Справа № 826/700/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/700/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті про
визнання незаконною та скасування
постанови про застосування фінансових
санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва із адміністративним
позовом до Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті, в якому просила скасувати
постанову В.о. заступника голови
комісії з проведення ліквідації
Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті в м. Києві № 155130 від 03.01.2013 р.
про застосування фінансових санкцій у
сумі 1700 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 березня 2013 року позов задоволено
повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які зявилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
07.11.2012 р. працівниками Територіального
управління Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті в м. Києві було проведено
рейдову перевірку транспортних
засобів за адресою: Черкаська область,
а/д Київ-Одеса, 214 км + 200 м., за
результатами якої складено акт
перевірки №071377.

В ході проведення перевірки було
встановлено, що належний позивачу
транспортний засіб марки «RENAUT PREMIUM
420.19» д/н НОМЕР_1 рухаючись по а/д
Київ-Одеса на 214 км+200м здійснював
перевезення вантажів з перевищенням
вагових обмежень без наявності
відповідного дозволу, виданого
компетентним органом, що є порушенням
вимог ст.48 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Крім того, 07.11.2012 р. відповідачем було
складено акт про перевищення
транспортними засобами встановлених
обмежень загальної ваги та (або)
осьових навантажень №45, в якому
зроблено висновок про те, що при повній
допустимій масі 40 тон фактична маса
автомобіля марки «RENAUT PREMIUM 420.19» д/н
НОМЕР_1 становить 45,450 тон.

03.01.2013 р. Територіальним управлінням
Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в м. Києві
було винесено постанову про
застосування фінансових санкцій №155130,
за якою на позивача накладено
фінансову санкцію в розмірі 1 700 грн. за
вчинення правопорушення,
передбаченого абз.3 ч.1 ст.60 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Позивач заперчує правомірність
постанови про застосування фінансових
санкцій, у зв'язку з чим просить її
скасувати з підстав невідповідності
нормам чинного законодавства.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.09.2004 року № 1190 було затверджено
Положення про Головну державну
інспекцію на автомобільному
транспорті (із змінами і доповненнями,
далі - Положення № 1190).

Відповідно до пункту 1 Положення № 1190,
Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті
(Головавтотрансінспекція) є урядовим
органом державного управління з питань
контролю на автомобільному транспорті,
що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому
підпорядковується.

Згідно пункту 2 Положення № 1190,
Головавтотрансінспекція у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, а також указами
Президента України і постановами
Верховної Ради України, прийнятими
відповідно до Конституції та законів
України, актами Кабінету Міністрів
України, цим Положенням та наказами
Мінтрансзв'язку.

Пунктами 4, 8 Положення № 1190
передбачено, що Головна державна
інспекція на автомобільному
транспорті відповідно до покладених на
неї завдань здійснює державний
контроль за додержанням суб'єктами
господарювання, які проводять
діяльність у сфері автомобільного
транспорту загального користування,
вимог законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів, що
регулюють організацію перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом загального користування.
Для виконання покладених на неї
завдань Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті може
утворювати територіальні органи.

Спеціальним законом, що регулює спірні
правовідносини, є Закон України «Про
автомобільний транспорт» від 5 квітня
2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 6 вказаного Закону встановлено,
що державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом
проведення планових, позапланових і
рейдових перевірок. Не частіше одного
разу на квартал здійснюються рейдові
перевірки дотримання автомобільними
перевізниками вимог законодавчих і
нормативно-правових актів щодо
забезпечення безпеки пасажирських
перевезень та безпеки дорожнього руху.
При проведенні позапланових і рейдових
перевірок автомобільний перевізник, що
буде перевірятися, стосовно терміну
проведення перевірки не інформується.
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті
визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог статті 6 Закону №
2344-III постановою Кабінету Міністрів
України від 8 листопада 2006 року N 1567 було
затверджено Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті (далі - Порядок N 1567), який
визначає процедуру здійснення
державного контролю за додержанням
суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту (далі -
суб'єкти господарювання), вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
наявністю відповідних ліцензій і
ліцензійних карток, виконанням ними
ліцензійних умов, а також процедуру
здійснення державного нагляду за
забезпеченням такими суб'єктами
господарювання безпеки автомобільних
перевезень.

Відповідно до статті 30 Закону № 2344-III,
автомобільний перевізник зобов'язаний:
забезпечувати дотримання персоналом
вимог законодавства про автомобільний
транспорт; забезпечувати контроль
технічного та санітарного стану
автобусів чи таксі перед початком
роботи; забезпечувати проведення
щозмінного передрейсового та
післярейсового медичного огляду
водіїв транспортних засобів;
забезпечувати водіїв необхідною
документацією; утримувати транспортні
засоби в належному технічному та
санітарному стані, забезпечувати їх
своєчасне подання для посадки
пасажирів та відправлення;
забезпечувати проїзд пасажирів до
зупинки чи місця призначення за
маршрутом без додаткових витрат у разі
припинення поїздки через технічну
несправність транспортного засобу.

Положенням абзацу 3 частини 1 статті 60
Закону № 2344-III передбачено, що за
надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону до автомобільних
перевізників застосовуються санкції, -
штраф у розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 25-27 Порядку N 1567, справа
про порушення розглядається посадовою
особою органу державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта
господарювання або за місцем виявлення
порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкта
господарювання) не пізніше ніж
протягом двох місяців з дня його
виявлення. За наявності підстав
керівник органу державного контролю
або його заступник виносить постанову
про застосування фінансових санкцій.

Як було вірно зазначено судом першої
інстанції, 25.12.2012 р. Територіальним
управлінням Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті у м. Києві на адресу
позивача було направлено повідомлення
про розгляд справи про порушення вимог
законодавства, норм і стандартів щодо
організації перевезень автомобільним
транспортом по акту №071377, призначеної
до розгляду на 02.01.2013 р. в приміщенні
Територіального управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному
транспорті у м. Києві в період з 10:00 год
до 13:00 год. (а.с. 41).

Однак, матеріали даної справи не
містять доказів своєчасного отримання
позивачем вищевказаного повідомлення,
які б свідчили про обізнаність
останнього в частині розгляду справи
про порушення вимог законодавства,
норм і стандартів щодо організації
перевезень автомобільним транспортом.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності
повноважень у Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті щодо прийняття на час
виникнення спірних правовідносин
спірної постанови про застосування
фінансових санкцій.

Відповідно до Указу Президента України
від 09.12.10р. № 1085 «Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади» Кабінету Міністрів
України доручено, зокрема, вжити
заходів щодо ліквідації урядових
органів в системі центральних органів
виконавчої влади.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 28.03.11р. № 346 «Про ліквідацію
урядових органів» ліквідовано урядові
органи згідно з переліком,
затвердженим цією постановою, в тому
числі й Головавтотрансінспекцію.

Згідно Указу Президента України №387/2011
від 06.04.2011 р. «Про Положення про
Державну інспекцію України з безпеки
на наземному транспорті» затверджено
Положення про Державну інспекцію
України з безпеки на наземному
транспорті (надалі - Положення №387/2011),
відповідно до якого Державна інспекція
України з безпеки на наземному
транспорті (Укртрансінспекція) входить
до системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань безпеки на
автомобільному транспорті загального
користування, на перевезення яким
видано ліцензію, міському
електричному, залізничному транспорті,
експлуатації автомобільних доріг
загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України
№528 від 13.06.2012 р. «Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України» були внесені зміни до п.3
Порядку №1567, де передбачено, що
органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Згідно пункту 12 Порядку здіснення
заходів, пов'язаних з утворенням,
реорганізацією або ліквідацією
міністерств, інших центральних органів
виконавчої влади, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№1074 від 20.10.2011 р., орган виконавчої
влади, утворений в результаті
реорганізації, здійснює повноваження
та виконує функції у визначених
Президентом України сферах
компетенції з дня набрання чинності
актом Кабінету Міністрів України щодо
можливості забезпечення здійснення
таким органом повноважень та виконання
функцій органу виконавчої влади, що
припиняється.

Оскільки розпорядженням Кабінету
Міністрів України №628-р від 29.08.2012 року
було прийнято пропозицію Міністерства
інфраструктури щодо можливості
забезпечення здійснення Державною
інспекцією з безпеки на наземному
транспорті покладених на неї Указом
Президента України від 6 квітня 2011 р. №
387 "Про Положення про Державну
інспекцію України з безпеки на
наземному транспорті" функцій і
повноважень, то на момент винесення
відповідачем спірної постанови № 155130
від 03.01.2013 р. про застосування
фінансових санкцій державні
управлінські функції щодо реалізації
державної політики з безпеки на
автомобільному транспорті, в тому
числі і щодо накладення фінансових
санкцій, здійснювала саме Державна
інспекція України з безпеки на
наземному транспорті, а не Головна
державної інспекції на автомобільному
транспорті, яка є неналежним
відповідачем по даній справі.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головної державної
інспекції на автомобільному
транспорті - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 березня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків
В.Ю.Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено -
02.12.13р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.