Справа № 2518/2а-9404/11
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2518/2а-9404/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

16 січня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання провести нарахування та
виплату грошової допомоги, за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 11.01.2012
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання неправомірними дій та
стягнення невиплачених коштів
відповідно ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 11.01.2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити донарахування коштів
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
22.03.2011 року по 11.01.2012 року.

Судова колегія не в повній мірі
погоджується з висновком суду першої
інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач проживає на територіях
радіоактивного забруднення.

У відповідності до ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах: у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів
від мінімальної заробітної плати; у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50 процентів від
мінімальної заробітної плати.

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VІ «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені зміни у ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до цих змін громадянам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо
предмета та змісту закону про
Державний бюджет України) визнані
неконституційними положення пункту 28
Розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо змін,
унесених до ст. 37 Закону № 796-XII.

Згідно ч. 2 ст.152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після прийняття
Конституційним Судом України
вказаного рішення знову почали діяти
положення ст. 37 Закону № 796-XII в їх
первинній редакції.

Всупереч названій статті Закону № 796-XII
позивачу вказана грошова допомога
виплачувалась частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
постанови КМУ № 836 від 26 липня 1996 року, а
не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати, як того
вимагають положення названого Закону.

Зміст Законів України «Про Державний
бюджет України» на відповідний рік
свідчить про відсутність будь-яких
обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з метою реалізації ст.
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», дія якої у вищевказаний
період не зупинялась.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України
щодо пріоритетності законів над
підзаконними актами, щомісячна грошова
допомога, у вищезазначений період,
відповідачем неправомірно
виплачувалась на підставі постанови КМ
України, якою обмежені права позивача,
порівняно з правами, встановленими
положеннями ст. 37 Закону № 796-XII, а тому
застосуванню підлягає саме остання, що
вірно встановлено судом першої
інстанції.

Однак, відповідно до Закону України
«Про державний бюджет України на 2012
рік» №4282 від 22.12.2011 року передбачено, що
норми положень ст.ст.
37,39,48,50,51,52,54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного Фонду України
на 2012 рік.

На виконання вищенаведеної норми,
Кабінетом Міністрів України 23.11.2011 року
прийнято постанову №1210 «Про
підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
якої встановлено, серед іншого, розміри
пенсій відповідно Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року №№-рп/2012
підтверджено право Кабінету Міністрів
України, як державного органу, що має
забезпечувати реалізацію встановлених
Законами України соціальних прав
громадян, на визначення механізму
реалізації Законів України, в тому
числі і встановлення порядку та
розмірів соціальних виплат, виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету.

За вказаних обставин, до набрання
чинності постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року,
застосуванню підлягають положення ст.
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а з 01.01.2012 року - Постанова
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Відтак, позовні вимоги підлягають
задоволенню за період з 22.03.2011 року по
31.12.2011 року та постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині задоволення позовних вимог за
період з 01.01.2012 року по 11.01.2012 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить висновку, що судом
першої інстанції рішення прийнято з
порушенням норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи в частині позовних вимог за
період з 01.01.2012 року, що є підставою для
скасування оскаржуваної постанови в
цій частині.

Керуючись ст.ст.8, 195, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
праці та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
задовольнити частково.

Постанову Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 11.01.2012
року скасувати в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва у
відповідності до ст.37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2012 року по 11.01.2012 року включно, та
ухвалити в цій частині нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

В решті постанову Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 11.01.2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови
виготовлено 16.01.2014 року.

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.