Справа № К/9991/3388/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/3388/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у письмовому
провадженні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21.09.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2010 у
справі №2а-1893/10/9/0170 за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Суднобудівний завод «Залів» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21.09.2010, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2010, позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства
«Суднобудівний завод «Залів» (далі-ВАТ
«Суднобудівний завод «Залів», позивач)
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків в місті
Сімферополі Автономної Республіки
Крим (далі-СДПІ в м.Сімферополі,
відповідач) задоволено. Визнано
протиправними та скасовано у повному
обсязі: податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11.04.2008 про застосування
штрафних санкцій на суму 369012,20грн. по
податку на прибуток приватних
підприємств; рішення про застосування
штрафних санкцій № від 11.04.2008 на
суму 13011,25грн. за порушення норм
регулювання обігу готівки; рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 11.04.2008 на суму 86920,75грн. за порушення
норм про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг; визнано протиправними та
скасовано в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій:
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11.04.2008 в частині
застосування фінансових санкцій на
суму 2720,47грн. по збору за забруднення
навколишнього природного середовища;
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11.04.2008 в частині
застосування фінансових санкцій на
суму 170,00грн. по комунальному податку;
податкове повідомлення-рішення
№/0 від 11.04.2008 в частині
застосування фінансових санкцій на
суму 22562,00грн. по податку з доходів
фізичних осіб; податкове
повідомлення-рішення №/0 від
11.04.2008 в частині застосування
фінансових санкцій на суму 491,68грн. по
земельному податку з юридичних осіб.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, СДПІ в м.
Сімферополі 20.01.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 30.08.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просив
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 21.09.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13.12.2010, у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, ст.12,
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», п.п.17.1.3 п.17.1
ст.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірні податкові
повідомлення-рішення та рішення про
застосування штрафних санкцій було
прийнято податковим органом на
підставі акту від 31.03.208 №421/23-1/14307251,
складеного за результатом проведеної
виїзної, планової перевірки ВАТ
«Суднобудівний завод «Залів» з питань
дотримання вимог податного, валютного
та іншого законодавства за період з
01.01.2007 по 31.12.2007, в результаті якої
встановлено порушення позивачем:

- Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» в частині неутримання,
неперерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб в сумі 11281,00грн.;

- Декрету Кабінету Міністрів України
«Про місцеві податки і збори» від
20.05.1993 №56-93 та Положення про
комунальний податок в м. Керчі від
13.01.2006 в частині заниження комунального
податку за 2007 рік на суму 56,10грн.;

- Порядку встановлення нормативів
збору за забруднення навколишнього
природного середовища і стягнення
цього збору, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.03.1999
№303 та Інструкції про порядок числення
і сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища,
затвердженого Наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища і ядерної безпеки України,
ДПА України від 19.07.1999 №162/379, в частині
заниження; збору за забруднення
навколишнього природного середовища,
за розміщення відходів на загальну
суму 9009,24грн.;

- Закону України «Про плату за землю»
від 03.06.1992 в частині заниження
земельного податку за 2007 рік на суму
983,36грн.;

- Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг» в частині
проведення розрахункових операцій на
суму 17384,15грн. без застосування
реєстратора розрахункових операцій;

- Положення про ведення касових
операцій в національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 №637 в частині перевищення
встановленого терміну використання
виданої під звіт готівки в сумі 230,99
грн.;

- Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в частині сплати
податку на прибуток приватних
підприємств.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
застосування штрафних санкцій за
порушення податкового законодавства,
суд першої інстанції з яким погодився
суд апеляційної інстанції, виходив з
того, що ухвалою господарського суду
від 16.03.2004 порушено провадження у праві
про визнання банкрутом ВАТ
«Суднобудівний завод «Залів», а
податковим органом при застосуванні
штрафних санкцій за порушення вимог
податкового законодавства не було
враховано вимоги ст. 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
В частині застосування штрафних
санкцій рішенням № від 11.04.2008 на
суму 86920,75грн. за порушення норм про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг, суди виходили з того, що
металовідходи утворюються в ході
технологічного виробничого процесу
підприємства, тобто є складовою
частиною суднобудівельної продукції
яку виробляє позивач як промислове
підприємство.

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій щодо відсутності порушення
позивачем вимог п. 1 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» з огляду на те, що операції з
реалізації відходів не потребують
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у розумінні п. 1
ст. 9 вищезазначеного Закону.

Проте, висновок судів щодо поширення
дії мораторію на застосування
штрафних санкцій за порушення
податкового законодавства, суд
касаційної інстанції вважає
помилковим та передчасним з наступних
підстав.

Так, дійсно в силу вимог п. 7.8 ст. 7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» з моменту прийняття ухвали
судом про порушення провадження у
справі про банкрутство платника
податків порядок сплати податкового
зобов'язання або погашення податкового
боргу такого платника податків,
зазначених у заяві, яка подається до
суду, визначається згідно з нормами
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», без
застосування норм цього Закону.

Проте, у наведеній нормі йдеться про
заяву кредитора стосовно вимог, що
виникли до порушення справи про
банкрутство, як це випливає зі змісту
ст.7, п. 15 ст. 11, ст. 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Отже, приписи Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» не
регулюють питання погашення
зобов'язань або стягнення податкового
боргу, які виникли до порушення
провадження про банкрутство боржника
та визнані господарським судом
конкурсними вимогами.

За змістом абз. 24 ст. 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, який в силу вимог п.4 ст. 12
названого Закону вводиться одночасно з
порушенням справи про банкрутство,
являє собою зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію.

Таким чином, мораторій не зупиняє
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію, а отже, не припиняє і
заходів, спрямованих на їх
забезпечення.

Порушення провадження у справі про
банкрутство не означає завершення
підприємницької діяльності боржника.
Він має право укладати договори і
вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим
у нього виникають права та обов'язки,
виконання яких забезпечується на
загальних підставах.

Отже, дія мораторію поширюється лише
на задоволення вимог конкурсних
кредиторів. Поточні ж вимоги
кредиторів боржника знаходяться у
вільному правовому режимі до визнання
боржника банкрутом. За поточними
зобов'язаннями згідно із загальними
правилами нараховується неустойка
(штраф, пеня), застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, визначальним для
встановлення правомірності
застосування до позивача штрафних
санкцій за порушення правил
оподаткування, є встановлення судом
періоду, в якому у позивача виник
обов'язок щодо сплати податкових
зобов'язань, та віднесення зазначених
зобов'язань до конкурсних чи поточних.

Враховуючи вищезазначене, а також, що
передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції не дають
права встановлювати, або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені судами попередніх
інстанцій, зокрема, щодо періоду, в
якому у позивача виник обов'язок щодо
сплати податкових зобов'язань,
постановлені судові рішення у справі
підлягають скасуванню із направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
суду першої інстанції необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно
з'ясувати і перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити
докази, що мають юридичне значення для
її розгляду та вирішення спору по суті,
і в залежності від встановленого
правильного визначити норми
матеріального та процесуального права,
що підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 та
ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
в місті Сімферополі Автономної
Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
21.09.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2010 скасувати, справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв