Справа № 2а-8716/11/2670
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/24783/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі: Лосєва А.М., Бившевої Л.І.,
Шипуліної Т.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової служби у м. Києві

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.09.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2012

у справі № 2а-8716/11/2670

за позовом Приватного
підприємства «Фінпро»

до Державної
податкової адміністрації у м. Києві

про визнання дій
протиправними,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «Фінпро» (надалі
- позивач, ПП «Фінпро») звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із адміністративним позовом до
Державної податкової адміністрації у
м. Києві (надалі - відповідач, ДПА у м.
Києві), у якому просило суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
розгляду заперечень на акт перевірки
із порушенням строків та незапрошення
позивача для розгляду його заперечень,
та недолучення до акта перевірки
заперечень позивача.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28.03.2012,
адміністративний позов ПП «Фінпро»
задоволено: визнано протиправними дії
відповідача щодо розгляду заперечень
ПП «Фінпро» на акт перевірки із
порушенням строків та незапрошення
його при розгляді таких заперечень, та
недолучення їх до акта перевірки.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на
касаційну скаргу відповідача, за
змістом яких проти вимог останньої
заперечує з мотивів її
необґрунтованості та просить вказану
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій без змін.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, представниками податкового
органу проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання вимог податкового
та іншого законодавства при проведенні
фінансово-майнових операцій з
приватним підприємством «ТД Фаворит
Люкс», за результатами якої 11.05.2011
складено акт № 26/35-3/3884595 (надалі акт).

Позивач отримав примірник акта, про що
особисто зазначив в акті. Також,
позивач зазначив в акті, що у
встановлений законодавством строк ним
будуть подані заперечення.

17.05.2011 позивач надіслав до відповідача
заперечення на акт, про що свідчить
копія фіскального чеку № 2425. Зі змісту
вказаних заперечень вбачається, що
позивач заявляв клопотання про їх
розгляд у присутності представника ПП
«Фінпро».

Листом від 03.06.2011 № 5913/10/35-310 «Про
результати розгляду заперечень»
позивача було повідомлено про
обґрунтованість акта та його
відповідність вимогам чинного
законодавства України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при розгляді скарги на акт
перевірки не дотримався вимог чинного
законодавства.

Суд апеляційної інстанції погодився із
таким висновком суду першої інстанції,
посилаючись на те, що останній
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Податкового
кодексу України у разі незгоди
платника податків або його законних
представників з висновками перевірки
чи фактами та даними, викладеними в
акті (довідці) перевірки, вони мають
право подати свої заперечення протягом
п'яти робочих днів з дня отримання акта
(довідки). Такі заперечення
розглядаються органом державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив
бажання взяти участь у розгляді його
заперечень до акта перевірки, орган
державної податкової служби
зобов'язаний повідомити такого
платника податків про місце і час
проведення такого розгляду. Таке
повідомлення надсилається платнику
податків не пізніше наступного
робочого дня з дня отримання від нього
заперечень, але не пізніше ніж за два
робочих дні до дня їх розгляду.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, всупереч приписів п. 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України,
заперечення ПП «Фінпро» від 17.05.2011 на
акт перевірки були розглянуті ДПА у м.
Києві лише 03.06.2011, тобто з порушенням
встановленого п'ятиденного строку, а
також без запрошення представника
позивача, що податковим органом не
спростовано.

За таких умов, суди обґрунтовано
підтвердили наявність підстав для
задоволення позовних вимог позивача та
законно визнали протиправними дії
відповідача як щодо розгляду
заперечень позивача на Акт перевірки
із порушенням строків, визначених п. 86.7
ст. 86 Податкового кодексу України, так і
щодо визнання протиправною
бездіяльність відповідача у частині не
запрошення позивача на розгляд його
заперечень на Акт перевірки.

Водночас, податковим органом також не
спростовано своєї бездіяльності
пов'язаної з недолученням до акта
перевірки заперечень ПП «Фінпро» та
висновку про результати розгляду
заперечень, які є невід ємною частиною
акту перевірки відповідно до п. 86.7 ст. 86
ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
під час розгляду справи повно і
правильно встановили обставини справи,
та при ухваленні судових рішень не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права. Зазначена
обставина, відповідно до частини
першої статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для залишення
касаційної скарги без задоволення, а
судових рішень - без змін.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової служби у м. Києві залишити
без задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
05.09.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.03.2012 у справі № 2а-8716/11/2670 залишити
без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:(підпис)А.М. Лосєв
Судді(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна