Справа № 804/11384/13-а
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 р. Справа № 804/11384/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіВрони О. В. за участю
секретаря с/зМаксименко Е.М.
представника позивача Тертишної
К.О. представника відповідача
Петрашку О.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "ХЛІБ" до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Хліб»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби України про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

В адміністративному позові публічне
акціонерне товариство «Хліб» (далі по
тексту - позивач, ПАТ «Хліб») просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення за
формою «Р» Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби України
від 13.05.2013р. № про донарахування
грошового зобов'язання в сумі 705198,75грн.,
в тому числі за основним платежем
564394,00грн. та штрафних санкцій 140804,75грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що податкове
повідомлення-рішення за формою «Р» від
13.05.2013 № є протиправним та
підлягає скасуванню, так як прийняте на
підставі акту від 21.01.2013 №55/222/00381545 про
результати планової виїзної перевірки
ПАТ «Хліб», в якому відповідачем
зроблені неправомірні висновки про
невідповідність актів
приймання-передачі послуг по договору
з ПП «Агентство маркетингових
досліджень» у період з 01.12.2011 по 30.09.2012,
що призвело до завищення валових
витрат за цей період. Дані висновки
спростовуються наявністю
господарської операції позивача з його
контрагентом ПП «Агентство
маркетингових послуг», що
підтверджується первинними
документами.

Окрім того, безпідставні висновки
відповідача про заниження валового
доходу на суму 1681826, 00 грн., посилаючись
на закінчення строку погашення
векселів та строку позовної давності.

Усною ухвалою суду від 14.11.2013р.
відповідача по справі -
Дніпропетровську міжрайонну державну
податкову інспекцію Дніпропетровської
області Державної податкової служби
України, замінено на правонаступника -
Дніпропетровську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач свої заперечення виклав
письмово, проти позову заперечує,
обґрунтовуючи свою позицію тим, що
оспорюване податкове
повідомлення-рішення було прийняте
правомірно, оскільки висновки,
викладені в акті перевірки
обґрунтовуються встановленими
перевіркою фактичними обставинами,
також зазначає, що податкова інспекція
при прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 13.05.2013 року
№ діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством, а отже підстави
для задоволення позовних вимог
відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав заперечення на
адміністративний позов.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, оцінивши
їх у сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі наказу від
19.11.2012 №830 та відповідно до
повідомлення від 19.11.2012 №238,
відповідачем у період з 14.12.2012 по 14.01.2013
проведена планова виїзна перевірка ПАТ
«Хліб» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011 по
30.09.2012 , валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011 по
30.09.2012.

За результатами проведення перевірки,
відповідачем був складений акт від
21.01.2013 року №55/222/00381545 (далі по тексту -
акт перевірки).

В ході перевірки, відповідачем
встановлено, що ПАТ «Хліб» відображені
у рядку 03 ІД декларації «Інші доходи»
показників за період з 01.04.2011 по 30.09.2011 у
складі доходів, зокрема суми умовно
нарахованих процентів на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишились неповернуті на кінець
звітного (податкового) періоду, зокрема
ПАТ «Хліб» емітовано три простих
векселі на загальну суму 1681,83 тис.грн., з
яких: простий вексель на ТОВ «Практикс»
від 01.07.2008 №0490962АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 897221,70грн., простий
вексель на ПП «Бона Дніпро» від 22.08.2008
№0490965АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 192518,00грн., простий
вексель на ПП «Бона Дніпро» від 22.08.2008
№0490966АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 592085,52грн.

Статтею 34 Уніфікованого закону про
переказні векселі та прості векселі,
затвердженого Конвенцією від 07.06.1930р.,
встановлено, що переказний вексель
строком за пред'явленням підлягає
оплаті при його пред'явленні. Він
повинний бути пред'явлений для платежу
протягом одного року від дати його
складання. Так як ст.257 Цивільного
кодексу України передбачає, що
загальна позовна давність встановлена
тривалістю у три роки, відповідачем
зроблений висновок, що строк погашення
простого векселя від 01.07.2008 №0490962АА
настав 30.06.2009, простого векселя від
22.08.2008 №0490965АА та простого векселя від
22.08.2008 №0490966АА настав 21.08.2009 та станом
на 30.09.2012 строк позовної давності по цих
векселях минув, дані векселі не
погашені. Тому, відповідачем визначено
порушення ПАТ «Хліб» п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України шляхом
заниження валового доходу на суму
1681826,00гр., а саме за ІІ квартал 2012 року на
суму 897222,00грн. та за ІІ квартал 2012 року
на суму 784604,00грн.

Також, в ході перевірки позивачем не
було підтверджено факту отримання
послуг ПАТ «Хліб» за договором з ПП
«Агентство маркетингових досліджень»
в зв'язку з невідповідністю актів
приймання-передачі отриманих послуг
(відсутність в актах змісту, обсягів та
одиниці виміру господарської операції)
та в свою чергу об'єктів оподаткування,
чим порушено п.п. 138.2 ст. 138, п.п.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу України в
результаті чого ПАТ «Хліб» завищено
валові витрати за період з 01.12.2011 по
30.09.2012 на суму 1005273,00грн., в тому числі за
4 квартал 2011 року на суму 5110,00грн., за 1
квартал 2012 року на суму 176555,00грн., за 2
квартал 2012 року на суму 383558,00грн. за 3
квартал 2012 року на суму 440050,00грн.

На підставі вказаного акту перевірки,
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 08.02.2013 №
та від 08.02.2013 №.

В ході розгляду скарги ПАТ «Хліб»,
відповідачем скасовані податкові
повідомлення-рішення від 08.02.2013р.:
№ в частині 140804,50грн. штрафних
санкцій з податку на прибуток; № в
частині 39879,00грн., в тому числі
основного платежу 26586,00грн., штрафних
санкцій 13293,00грн. збільшеного грошового
зобов'язання позивача з податку на
додану вартість, в іншій частині
зазначені податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а скарга платника податків
задоволена частково.

В ході адміністративного оскарження
вказаних вище податкових
повідомлень-рішень, Міністерством
доходів і зборів 21.05.2013 прийняте
рішення про результати розгляду скарг
ПАТ «Хліб» №2988/6/99-99/10-01-15, згідно якому
залишені без змін податкові
повідомлення-рішення
Дніпропетровської МДПІ від 08 лютого 2013
року № та № з урахуванням
рішення від 15.04.2013 року про результати
розгляду первинної скарги, а скаргу
залишено без задоволення.

Позивачем у даній адміністративні
справі оскаржується податкове
повідомлення-рішення від 13.05.2013 №
про збільшення грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 705198,75грн.,
в тому числі за основним платежем
564394,00грн. та штрафними санкціями
140804,75грн., яке прийняте на підставі
вказаного вище акту перевірки, з
врахуванням рішень від 15.04.2013р., від
21.05.2013р. про результати розгляду скарг
позивача в ході адміністративного
оскарження.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що
згідно із п.61.1 ст.61 Податкового кодексу
України до сфери податкового контролю
віднесено контроль правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України доходи -
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі у
виключній (морській) економічній зоні,
так і за їх межами.

Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України витрати - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

У відповідності до ст.134 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є: прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього
Кодексу, на собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та суму інших витрат звітного
податкового періоду, визначених згідно
зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з
урахуванням правил, встановлених
статтею 152 цього Кодексу.

Положеннями п. 135.2 ст. 135 Податкового
кодексу України передбачено, що доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Відповідно до положень п. 135.1 ст.135
Податкового кодексу України доходи, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до ст. 137, на підставі
документів, зазначених у п.135.2 цієї
статті та складаються з: доходу від
операційної діяльності; інших доходів.

Згідно з положеннями пп.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України - інші
доходи включають: вартість товарів,
робіт, послуг, безоплатно отриманих
платником податку у звітному періоді,
визначена на рівні не нижче звичайної
ціни, суми безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному податковому періоді,
безнадійної кредиторської
заборгованості, крім випадків, коли
операції з надання/отримання
безповоротної фінансової допомоги
проводяться між платником податку та
його відокремленими підрозділами, які
не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового
Кодексу України встановлено, що не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави Цивільного
кодексу України можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Ведення господарської діяльності ПАТ
«Хліб» здійснює у власних та
орендованих виробничих приміщеннях,
про що свідчать свідоцтва про право
власності від 20.05.2011 №053751 та №053753, а
також договір суборенди від 01.09.2009.

ПАТ «Хліб» (замовник) з ПП «Агентство
маркетингових досліджень» (виконавець)
укладені договори про надання послуг
№443 від 01 січня 2011 року та №34 від 01
січня 2012 року. Згідно умов цих
договорів, виконавець зобов'язується
надати замовнику маркетингові послуги,
а замовник зобов'язується прийняти
належним чином надані виконавцем
послуги і оплатити їх на умовах і в
порядку, зазначених в цьому договорі.
Перелік, вид послуг та їх вартість, які
виконавець зобов'язаний надати
замовнику, а також строк їх виконання
зазначений в додатках до цих договорів,
зокрема додаток №1 від 01.01.2011 та додаток
№1 від 01.01.2012 до договорів містить
перелік послуг, які виконавець
зобов'язався надати замовнику, а саме:
визначення обсягів продаж товарів в
торгівельних точках в кількісному
виразі, визначення обсягів продаж
товарів в торгівельних точках у
грошовому виразі, визначення залишків
продукції в магазинах, визначення
відносної динаміки продаж продукції
постачальника в торгівельній мережі,
визначення середньорічних продаж
продукції постачальника через одну
торгівельну точку, надання інформації
по кожній окремій торгівельній точці,
проведення кількісного маркетингового
дослідження в форматі полевого
анкетування (закриті та відкриті
питання), проведення телефонного
опитування респондентів, проведення
моніторингу по визначенню кількості
фейсів товарної позиції в розрізі
торгівельних точок, обробка
результатів маркетингового
дослідження і надання звіту,
проведення фокус-груп, надання
інформації стосовно роздрібних цін в
роздрібних торгівельних точках тощо.

На підтвердження господарських
операцій за цими договорами про
надання послуг, позивачем надані
наступні первинні документи: акти
здачі-прийняття виконаних робіт
(надання послуг) за період з 01.12.2011 по
30.09.2012, письмові звіти виконавця до
кожного акту здачі-приймання виконаних
робіт (надання послуг), податкові
накладні.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Стаття 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлює, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання;назву
підприємства від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Фактичність виконання вказаних
господарських операцій ПАТ «Хліб» з ПП
Агентство маркетингових досліджень», а
також рух активів підтверджується
наступними первинними документами:
договорами, податковими накладними,
актами здачі-прийняття виконаних робіт
(надання послуг) за період з 01.12.2011 по
30.09.2012, письмові звіти виконавця до
кожного акту здачі-приймання виконаних
робіт (надання послуг). Зазначені
документи оформлені відповідно до
вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік» та є належними
доказами, що підтверджують здійснення
господарських операцій за участю
позивача.

Суд критично ставиться до висновків
відповідача, викладених в акті
перевірки щодо нереальності
господарських операцій позивача з ПП
«Агентство маркетингових досліджень»
в зв'язку з тим, що на думку відповідача,
акти здачі-прийняття виконаних робіт
(надання послуг) за період з 01.12.2011 по
30.09.2012 не відповідають критеріям п.2.4.
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, оскільки, позивачем, на
підтвердження реальності
господарських операцій з контрагентом,
до кожного акту здачі-прийняття
виконаних робіт (надання послуг) надані
письмові звіти виконавця про кожну
надану послугу та податкові накладні, з
аналізу наведених первинних
документів та податкових декларацій
з'ясовано, що вони цілком відповідають
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність Україні» та Положенню про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та дають можливість
з'ясувати зміст та обсяги
господарської операції, одиницю виміру
цієї господарської операції, а також
встановити всі необхідні реквізити,
які передбачені наведеними
нормативними документами.

З вищевикладеного вбачається, що
позивач мав в наявності всі первинні
документи, що підтверджують обсяги
задекларованих витрат. Угоди
укладалися підприємством в межах
господарської діяльності, згідно з
установчими, реєстраційними та
дозвільними документами. Згідно з
отриманими податковими накладними мав
законні підстави для включення певних
сум до складу валових витрат.

Отже, суд вважає, що відповідачем
необґрунтовано та необ'єктивно було
зроблено висновок про порушення ПАТ
«Хліб» п.п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в частині
завищення валових витрат за
господарськими відносинами з ПП
«Агентство маркетингових досліджень»
на суму 1005273,00 грн., відповідно до якої
сума податку складає 211210,00 грн.

Суд вважає, що відповідачем правильно
визначено порушення п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України ПАТ «Хліб»
щодо заниження валового доходу на суму
1681826,00грн., а саме за ІІ квартал 2012 року
на суму 897222,00грн. та за ІІІ квартал 2012
року на суму 784604,00грн., тому що ПАТ
«Хліб» відображено у рядку 03 ІД
декларації «Інші доходи» показників за
період з 01.04.2011 рок по 30.09.2011 у складі
доходів, зокрема суми умовно
нарахованих процентів на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишились неповернуті на кінець
звітного (податкового) періоду за
емітованими ПАТ «Хліб» простими
векселями на загальну суму 1681,83 тис.грн.
(простий вексель на ТОВ «Практикс» від
01.07.2008 №0490962АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 897221,70грн., простий
вексель на ПП «Бона Дніпро» від 22.08.2008
№0490965АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 192518,00грн., простий
вексель на ПП «Бона Дніпро» від 22.08.2008
№0490966АА з датою погашення за
пред'явленням на суму 592085,52грн.), за
якими минув строк позовної давності, та
які не були погашені.

Згідно до ст.ст. 33, 34, 77 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі, затвердженого Конвенцією від
07.06.1930р., переказний вексель може бути
виданий із таким строком платежу: за
пред'явленням; у визначений строк від
пред'явлення; у визначений строк від
дати складання; на визначену дату.

Переказні векселі, що містять або інші
строки платежу, або передбачають
оплату частинами, є недійсними.

Переказний вексель строком за
пред'явленням підлягає оплаті при його
пред'явленні. Він повинен бути
пред'явлений для платежу протягом
одного року від дати його складання.

До простого векселя застосовуються ті
самі положення, що стосуються
переказних векселів.

Відповідно ст.257 Цивільного кодексу
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 261 Цивільного кодексу України
встановлює, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відтак, строк позовної давності по
простому векселю емітованого ПАТ
«Хліб» від 01.07.2008 №0490962АА витікає -
30.06.2012, простого векселя від 22.08.2008
№0490965АА та простого векселя від 22.08.2008
№0490966АА - 21.08.2012.

Відповідно до п.п. 14.1.11 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
безнадійна заборгованість -
заборгованість, що відповідає одній з
таких ознак: а) заборгованість за
зобов'язаннями, щодо яких минув строк
позовної давності.

Згідно до п.п. 14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України, безповоротна
фінансова допомога - це сума
заборгованості одного платника
податків перед іншим платником
податків, що не стягнута після
закінчення строку позовної давності.

Згідно до п.п.135.5.4. п.135.5 ст. 135
Податкового кодексу України, інші
доходи включають: вартість товарів,
робіт, послуг, безоплатно отриманих
платником податку у звітному періоді,
визначена на рівні не нижче звичайної
ціни, суми безповоротної фінансової
допомоги, отриманої платником податку
у звітному податковому періоді,
безнадійної кредиторської
заборгованості, крім випадків, коли
операції з надання/отримання
безповоротної фінансової допомоги
проводяться між платником податку та
його відокремленими підрозділами, які
не мають статусу юридичної особи.

Отже, на думку суду, позивачем в
порушення п.п.135.5.4, п.135.5 ст.135
Податкового кодексу України, занижено
валовий дохід на суму 1681826,00 грн.,
відповідно до якої сума податку
складає 353184,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення за
формою «Р» Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровської
області від 13.05.2013 № про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 705198,75грн.,
(в тому числі: основний платіж -
564394,00грн. та штрафні санкції - 140804,75грн.),
підлягають частковому задоволенню, а
саме податкове повідомлення-рішення
підлягає частковому скасуванню в
частині грошового зобов'язання з
податку на прибуток приватних
підприємств за основним платежем у
сумі 211210,00грн. та штрафних санкцій
52508,75грн.

В частині визначення грошового
зобов'язання у сумі 353184,00 грн. та
88296,00грн. штрафних санкцій, податкове
повідомлення-рішення № від
13.05.2013р., є таким, що прийняте на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб визначений Конституцією та
законами України, у зв'язку з чим в
задоволенні адміністративного позову
в цій частині має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства «Хліб» до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровської області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення за
формою «Р» Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби України
від 13.05.2013 № в частині грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем у сумі 211210,00грн. та штрафних
санкцій 52508,75грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства «Хліб» 857,87грн. судових
витрат.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку
встановленому ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови складений 09
грудня 2013 року.

Суддя О.В. Врона