Справа № 240/1109/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куліков В.В.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
справа №240/1109/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенко Д.В. та Ястребової Л.В.,

при секретарі Полторацькій С.С.,

за участі представника відповідача
Марич Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Олександрівського районного суду
Донецької області від 3 грудня 2013 року у
справі № 240/1109/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання відмови відповідача у
застосуванні ст. 10, 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058 (далі - Закон № 1058) неправомірною та
зобов'язання здійснити з 18 вересня 2013
року перерахунок її пенсії відповідно
до зазначеного Закону.

Постановою Олександрівського
районного суду Донецької області від 3
грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій з підстав, викладених в
позові, просить останню скасувати та
постановити нову постанову, якою її
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представника
сторони, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає останні
необґрунтованими, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій вірно встановлено, що
позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки МСЕК №237199 від
02.04.2006 року донька позивачки ОСОБА_4, 1980
року народження, визнана інвалідом з
дитинства по 2 групі інвалідності ( а.с.
7). На цій підставі позивачка перебуває
на обліку у відповідача та отримує
пенсію за віком як мати інваліда з
дитинства зі зниженням пенсійного
віку, а саме, після досягнення 50 років
згідно ст. 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 25.04.2007 року.

Пенсія була призначена за наявності
загального трудового стажу 27 років 3
місяці 17 днів та із заробітку за період
з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року ( 5 років) та
даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000
року по 30.06.20007 року ( а.с. 21-22).

18 вересня 2013 року позивачка звернулась
до відповідача з заявою, про
призначення пенсії на загальних
підставах відповідно до ст. 26 Закону №
1058, але рішенням від 27 вересня 2013 року
№2854/04 отримала відмову, оскільки на
момент досягнення пенсійного віку
остання вже отримує пенсію за віком як
мати інваліда з дитинства ( а.с. 14-15).

При вирішенні справи колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором.

Позивачу пенсія призначена відповідно
до вимог статті 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» як матері
інваліда з дитинства. За змістом
вказаного Закону зазначена пенсія
відноситься до розділу ІІ «Трудові
пенсії» і є різновидом пенсії за віком.

Статтею 26 Закону № 1058 визначені
загальні умови призначення пенсії за
віком, відповідно до яких особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років. До досягнення віку,
встановленого абзацом першим цієї
статті, право на пенсію за віком мають
жінки у тому числі 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року.

На час виходу позивачки на дострокову
пенсію, в редакції Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» 2007 року п. 3 розділу XV
Прикінцевих положень було передбачено,
що тимчасово, до прийняття
відповідного закону, жінки, які
народили п'ятеро або більше дітей і
виховали їх до шестирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на призначення дострокової пенсії за
віком, але не раніше ніж за 5 років до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону, за
наявності не менше 15 років страхового
стажу. При цьому до числа інвалідів з
дитинства належать також діти-інваліди
віком до 16 років.

З аналізу зазначеної норми також
вбачається, що вказана пенсія є
різновидом пенсії за віком і
призначається зі зниженням пенсійного
віку.

Таким чином, як правильно зазначив суд
першої інстанції, позивачка з 25.04.2007
року вже отримує пенсію за віком як
мати інваліда з дитинства, що
унеможливлює проведення перерахунку
пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058.

Колегія суддів також зазначає, що
фактично позивач просить вдруге
призначити їй пенсію за віком, що
діючим законодавством не передбачено,
оскільки позивач таку пенсію вже
отримує.

Посилання позивача на положення статті
10 Закону № 1058 є безпідставними,
оскільки вказаною нормою передбачено
право вибору між різними видами пенсії,
а не перепризначення пенсії в межах
одного виду.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що постанова суду
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

Повний текст складений 15 січня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_3
залишити без задоволення.

Постанову Олександрівського
районного суду Донецької області від 3
грудня 2013 року у справі № 240/1109/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

С.Ю.Чумак

Судді:
Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова