Справа № 2а-148/12
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-148/12
Головуючий у 1-й інстанції: Цокол Л.І.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві на постанову
Печерського районного суду м. Києва від
10 серпня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Голови
правління кооперативу по будівництву
та експлуатації індивідуальних
гаражів "Юпітер" Мельніченка Ігоря
Вікторовича до Заступника начальника
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у місті Києві
Алєксєєнка Івана Олександровича,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у місті Києві
про скасування постанови про
накладення штрафу у справі про
адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Голова правління кооперативу
по будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів "Юпітер"
Мельніченко Ігор Вікторович звернувся
до Печерського районного суду м. Києва
із адміністративним позовом до
Заступника начальника інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві Алєксєєнка
Івана Олександровича, Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві, в якому просив
скасувати постанову Заступника
начальника інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнка Івана
Олександровича від 11 травня 2012 року №
278 про накладення штрафу у справі про
адміністративне правопорушення.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 10 серпня 2012 року позов
задоволено повністю.

Відповідач - Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
місті Києві не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
07.05.2012 року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил ГБК «Юпітер»
на вул. Службовій, 8-а у Святошинському
районі м. Києва, про що складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт від 07.05.2012 року.

За результатами перевірки було
встановлено експлуатацію самовільно
збудованих за вищевказаною адресою
двісті двадцяти чотирьох гаражів
третьої категорії складності
кооперативом по будівництву
індивідуальних гаражів «Юпітер» без
прийняття їх в експлуатацію, чим
порушено ст.ст. 37, 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

07 травня 2012 року головним державним
інспектором Інспекційного відділу №1
Управління контролю будівництва
об'єктів РостоцькоюН.І. було складено
акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та складено протокол про
адміністративне правопорушення
відносно Голови правління кооперативу
по будівництву та експлуатації
індивідуальних гаражів "Юпітер"
Мельніченка Ігоря Вікторовича про
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.13 ст. 96
КУпАП в частині експлуатації
самовільно збудованих двісті двадцяти
чотирьох гаражів третьої категорії
складності за адресою: м. Київ, вул.
Службова, 8-а, без прийняття її в
експлуатацію.

11 травня 2012 року заступник начальником
Інспекції державно-архітектурно
будівельного контролю у м. Києві
Алєксєєнко І.О. за результатом розгляду
справи про адміністративне
правопорушення було винесено
постанову №278, якою Мельніченка І.В.
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.13 ст. 96 КУпАП та
накладено стягнення у розмірі 8 500 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного
кодексу України, житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Правовий статус Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та повноваження їх посадових
осіб визначені Законом України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08 квітня 2011 року
№ 439/2011, Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постанова Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553.

Відповідно п.2 ст.367 Цивільного кодексу
України, особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Статтею 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
від 17.02.2011р. № 3038-VI визначено порядок
прийняття в експлуатацію об'єктів
будівництва.

Зокрема, частиною 1 статті 39 вказаного
Закону передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Форма декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
порядок її подання і реєстрації
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно ст. 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
усі об'єкти будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на І, II, III, IV та V категорії
складності, які визначаються
відповідно до державних будівельних
норм та стандартів на підставі класу
наслідків (відповідальності) такого
об'єкта будівництва. Віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.

Рішенням Науково-технічної ради
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України № 59 від 16 червня
2011 року схвалено Настанову щодо
застосування будівельних норм у
частині віднесення об'єктів
будівництва до категорій складності
для подальшого проектування і
експертизи, яка розроблена для
застосування проектувальниками і
замовниками на стадії розроблення
завдання на проектування об'єктів
будівництва та при здійсненні їх
проектування, а також для використання
експертами експертних організацій при
проведенні експертизи проектів
будівництва і посадовими особами
Держархбудінспекції. зокрема під час
проведення державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єктах самочинного будівництва (у
разі відсутності проектної
документації) та при прийманні
завершених будівництвом об'єктів в
експлуатацію.

Так, клас наслідків (відповідальності)
будівлі або споруди визначається
відповідно до ДБН В. 1.2-14-2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ» (абз. 5 Настанови).

Категорії складності об'єктів
цивільного призначення визначаються
відповідно до ДБН А.2.2-3-2004 «Склад,
порядок розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва» (абз. 6 Настанови).

Абзацами 7-11 Настанови передбачено, що
рекомендується наступна схема
урахування класу наслідків
(відповідальності) CCI; СС2; ССЗ: класу
наслідків CCI відповідають І та 11
категорія складності; класу наслідків
СС2 відповідають III та IV категорія
складності; класу наслідків ССЗ
відповідає V категорія складності.

Клас наслідків визначається за шістьма
ознаками: кількість осіб, які постійно
перебувають на об'єкті; кількість осіб,
які періодично перебувають на об'єкті;
кількість осіб, які перебувають поза
об'єктом; обсяг можливого економічного
збитку; втрата об'єктів культурної
спадщини; припинення функціонування
комунікацій транспорту, зв'язку,
енергетики, інших інженерних мереж.

Згідно ч.ч.1,2 ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль,
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 частини 4 статті
41 цього Закону, посадові особи
інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п.п. 3 п. 5 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08.04.2011р. №439,
посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
одержувати безоплатно інформацію,
документи і матеріали, зокрема,
технічну та проектну документацію,
журнали загальних робіт, авторського
нагляду, спеціальних та окремих видів
робіт, акти обстеження прихованих
робіт, проміжного прийняття,
відповідальних конструкцій,
індивідуального та комплексного
випробування устаткування, систем,
мереж та пристроїв, інші документи,
визначені ДБН А.3.1-5-96 та передбачені в
інших державних будівельних нормах.

Як вбачається з матеріалів справи,
документів щодо правомірності
будівництва гаражів за адресою: м. Київ
вулиця Службова, 8-а та проектної
документації, що складена між
замовником та проектною організацією
на вимогу інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, на момент проведення
перевірки надано не було.

Відповідно до ч.8 ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється.

Згідно абз. 4 п. «б» ч.2 ст.2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу, зокрема, за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію: об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

З наявних в справі доказів вбачається,
що постановою Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
місті Києві №86/12 від 11 травня 2012 року на
Кооператив по будівництву
індивідуальних гаражів «Юпітер» було
накладено штраф у сумі 98 460,00 грн. за за
порушення вимог частини 8 статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» в частині
експлуатації самовільно збудованих
двісті двадцяти чотирьох гаражів
третьої категорії складності,
розташованих за адресою: м. Київ, вул.
Службова, 8-а, без наявності відповідних
документів щодо їх прийняття в
експлуатацію (а.с. 62).

Проте, як було вірно зазначено судом
першої істанції, будівництво спірних
гаражів здійснювалось в період 1990-1999
р.р., в той час як посаду Голови
правління ГБК «Юпітер» позивач займає
тільки з 2006 року, та був преобраний на
вказану посаду у 2008 році та 2011 році, що
підтверджується наявними в справі
копіями протоколів № 2 від 12.01.2008 року
та від 05.03.2011 року відповідно.

Відповідно до Статуту кооперативу
«Юпітер», після закінчення
будівництва кооперативного гаража
кожному члену кооперативу надається в
постійне користування гаражний бокс
для зберігання належного йому
транспортного засобу. Виділений члену
кооперативу гаражний бокс належить
йому на праві особистої власності.
Член кооперативу має право
користуватись виділеним йому боксом на
протязі всього часу існування
кооперативу. Вищим органом управління
кооперативу є загальні збори членів
кооперативу, які для керівництва
поточними справами вибирають голову та
правління кооперативу. Правління
кооперативу забезпечує безперечне
додержання кооперативом та всіма його
членами діючого законодавства з питань
діяльності кооперативу та вимог
Статуту кооперативу, здійснює
технічний нагляд за будівництвом та
ремонтом гаражів, бере участь в
державній комісії по прийманню
збудованих гаражів в експлуатацію.

Так в 2007 році Кооператив «Юпітер»
звернувся до Київської міської ради
стосовно передачі земельної ділянки
для експлуатації та обслуговування
існуючих гаражів, розташованих за
аресою: м. Київ, вул. Службова, 8-а, в
результаті чого було отримано
вілповідне письмове погодження,
узгоджено межі земельної ділянки на
місцевості та складено висновки щодо
вибору (відведення) земельної ділянки
під забодову № 822 від 11.06.2007 р. та щодо
використання земельної ділянки,
наявних містобудівних обмежень та
умов, які мають враховуватися при
розробці проекту відведення земельної
ділянки № 07-1255-В.

28 жовтня 2008 р. на засіданні постійної
комісії з питань земельних відносин,
містобудування та архітектури
Київської міської ради питання щодо
відведення земельних ділянок для
розміщення (будівництва, експлуатації,
обслуговування тощо) гаражів та
гаражних комплексів незалежно від форм
власності було залишено без розгляду
по причині розробки Схеми розміщення
багатоповерхових паркінгів у м. Києві.

Однак, зважаючи на те, що обрання
позивача на посаду Голови правління
ГБК «Юпітер» відбулося після
закінчення будівництва індивідуальних
гаражів та передачі їх для
користування членам даного
кооперативу, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для притягнення Мельніченка
І.В. до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.13 ст. 96 КУпАП.

З підстав вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що
постановлене у справі рішення суду
першої інстанції ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Печерського районного суду
м. Києва від 10 серпня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

Повний текст ухвали виготовлено -
16.12.13р.

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.