Справа № 118/6399/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/800/28802/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г., провівши попередній
розгляд касаційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про визнання дій
протиправними та спонукання вчинити
певні дії при нарахуванні пенсії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим, в якому просила:
визнати противоправними дії
відповідача в частині визначення дати
призначення позивачу пенсії за віком
та розрахунку її страхового стажу;
зобов'язати відповідача призначити
позивачу пенсію з дня, що настає за
днем досягнення нею пенсійного віку з 21
жовтня 2011 року; зобов'язати відповідача
врахувати страховий стажу у період
догляду за престарілою матір'ю з 08
липня 2004 року по 20 травня 2007 року;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок призначеної позивачу
пенсії та виплатити недоотриману
різницю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з
досягненням ІНФОРМАЦІЯ_1 року
55-річного віку та за наявності
страхового стажу більше 30 років,
позивач набула права на достроковий
вихід на пенсію за віком, однак після
звернення до відповідача, остатнім
протиправно було призначено позивачу
пенсії не з дня досягнення пенсійного
віку позивачем, а з дня звернення про
призначення пенсії та протиправно не
було враховано страхового стажу у
період догляду за престарілою матір'ю з
08 липня 2004 року по 20 травня 2007 року.

Постановою Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 20 лютого 2013 року позовні
вимоги задоволено: визнано
противоправними дії відповідача в
частині визначення дати призначення
позивачу пенсії за віком та розрахунку
її страхового стажу; зобов'язано
відповідача призначити позивачу
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсію з дня, що
настає за днем досягнення нею
пенсійного віку - з 21 жовтня 2011 року та з
урахуванням згідно зі статтею 56 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
страхового стажу у період догляду за
престарілою матір'ю з 08 липня 2004 року по
20 травня 2007 року, провести перерахунок
призначеної позивачу пенсії та
виплатити недоотриману різницю.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано, позовні
вимоги задоволено частково:
зобов'язано відповідача призначити
позивачу відповідно до пункту 1 частини
першої статті 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням згідно
статті 56 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" страхового стажу у
період догляду за престарілою матір'ю з
08 липня 2004 року по 31 грудня 2004 та з 01
січня 2007 по 20 травня 2007 року, провести
перерахунок призначеної їй пенсії та
виплатити недоотриману різницю; в
частині зобов'язання включити до
страхового стажу період з 01 січня 2005
року по 31 грудня 2006 року та в частині
визначення дати та призначення пенсії
з 21 жовтня 2011 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ІНФОРМАЦІЯ_1
року позивач досягла 55-річного віку, у
зв'язку з чим за наявності страхового
стажу більше 30 років відповідно до
положень пункту 7-2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зі змінами внесеними
Законом України "Про заходи по
законодавчому забезпеченню
реформування пенсійної системи" від 08
липня 2011 року вона набула право
дострокового виходу на пенсію за віком.

12 січня 2012 позивач звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим із заявою про
призначення пенсії за віком.

Розпорядженням від 07 серпня 2012 року
№172722 з 12 січня 2012 позивачу була
призначена пенсія за віком, при цьому
при розрахунку її страхового стажу був
зарахований лише період виплати
Управлінням праці та соціального
захисту населення Сімферопольської
районної державної адміністрації в
Автономній Республіці Крим допомоги по
догляду за престарілою матір'ю з 01
січня 2005 року по 31 грудня 2006 року.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до
Індивідуальних відомостей про
застраховану особу, Управлінням праці
та соціального захисту населення
Сімферопольської районної державної
адміністрації в Автономній Республіці
Крим сплачувалися страхові внески за
період 01 січня 2005 року по 31 грудня 2006
року, протягом якого позивач підлягала
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню, отримувала
допомогу по догляду за престарілою
матір'ю.

В період з 08 липня 2004 року по 20 травня 2007
року позивач перебувала на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Сімферопольської
районної державної адміністрації в
Автономній Республіці Крим як
отримувач допомоги по догляду за
престарілою матір'ю, що
підтверджується довідкою Управління
праці та соціального захисту населення
Сімферопольської районної державної
адміністрації в Автономній Республіці
Крим від 14 листопада 2011 року №01-02/5031,
листом від 02 січня 2013 року №01-02/33,
довідкою від 04 січня 2013 року про
нараховану у період з липня 2004 року по
травень 2007 року допомогу по догляду за
престарілою матір'ю, листом від 07
грудня 2012 року №01-02/5248.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
позивач дійсно набув права на
призначення пенсії за віком з моменту
досягнення пенсійного віку, а
відповідачем протиправно не враховано
до стажу позивача періоду догляду за
престарілою матір'ю з 08 липня 2004 року по
20 травня 2007 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги частково, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що відповідач
врахував страховий стаж позивача в
період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2006
року, а відтак суд першої інстанції
помилково задовольнив позов в цій
частині. Крім того, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що оскільки
позивач звернулась до відповідача з
заявою про призначення пенсії за віком
достроково, до досягнення пенсійного
віку, встановленого Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", відтак дане
виключає можливість призначення їй
пенсії за віком в порядку пункту "а"
частини першої статті 83 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" з дня, що
настає за днем досягнення нею
пенсійного віку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки, які народилися з 1 жовтня 1956 року
по 31 березня 1957 року після досягнення
ними 55 років 6 місяці.

Статтями 1, 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що страховий
стаж - це період (строк), протягом якого
особа підлягала державному
соціальному страхуванню, якою або за
яку сплачувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування згідно
із законодавством, що діяло раніше,
та/або підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
згідно із цим Законом і за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється
територіальними органами Пенсійного
фонду відповідно до вимог цього Закону
за даними, що містяться в системі
персоніфікованого обліку, а за періоди
до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях.
Неповний місяць роботи, якщо
застрахована особа підлягала
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню або брала
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, зараховується
до страхового стажу як повний місяць за
умови, що сума сплачених за цей місяць
страхових внесків є не меншою, ніж
мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний
місяць страхових внесків є меншою, ніж
мінімальний страховий внесок, цей
період зараховується до страхового
стажу як повний місяць за умови
здійснення в порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду,
відповідної доплати до суми страхових
внесків таким чином, щоб загальна сума
сплачених коштів за відповідний місяць
була не меншою, ніж мінімальний
страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було
здійснено, до страхового стажу
зараховується період, визначений за
кожний місяць сплати страхових внесків
за формулою: ТП = Св : В, де: ТП -
тривалість періоду, що зараховується
до страхового стажу та визначається в
місяцях; Св - сума фактично
сплачених страхових внесків за
відповідний місяць; В - мінімальний
страховий внесок за відповідний
місяць.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, а саме пенсія за
віком призначається з дня, що настає за
днем досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку. Пенсія
призначається довічно або на період,
протягом якого пенсіонер має право на
виплату пенсії відповідно до цього
Закону.

Згідно з пунктом "є" частини третьої
статті 56 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", положення якого
застосовуються в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах, до стажу роботи зараховується
час догляду за інвалідом І групи або
дитиною-інвалідом віком до 16 років, а
також за пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду.

Пунктом "а" частини першої статті 83
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку: пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності.

З огляду на наведене, враховуючи, що
відповідач при призначенні пенсії
позивачу включив до страхового стажу
період здійснення догляду за
престарілою матір'ю з 01 січня 2005 року по
31 грудня 2006 року, відтак позовні вимоги
щодо зарахування до страхового стажу
період догляду за матір'ю підлягають
задоволенню частково, а саме за період
з 08 липня 2004 року по 31 грудня 2004 та з 01
січня 2007 по 20 травня 2007 року.

Несплата Управлінням праці та
соціального захисту населення
Сімферопольської районної державної
адміністрації в Автономній Республіці
Крим страхових внесків за період з 08
липня 2004 року по 31 грудня 2004 та з 01 січня
2007 по 20 травня 2007 року не повинно
позбавляти позивача права на
зарахування вказаного період до
страхового стажу, оскільки несплата
проводилась не з її вини, а на
відповідача законодавством покладено
обов'язок та право проводити стягнення
внесків в примусовому порядку.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками суду апеляційної
інстанції про те, що оскільки позивач
звернулась до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком до
досягнення пенсійного віку 55 років і 6
місяців, встановленого Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
відносин, а саме до 20 квітня 2012 року,
відтак дане виключає можливість
призначення їй пенсії за віком в
порядку пункту "а" частини першої
статті 83 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з дня, що настає за днем
досягнення нею пенсійного віку.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим відхилити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-240 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
(підписи)