Справа № 813/7707/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р.
Справа № 15647/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Гінди О.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового засідання
Качинської І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013р. про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Старосамбірської районної державної
адміністрації про скасування
розпорядження, поновлення на роботі та
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013р.
залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до
Старосамбірської районної державної
адміністрації про скасування
розпорядження, поновлення на роботі та
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу, з підстав пропуску строку,
передбаченого ст.99 КАС України.

ОСОБА_1 не погоджуючись з даною ухвалою
з підстав неповного з»ясування
обставин та порушення норм
процесуального права, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та направити
справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог посилаються на
те, що з 17.11.2010р. по 21.11.2010р. позивач
перебував на лікарняному, що
підтверджується листком не
працездатності; з 22 листопада по 06
грудня 2010 року позивач перебував на
стаціонарному лікуванні у
Добромильській районній лікарні, що
підтверджується довідкою №87 від
09.12.2010р.. З 09 грудня по 27 грудня 2010 року
позивач перебував на стаціонарному
лікуванні у Львівській обласній
лікарні відновлювального лікування, що
підтверджується довідкою від 27.12.2010р. №
663. У зв'язку із стаціонарним лікуванням
позивач не мав можливості звернутись
до відповідача у максимально короткий
строк з дня його звільнення.

Строк між 17.11.2010р. та 18.01.2011р. (дата здачі
на пошту позовної заяви, що встановлено
судом першої інстанції) без врахування
днів перебування позивача на лікуванні
становить менше одного місяця.

Позивач подав 18.01.2011р. позов про
визнання протиправним розпорядження, в
якому просив суд поновити пропущений
позивачем з поважних причин
процесуальний строк для звернення до
суду із позовною заявою.

В ухвалі суду першої інстанції від
26.01.2011р. суд відкрив провадження у
справі, тим самим визнав поважною
причину пропуску строку звернення до
суду та поновив строк звернення до
суду.

Жодний письмовий доказ (ні Акт №1, ні
Акт №2 від 17.11.2010р.) не містить записів,
що відповідач надав (вручив) копію
розпорядження про звільнення позивачу
або надав (вручив) трудову книжку
позивачу у день його звільнення
(17.11.2010р.), не має записів, що позивач
відмовився отримати копію
розпорядження про звільнення, не має
записів, що відповідач намагався
вручити позивачу копію.

Під час допиту свідків було
встановлено, що їх свідчення є різними
щодо обставин, які їм відомі. Вважає, що
було порушено процедуру допиту
свідків, оскільки 20.11.2013р. у якості
свідка був допитаний представник
відповідача. Після цього суд оголосив
перерву до 29.11.2013р. і вже тоді допитував
в якості свідків, які є також
працівниками відповідача. Свідки мали
можливість між собою спілкуватись, що є
порушенням судом першої інстанції,
процесуального права, зокрема ст.141 КАС
України. Актом №1 та №2 спростовуються
свідчення свідків щодо намагання
вручити позивачу копію розпорядження
про звільнення, про зачитування
головою розпорядження про звільнення.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач двічі надсилав позивач
листи про його звільнення, але жодного
разу не додав до цих листів копії
розпорядження про звільнення.

ст.47, 233 КЗпП України передбачає, що під
час звільнення працівника із
ініціативи роботодавця, працівнику
вручається копія наказу про його
звільнення. За таких умов працівнику
відомо причини, підстави його
звільнення і у разі не згоди із ними він
має право їх оскаржити у суді.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та його представника, які підтримали
апеляційну скаргу, представника
відповідача, який заперечив апеляційну
скаргу, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.01.2011р. поштовими засобами зв»язку
ОСОБА_1 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Старосамбірської
районної державної адміністрації
Львівської області, в якій просив
визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Старосамбірської
районної державної адміністрації «Про
звільнення ОСОБА_1»; поновити позивача
на посаді начальника Управління праці
та соціального захисту населення
Старосамбірської районної державної
адміністрації Львівської області;
виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу, яка зареєстрована
судом 26.01.2011 року (а.с.3-16).

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
днем, коли ОСОБА_1 дізнався про своє
звільнення є - 17.11.2010 року, що дає
підстави для обчислення місячного
строку звернення позивача до суду саме
з цієї дати. Відповідно строк,
встановлений ч.3 ст.99 КАС України
закінчився 17.12.2010 року, тоді як позивач
до суду звернувся лише 18.01.2011 року
(згідно з штемпелем на конверті
скерованого до суду позову).

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав:

ч.3 ст.99 КАС України передбачено, що для
звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала - ст.100
КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з 17.11.2010р. по 21.11.2010р. перебував
на лікарняному; з 22 листопада по 06
грудня 2010 року позивач перебував на
стаціонарному лікуванні у
Добромильській районній лікарні, а з 09
грудня по 27 грудня 2010 року позивач
перебував на стаціонарному лікуванні у
Львівській обласній лікарні
відновлювального лікування, що
підтверджується медичними
документами.

Відповідно до ст.41 КзпП України,
власник або уповноважений ним орган
зобов 'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу. У разі звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу він
зобов'язаний також у день звільнення
видати йому копію наказу про
звільнення з роботи. В інших випадках
звільнення копія наказу видається на
вимогу працівника.

ст.233 КЗпП України передбачено, що
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Колегія суддів погоджується з
твердженням апелянтів, що суду першої
та апеляційної інстанції не
представлено доказів, що відповідач
надав (вручив) копію розпорядження про
звільнення позивачу або надав (вручив)
трудову книжку позивачу у день його
звільнення (17.11.2010р.), не має записів, що
позивач відмовився отримати копію
розпорядження про звільнення, не має
записів, що відповідач намагався
вручити позивачу копію.

З врахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції,
для продовження розгляду.

керуючись ст.160 ч.3, 195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4
ст.204, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013р. про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі №813/7707/13-а - скасувати, а
справу направити до суду першої
інстанції, для продовження розгляду.

Ухвала остаточна і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.М.Гінда

Д.М.Старунський

Повний текст виготовлено 17.01.2014р.