Справа № 826/18256/13-а
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2014 року 14:22
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С, розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Андерсс»до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києвіпро
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
за участю представників сторін:
від позивача: Бойчук Н.П. (довіреність
від 06.11.2013 р. № б/н);
від відповідача: Кавунець В.В. (від
14.06.2013 р. № 125/9/10-017).
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 14 січня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Андерсс» звернулось
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.10.2013 р. № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
підставі помилкових висновків акту
перевірки від 15.10.2013 р. № 274/26-52-17-04/38343753
щодо порушення позивачем приписів
податкового законодавства прийнято
податкове повідомлення-рішення від
25.10.2013 р. № , яким позивачу
визначено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковими агентами із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати в розмірі 6 986,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що висновки
відповідача, викладені в акті
перевірки є невірними та такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи. Оскільки між позивачем та
ОСОБА_3 існували не трудові відносини, а
цивільно-правові, то сума податку
визначена неправомірно.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
задоволенні, з огляду на правомірність
винесеного податкового повідомлення -
рішення. Так, з пояснень ОСОБА_3
вбачається, що він влаштувався на
посаду менеджера з постачання на ТОВ
«Андресс» шляхом підписання
строкового трудового договору. Згідно
умов договору йому виплачувалася
заробітна плата. Таким чином, з доходу,
виплаченого ОСОБА_3, податковий агент
(позивач) повинен був утримати та
перерахувати до бюджету податок з
доходів фізичних осіб.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку з питань повноти
обчислення та своєчасності внесення до
бюджету сум податку на доходи фізичних
осіб ТОВ «Андерсс» за період з 20.03.2013 р.
по 20.08.2013 р.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2 п.
164.1, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу
України, в результаті чого
донараховано податок на доходи
фізичних осіб в сумі 5 589,00 грн.

За наслідками перевірки, Державною
податковою інспекцією у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві складено акт від
15.10.2013 р. № 274/26-52-17-04/38343753 щодо порушення
позивачем приписів податкового
законодавства та прийнято
податкове-повідомлення-рішення, яким
позивачу донараховано грошове
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачуються
податковими агентами із доходів
платника податку у вигляді заробітної
плати на загальну суму 6 986,00 грн. , в
томі числі за основним платежем в
розмірі 5589,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1397,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України доходом з
джерелом їх походження з України є
будь-який дохід, отриманий резидентами
або нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями).

Відповідно до пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування резидента є загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового
кодексу України визначено, що
загальний оподатковуваний дохід -
будь-який дохід, який підлягає
оподаткуванню, нарахований
(виплачений, наданий) на користь
платника податку протягом звітного
податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.2.1. п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту).

Відповідно до п. 164.6 ст. 164 Податкового
кодексу України під час нарахування
доходів у формі заробітної плати база
оподаткування визначається як
нарахована заробітна плата, зменшена
на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу;

З аналізу вищенаведених правових норм
вбачається, що об'єктом оподаткування
загальним оподаткованим доходом є
резиденти, зокрема юридичні особи, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок до бюджету від
імені та за рахунок фізичної особи з
доходів, що виплачуються такій особі.
Платник податків несе
відповідальність, встановлену чинним
законодавством, за своєчасність та
достовірність ведення податкового
обліку.

Однією з підстав включення платником
податків до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку доходів у вигляді
заробітної плати є їх нарахування
(виплата) платнику податку відповідно
до умов трудового договору (контракту),
з урахуванням виплат сум єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду,
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності. Обов'язок щодо
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податку до бюджету
покладено на податкового агента.

Судом встановлено, що відповідачем на
адресу позивача направлено Лист від
11.09.2013 р. № 2172/10/26-52-17-04-52 «Про надання
інформації та її документального
підтвердження» щодо нарахування та
виплати заробітної плати, правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку з доходів фізичних осіб
громадянину ОСОБА_3 за період його
роботи на підприємстві.

Директором ТОВ «Андерсс» ОСОБА_4 надано
пояснення, відповідно до якого гр.
ОСОБА_3 було запропоновано посаду
менеджера та укладено з ним письмову
строкову трудову угоду, яка була
підписана директором ОСОБА_4 Також
директором зазначено, що відносини між
ТОВ «Андерсс» та ОСОБА_3 мали
цивільно-правовий характер, а саме
ОСОБА_3 за товарно-транспортними
накладними відправлявся через
відділення «Нова пошта» товар,
останній отримував товар, його
реалізовував і перераховував виручені
від реалізації кошти на рахунок
товариства за вирахуванням свої
винагороди.

Водночас, з пояснень представника
відповідача вбачається, що до ДПІ
Деснянського району ГУ Міндоходів у м.
Києві 11.09.2013 р. надійшла інформація від
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про розгляд звернення гр. ОСОБА_3
щодо невиплати керівництвом ТОВ
«Андерсс» заробітної плати в загальній
сумі 12 500,00 грн.

ОСОБА_3 було надано додаткові
пояснення, згідно яких він отримував 20%
від виручки за продану продукцію через
магазини.

Однак, доказів, в обґрунтування
тверджень ОСОБА_3 про те, що виручку він
передавав ТОВ «Андерсс», а відсотки за
роботу отримував готівкою «у
конверті», відповідачем не надано.

Також суд зазначає, що не є підставою
для висновків про настання для
позивача обов'язку сплатити податок з
фізичних осіб, і пояснення самого
ОСОБА_3, оскільки вони не
підтверджується матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Територіальною
інспекцією з питань праці у м. Києві за
скаргою ОСОБА_3 проводилась перевірка
додержання позивачем законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. За
результатами перевірки порушень
законодавства не виявлено.

Суд враховує рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 21.11.2013 р. у справі
№ 369/10010/13-ц, яким позов ОСОБА_3 залишено
без задоволення.

Зазначеним судовим рішенням
встановлено, що трудових відносин між
ОСОБА_3 та ТОВ «Андерсс» не виникало.
ОСОБА_3 не був оформлений як працівник
ТОВ «Андресс», не уклав відповідно до
вимог чинного законодавства трудового
договору, а отже підстави для виплати
заробітної плати як працівнику
товариства відсутні. Рішення набрало
законної сили 02.01.2014 р., а тому є
належним доказовим засобом у даній
справі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не перебував у
трудових відносинах з позивачем,
відповідно у позивача відсутні правові
підстави для нарахування (утримання)
податку на доходи фізичних осіб.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
дійшов висновку, що донарахування
відповідачем ТОВ «Андресс» грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника у вигляді заробітної плати в
сумі 5589,00 грн. є протиправним.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України визначено, у разі, якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним
нарахування позивачу сум з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами із доходів
платника у вигляді заробітної плати, то
нарахування штрафних санкцій у розмірі
1397,00 грн. є також протиправним.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не
надано суду належних та допустимих
доказів, що оскаржуване
повідомлення-рішення від 25.10.2013 р. №
прийнято обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин справи, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а тому позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Андерсс» про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
25.10.2013 р. № підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Андерсс» до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
25.10.2013 р. № .

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови виготовлено
20.01.2014 р.