Справа № 823/3773/13-а
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року
справа № 823/3773/13-а

м. Черкаси

11 год. 34 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання
Нестеренко В.О., Будченку А. Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про скасування
припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
позовом до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області, в якому просить
скасувати припис №С-2108/2 від 21.08.2013 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів та правил,
виданий головним державним
інспектором інспекційного відділу №2
інспекційного управління №2 інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
Старущенком Я.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
головним державним інспектором
інспекційного відділу №2
інспекційного управління №2 інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області
Старущенком Я.В. винесено припис від
21.08.2013, яким встановлені порушення з
боку позивача ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
при будівництві житлового будинку у
період 2006-2007рр. Згідно з вказаним
приписом позивач має усунути недоліки
до 30.12.2013. На думку позивача,
вищевказаний припис винесений з
порушенням чинного законодавства та
підлягає скасуванню, оскільки Закон
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», прийнятий
17.02.2011, а будівництво здійснювалось у
період 2006-2007 рр. Крім того, у приписі не
вказано яким чином позивачу необхідно
усунути порушення містобудівного
законодавства.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив його задовольнити з
підстав зазначених вище.

Представник відповідача про час, дату
та місце розгляду справи, повідомлений
належним чином, в судове засідання не
з'явився.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 №3038, Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, що затверджено Указом
Президента України від 08.04.2011 №439/2011
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи. Основними
завданнями Держархбудінспекції
України є реалізація державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства.

Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: здійснює в межах своїх
повноважень державний контроль за
дотриманням, зокрема юридичними і
фізичними особами державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, перепланування та
реконструкції (дообладнання)
житлового фонду, будівель громадського
призначення, елементів упорядження
територій для задоволення потреб осіб
з обмеженими фізичними можливостями та
інших маломобільних груп населення та
проводить перевірки дотримання
суб'єктами у сфері
житлово-комунального господарства
державних стандартів, норм і правил у
сфері благоустрою.

Процедура здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури
визначається Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 р. N 553 (Далі Порядок №553).

Відповідно до положень вказаного
Порядку державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами (далі -
інспекції). Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, зокрема
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних,

інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції.

В судовому засіданні встановлено, що
головним державним інспектором
інспекційного відділу №2
інспекційного управління №2 інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області проведено
перевірку об'єкта будівництва за
адресою: АДРЕСА_1.

За результатами вказаної вище
перевірки головним державним
інспектором інспекційного відділу №2
інспекційного управління №2 інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області винесено
припис від 21.08.2013 №С-2108/2, у якому
зазначено, що на земельній ділянці,
відведеній для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
держакт серія КВ №026879, АДРЕСА_1,
громадянин ОСОБА_1 в період з 2006 по 2007
рік, відповідно до технічного паспорту
БТІ від 04 серпня 2008 року, виданого КП
БРР БР БТІ, без отримання документу,
який посвідчує право на виконання
будівельних робіт, самовільно
побудував індивідуальний житловий
будинок загальною площею 424,9 м2 та
погріб з шийкою з площею основи 13,50 м2,
чим порушив ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Зазначеним приписом
висунуто вимогу ОСОБА_1 про усунення
порушення містобудівного
законодавства до 30.12.2013. Припис
позивачем отримано 21.08.2013, що
підтверджується підписом на вказаному
приписі.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ (далі
Закон №3038-VІ), зокрема, передбачено, що
замовник має право виконувати
будівельні роботи після направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі
будівельного паспорта, які не
потребують реєстрації декларації про
початок виконання будівельних робіт
або отримання дозволу на виконання
будівельних робіт згідно з переліком
об'єктів будівництва, затвердженим
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Згідно положень п. 17 Порядку у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу
на виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Пунктом п. 7 Прикінцевих положень
Закону №3038-VІ зокрема, передбачено, що
будь-які рішення органів місцевого
самоврядування про надання замовником
будівництва будь-яких послуг, передачу
активів у будь-якій формі (матеріальній
чи нематеріальній), передачу частини
(відсоткової частки) площ прийнятих в
експлуатацію об'єктів містобудування,
крім пайової участі відповідно до
цього Закону, прийняті до набрання
чинності цим Законом, підлягають
приведенню у відповідність із цим
Законом.

Крім того, суд звертає увагу, що
правові та організаційні основи
планування, забудови та іншого
використання територій регулювались
до 12.03.2011 року Законом України «Про
планування та забудову території».

Відповідно до положень ст. 29
зазначеного Закону дозвіл на
виконання будівельних робіт -
документ, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
підготовчих (якщо підготовчі роботи
не були виконані раніше відповідно до
дозволу на виконання підготовчих
робіт) і будівельних робіт, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд.

Отже, станом на час здійснення
позивачем відповідного будівництва
законодавством було передбачено
отримання дозволу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на виконання будівельних
робіт.

Враховуючи вищевикладене, твердження
позивача щодо винесення оскаржуваного
припису з порушенням норм чинного
законодавства, судом не приймається до
уваги, оскільки, з огляду на
вищевказані норми, будь-які рішення,
прийняті до набрання чинності Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» підлягають
приведенню у відповідність із
вищезазначеним Законом.

Що стосується посилання позивача на те,
що в оскаржуваному приписі не вказано
яким чином позивачу необхідно усунути
порушення містобудівного
законодавства, суд приходить до
наступного.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону
№3038-VІ передбачено, що інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно
протягом 10 робочих днів з дня подання
заяви власниками (користувачами)
земельних ділянок, на яких розміщені
об'єкти будівництва, збудовані без
дозволу на виконання будівельних
робіт, за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж приймають в
експлуатацію, зокрема: індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові, дачні
будинки, господарські (присадибні)
будівлі і споруди, прибудови до них,
збудовані у період з 5 серпня 1992 року до
12 березня 2011 року.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову.

В силу статті 94 КАС України стягнення з
Державного бюджету України судового
збору на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений
23.12.2013