральну шкоду в
розмірі 20000гривень.

Постановою Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 квітня 2013 року у справі №
138/345/13-а позов задоволено частково:
визнано протиправними дії відповідача
щодо несвоєчасного надання
запитуваної інформації на
інформаційний запит позивача № 01-12/21-із
від 05 березня 2013 року та стягнуто з
розрахункового рахунку виконавчого
комітету Могилів-Подільської міської
ради на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 1000 гривень та судові
витрати - 149, 11 гривень. В решті позову
відмовлено.

Вінницький апеляційний
адміністративний суд постановою від 27
червня 2013 року скасував рішення суду
першої інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди в розмірі 1000 гривень та
в цій частині прийняв нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди - відмовив. В
решті постанову Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 18 квітня 2013року залишив без
змін.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішеннями
судів попередніх інстанцій в частині
незадоволених позовних вимог,
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою,
відповідно до якої, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати їх рішення в частині
незадоволених позовних вимог та в цій
частині ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, що
до матеріальної шкоди завданої
внаслідок протиправних дій
відповідача позивач відносить:
витрати на поїздку до м. Вінниці для
отримання правової допомоги, на
підтвердження чого надав суду
квитанції про оплату дизельного палива
та бензину від 09 січня 2013 року, 27 січня
2013 року та 26 січня 2013року; витрати по
оплаті правової допомоги щодо
складання позовної заяви, відповідно
до квитанції до прибуткового касового
ордеру № 31/11 від 04 березня 2013 року та
недоотримані доходи від
підприємницької діяльності.

Згідно частини 1-2 статті 22 Цивільного
Кодексу України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

З встановлених судами обставин справи
вбачається, що заявлені витрати
позивача не пов'язані з відновленням
його порушеного права на своєчасне
отримання публічної інформації,
оскільки здійснені ним до виникнення
спірних правовідносин.

Також, відсутній і
причинно-наслідковий зв'язок між
заявленою позивачем шкодою, як
недоотриманих доходів від
підприємницької діяльності, оскільки
несвоєчасна відповідь відповідача
щодо надання запитуваної інформації не
стосувалась підприємницької
діяльності позивача.

З огляду на наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого та
правильного висновку щодо
безпідставності позовних вимог
позивача в частині відшкодування
матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди, позивач
посилався на те, що внаслідок
протиправної діяльності відповідача
принижено його честь, гідність, престиж
та ділову репутацію, порушено
нормальні життєві зв'язки через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушення
стосунків з оточуючими людьми та
членами профспілки.

Відповідно до абзацу другого частини 3
статті 23 Цивільного Кодексу України,
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Незважаючи на зазначене, суд першої
інстанції задовольняючи позовні
вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди в розмірі 1000 гривень,
не обґрунтував розмір та підстави її
відшкодування.

З огляду на наведене, апеляційний
адміністративний суд ухвалив
правильне рішення про скасування
рішення суду першої інстанції в цій
частині.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
щодо відсутності
причинно-наслідкового зв'язку між
оскаржуваною діяльністю відповідача
та моральною шкодою заявленою
позивачем. Також відсутні підстави
вважати, що позивач зазнав такої
моральної шкоди.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що із матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 червня 2013
року у справі № 138/345/13-а - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: