Справа № 826/18275/13-а
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Смолія І.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу:
за позовомПриватного підприємства
«Будпостач»до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпровизнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення На підставі ч.4 ст.
122 Кодексу адміністративного
судочинства України, Суд розглядає
справу у письмовому провадженні.
Обставини справи:
Позивач звернувся до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач
або податковий орган) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача, відповідачем у
порушення норм податкового
законодавства України, прийнято
протиправне податкове
повідомлення-рішення, якими позивачу
неправомірно збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств і застосовані штрафні
(фінансові) санкції. У судових
засіданнях позивач позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, змін та
доповнень до позову не подав.
Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечив в повному
обсязі, в обґрунтування заперечень на
позов зіслався на обставини викладені
в письмових запереченнях на позов.
У судовому засіданні 25.12.13р. суд у
зв'язку із заявленим сторонами
клопотанням та у відповідності до
вимог ч. 4 ст. 122 КАС України перейшов до
розгляду справи в порядку письмового
Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представника позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -
Працівниками Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової служби
проведено позапланову виїзну
перевірку Приватного підприємства
«Будпостач» з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.12р. по
За результатами перевірки складено акт
від 07.06.2013 № 2/22-721-24267110 (надалі - акт
Проведеною перевіркою встановлено
допущення позивачем порушення пп. 139.1.9 ,
пп. 139.1.12 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України в результаті чого занижено
суму сплати податку на прибуток
підприємств на загальну суму 267 556,00грн.
За результатами адміністративного
оскарження результатів проведеної
перевірки Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової служби
рішенням про розгляд заперечень на акт
перевірки від 27.06.13р. за № 998/10/22-711
внесено виправлення у висновки акту
перевірки та виключено із числа
порушень податкового законодавства пп.
139.1.12 п. 139.1 ст. 139 ПК України як помилково
зазначене.

У зв'язку із встановленням допущення
позивачем зазначених вище порушень
податкового законодавства Державною
податковою інспекцією у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві винесено
податкове повідомлення-рішення від
01.07.13р. за № яким за позивачем
визначено суму зобов'язання з податку
на прибуток підприємств в сумі 401
334,00грн. в тому числі за основним
платежем в сумі 267 556,00грн. та штрафні
фінансові санкції в розмірі 133 778,00грн.

Позивач не погодившись із вказаним
рішенням податкового органу оскаржив
його у судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
підставність позовних вимог виходячи з
наступних міркувань.

Як вбачається із змісту акту перевірки
та наданих представником відповідача
заперечень підставою для винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення слугувало
встановлення податковим органом
формування позивачем валових витрат за
рахунок коштів сплачених при
взаємовідносинах з ТОВ «ТК «САТ», ТОВ
«Форгам», ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, СПД
ОСОБА_3, ТОВ «Омега АІР» та АТ «Нова
Лінія», при цьому такі не підтверджені
жодними первинними документами.

З такими висновками податкового органу
суд не вправі погодитись, виходячи з
наступного.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначає
витрати як суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Водночас статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України визначено,
що витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
встановлено, що не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Як вбачається з наявних матерів справи
податковим органом при проведенні
перевірки стверджується, що у позивача
відсутня первинна документація по
взаємовідносинам з ТОВ «ТК «САТ», ТОВ
«Форгам», ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, СПД
ОСОБА_3, ТОВ «Омега АІР» та АТ «Нова
Лінія», однак такі доводи у повній мірі
спростовано наявними матеріалами
справи.

Так зокрема судом встановлено, що між
позивачем та ТОВ «ТК «CAT» укладено
Договір перевезення вантажів № 2370 від
10 січня 2011 р.

Відповідно до змісту п. 1.1. та п. 1.2.
Договору № 2370 від 10 січня 2011 р., Клієнт
надає для перевезення вантажі, а
Перевізник зобов'язується здійснити їх
перевезення автомобільним транспортом
і надати інші послуги по перевезенню
вантажів на території України.
Перевізник зобов'язується доставити
надані Клієнтом вантажі до пункту
призначення в установлений Договором/
строк та видати їх уповноваженій на
одержання вантажу особі -
вантажоодержувачу, а Клієнт
зобов'язується вчасно сплатити за
послуги Перевізника встановлену плату,
відповідно до умов Договору та на
підставі наданих Перевізником
рахунків на перевезення».

Відповідно до п. 2.4. Договору № 2370 від 10
січня 2011 р. накладна на вантаж
видасться за формою встановленою
Перевізником у 2 (двох) примірниках,
один з яких залишається у Перевізника,
інший надається клієнту. У накладній на
вантаж Клієнт зобов'язаний повідомити
Перевізнику всі необхідні повні
відомості про характер і вид вантажу,
його вагу, об'єм, оголошену цінність,
пакування, місце призначення, хто є
вантажовідправником, хто є
вантажоодержувачем, їх адресу та
контактний телефон, та хто з них є
платником за послуги перевезення
вантажу».

До матеріалів справи крім копії
вказаного договору позивачем також
додано копію повного Акту № КИ0011064
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 31.03.2012 р. та копії
товарно-транспортних накладних
(накладні на вантаж) за перевіряємий
період.

В наданих товарно-транспортних
накладних (накладні на вантаж) чітко
зазначені всі необхідні повні
відомості про характер і вид вантажу,
його вагу, об'єм, оголошену цінність,
пакування, місце призначення, хто є
вантажовідправником, хто є
вантажоодержувачем, їх адресу та
контактний телефон, та хто з них є
платником за послуги перевезення
вантажу. відповідно до Договір
перевезення вантажів № 2370 від 10 січня
2011 р.

Також між позивачем та ТОВ «Формаг»
укладено Договір транспортного
експедирування № 2903 від 29 березня 2011 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 2903 від 29
березня 2011 р. ТОВ «Формаг»
зобов'язувалось за рахунок позивача
надати транспортно-експедиторські
послуги пов'язаних з організацією та
забезпеченням перевезень
експортно-імпортних та транзитних
грузів позивача, а також додаткових
послуг необхідних для доставки вантажу
в тому числі з наданням
митно-брокерських послуг.

Як свідчать наявні матеріали справи, в
перевіряємий період за Договором
транспортного експедирування № 2903 від
29 березня 2011 p. ТОВ «Формаг» надавало
позивачу транспортно-експедиторські
послуги пов'язані з організацією та
забезпеченням перевезень
експортно-імпортних вантажів, а саме
надавало послуги позивачу з
транспортно-експедиторського
обслуговування - морський фрахт (Китай -
Україна) (міжнародне перевезення за
єдиним транспортним документом). тобто
здійснювало морське перевезення
вантажу позивача з Китаю (Нінгбо та
Квінгдао) до України (ОМТП - Одеський
міжнародний торговий порт), що
підтверджується документами, які вже
надавалися з позовною заявою, а саме:
копії рахунків № 1202266 від 29.02.2012 p.. №
1205036 від 08.05.2012 p., № 1205099 від 14.05.2012 p., №
1207061 від 05.07.2012 р. та копії актів
прийому-здачі наданих послуг
(виконаних робіт) від 22.03.2012 p., від 14.05.2012
p.. від 18.05.2012 p., від 11.07.2012 р. до договору
№ 2903 від 29.03.2011 p.

Крім того позивачем додано до
матеріалів справи копії вантажних
митних декларацій (форма МД-2) від 05.03.2012
p., від 14.05.2012 p., від 18.05.2012 p., 11.07.2012 p. з
додатками та копії рахунків
постачальника з переліком
поставленого товару.

В даних документах (вантажних митних
декларацій) номера поставлених
контейнерів співпадають з номерами
контейнерів, які зазначені у рахунках
ТОВ «Формаг» за надані послуги
позивачу з
транспортно-експедиторського
обслуговування - морський фрахт (Китай -
Україна) (міжнародне перевезення за
єдиним транспортним документом), що ще
раз підтверджують правомірність дій
позивача щодо віднесення вартості
наданих послуг до складу валових
витрат та реальність здійснення
господарських правовідносин з ТОВ
«Формаг».

Також позивачем було укладено договір
з ФОП ОСОБА_1 за № 3/07/в про виконання
послуг з перепродажного
обслуговування електроінструменту від
02 липня 2012 p.

Відповідно до укладеного договору ФОП
ОСОБА_1 виконував послуги з
перепродажного обслуговування
електроінструменту на протязі липня 2012
року на ПП «Будпостач» за адресою: м.
Київ, пр-т Возз'єднання, 7а, а саме:
здійснював загальну перевірку
електроінструменту, перевірку
комплектації, технічного стану
електроінструменту, перевірку та
заповнення гарантійних талонів,
технічну консультацію тощо.

До матерів справи позивачем додано
копія вказаного договору, а також копію
акта виконаних робіт.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено
Договір № 8/09/ф на проведення
консультаційних послуг від 08 вересня
2012 р.

Відповідно до укладеного договору ФОП
ОСОБА_2 надав консультаційні послуги
персоналу позивача з мобільного
маркетингу (Тренінг №1 від 17.09.2012 p.),
ефективного ціноутворення та методики
персональних продаж (Тренінг №2 від
18.09.2012 р.) та основ просування товару на
ринок (Тренінг №3 від 19.09.2012 p.).

Як свідчать наявні матеріали справи,
дані послуги були надані ФОП ОСОБА_2 за
адресою позивача: м. Київ, пр-т
Возз'єднання 7а та, відповідно до
укладеного договору, були надані, як в
усній, так і в письмовій формі, що
підтверджують документи: акт виконаних
робіт від 30.09.12 до Договору № 8/09/ф від 08
вересня 2012 року, програми
консультаційних послуг-тренінгів до
Договору № 8/09/ф від 08 вересня 2012 року
(тренінг №1, №2, №3), а також копіями
письмових звітів ФОП ОСОБА_2 за темами:
мобільний маркетинг, ефективне
ціноутворення та методика
персональних продаж та основи
просування товару на ринок.

Також між позивачем та СПД ОСОБА_3
укладено Договір № 8/08/2т на проведення
консультаційних послуг від 01 серпня 2012
р.

Відповідно до укладеного договору СПД
ОСОБА_3 надав консультаційні послуги
персоналу позивача: Тренінг №1 Мойки і
очищувачі високого тиску торгової
марки Annovi Reverberi від 03.08.2012 р.; Тренінг №2
Електроінструмент торгової марки Einhell
від 08.08.2012 p.; Тренінг №3 Генераторне
обладнання торгової марки Кірог від
16.08.2012 p.; Тренінг №4 Ланцюгові пили
торгової марки Efco від 22.08.2012 р.

Дані послуги були надані СПД ОСОБА_3 за
адресою позивача: м. Київ, пр-т
Возз'єднання 7а та, відповідно до
укладеного договору, були надані, як в
усній, так і в письмовій формі, що
підтверджують документи: Акт виконаних
робіт № 1 від 31.08.12 р. до Договору № 8/08/2т
від 01 серпня 2012року; Програми
консультаційних послуг-тренінгів
проведених СПД ОСОБА_3 для ПП
«Будпостач» згідно Договору № 8/08/2т від
01 серпня 2012 року (тренінг №1, №2, №3, №4).

До матеріалів справи додано копії
письмових звітів СПД ОСОБА_3 за темами:
Мийки і очищувачі високого тиску
торгової марки Annovi Reverberi відповідно
договору №8/08/2т від 01.08.2012 p.;
Електроінструмент торгової марки Einhell
відповідно договору № 8/08/2т від 01.08.2012р.;
Генераторне обладнання торгової марки
Кірог відповідно договору № 8/08/2т від
01.08.2012р.; Ланцюгові пили торгової марки
Efco відповідно договору № 8/08/2т від
01.08.2012 р.

Крім того між позивачем та ТОВ «Омега
АІР» укладено Договір № 21/05 від 21
травня 2012 р. відповідно до даного
Договору та Специфікації № 1 до
Договіру № 21/05 від 21.05.2012 р. ТОВ «Омега
АІР» від 28 серпня 2012 р. (відповідно до
видаткової накладної № ОМ-0000012 від 28
серпня 2012 р.) передало право власності
на гарбузове насіння продовольче у
кількості 12,131 т. на суму 230 489,00 грн. з
ПДВ., приймав товар уповноважений
представник позивача - завідуючий
складом Цуркан Сергій Васильович, який
діяв за дорученням № 1450 від 28.08.2012 р.

Відповідно до п. 4.З. Договору № 21/05 від 21
травня 2012 р. здача та прийом товару
здійснювалась на складі продавця.

Відповідно до Специфікації № 1 до
Договору № 21/05 від 21.05.2012 р. місце
передачі товару знаходить за адресою :
м. Камянка Дніпровсяка, Запорізька
область, вул.. Усачева, 5.

Відповідно до п. 4.4. Договору № 21/05 від 21
травня 2012 р.: продавець надає покупцю
дев'яносто днів безоплатного
зберігання товару на свому складі до
відвантаження, а відповідно до
Додаткової угоди до договору № 21/05 від
21 травня 2012 p. такі безоплатні послуги
по зберіганню товару надавались без
обмеження у дев'яносто днів.

Таким чином позивач придбаний у ТОВ
«Омега АІР» товар (насіння гарбузове)
безпосередньо при купівлі не
перевозив, право власності на товар
(насіння гарбузове) передавалося за
видатковою накладною, після чого
придбаний товар зберігався на складі
ТОВ «Омега АІР» до відвантаження, яке
було здійснено 28.04.2013 р. відповідно до
товарно-транспортної накладної від
28.04.2013 р. та Контракту №0012 від 26 квітня
2010 р.

Як свідчать наявні матеріали справи,
надалі придбаний у ТОВ «Омега АІР»
товар був реалізований на експорт
відповідно до укладеного між позивачем
та Lightwings Space LTD Контракту №0012 від 26
квітня 2010 p., доказом чого є вантажна
митна декларація (форма МД-2) від 29.04.2013
p., що підтверджує факт вивезення
(експортування) товарів за межі митної
території України та
товарно-транспортна накладна від 28.04.2013
p., відповідно до якої товар (насіння
гарбузове) був перевезений зі складу
ТОВ «Омега АІР» (м. Кам'янка
Дніпровська, Запорізька обл., вул.
Усачова, 5) на територію митниці м.
Миколаїв для подальшої реалізації на
експорт.

Крім копії вказаного договору
позивачем також додано до матері дав
справи копію Додаткової угоди до
договору № 21/05 від 21 травня 2012 p., копію
Контракту №0012 від 26 квітня 2010 р. з
додатком; копію рахунку-фактури № 0138
від 29.04.2013 p., копію вантажної митної
декларації від 29.04.2013 р. з додатками,
копію товарно-транспортної накладної
від 28.04.2013 р.

Також між позивачем та ПАТ «НОВА ЛІНІЯ»
укладено Договір № 610/111214П про надання
маркетингових послуг від 01 січня 2012 р.

Відповідно до укладеного договору №
610/111214П від 01 січня 2012 р. ПАТ «НОВА
ЛІНІЯ» були надані маркетингові
послуги з вивчення та аналізу динаміки
попиту на Товар, дослідження
кон'юнктури ринку, розміщення
інформації про Товар.

До матеріалів справи позивачем додано
копії Договору № 610/1112114П про надання
маркетингових послуг від 01.01.2012 року,
рахунку № 9 від 31.07.12 по Договору №
610/1112114П від 01.01.2012 року, акту № 7
здачі-прийняття послуг за липень 2012 р.),
а також копію Звіту до Договору №
610/111214П від 01 січня 2012 р. за темою: Огляд
товарів ТМ «Боні» ПП «Будпостач» в
мережі «Нова Лінія» та методи
збільшення продажів; Огляд товарів ТМ
«Макита» ПП «Будпостач» в мережі «Нова
Лінія» та методи збільшення продажів;
Огляд товарів ТМ «Di-Star» ПП «Будпостач»
в мережі «Нова Лінія» та методи
збільшення продажів; Огляд товарів ТМ
«Master» ПП «Будпостач» в мережі «Нова
Лінія» та методи збільшення продажів.

Уся наведена документація наявна в
матеріалах справи, належним чином
оформлена та надавалась позивачем до
перевірки.

Податковим органом як в акті перевірки
так і у судових засідань не наведено
жодних підстав з яких така
документація не може вважатись
первинною та відповідно враховуватись
при визначенні об'єкту оподаткування.

За таких обставин суд приходить до
переконання про безпідставні та
необґрунтованість висновків
податкового органу з приводу заниження
позивачем зобов'язання з податку на
прибуток підприємств у перевіряє мий
період.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про не
обґрунтованість податкового
повідомлення-рішення, а тому таке
підлягає скасуванню, а позовні вимоги
задоволенню у повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові особи і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити .

Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 01.07.13р. за №
.

Постанова може бути оскаржена в
Київський апеляційний
адміністративний суд через Окружний
адміністративний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя
І.В.
Смолій