Справа № 200/8084/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8084/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2013 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська Шевцова Т.В.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС м.
Дніпропетровська старшини міліції
Мітус Р.П., ВДАІ з обслуговування
адміністративної території м.
Дніпропетровська та авто технічної
інспекції підпорядкований УДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилається на те, що
постановою інспектора ДПС РДПС
м.Дніпропетровська старшини міліції
Мітус Р.П. серії АА2 № 172956 від 14 червня
2013 року по справі про адміністративне
правопорушення його було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 гривень, а саме за
те, що він, 14.06.2013 року близької 21 годин 00
хвилин в районі опори № 36 по вул. М.
Малиновського в м. Дніпропетровську,
керуючи автомобілем ГАЗ 2705 державний
номерний знак НОМЕР_1 не пропустив
пішоходів через нерегульований
пішохідний перехід, чим порушив п.18.1
ПДР України. Вважає, що постанова є
такою, що не відповідає нормам КУпАП
України, винесена з порушенням вимог
діючого законодавства, а отже є
незаконною, необґрунтованою та просить
її скасувати.

У судове засідання позивач надав заяву
про розгляд справи за його відсутності
у письмовому провадженні, в якій
підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд розглядає справу у відповідності
до ч. 3 ст. 122 КАС України, на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав.

Як встановлено судом, постановою серії
АА2 № 172956 від 14 червня 2013 року по справі
про адміністративне правопорушення
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 гривень, а саме за
те, що він, 14.06.2013 року близької 21 годин 00
хвилин в районі опори № 36 по вул. М.
Малиновського в м. Дніпропетровську,
керуючи автомобілем ГАЗ 2705 державний
номерний знак НОМЕР_1 не пропустив
пішоходів через нерегульований
пішохідний перехід, чим порушив п.18.1
ПДР України.

Позивач надав суду докази на
підтвердження фактів викладених у
адміністративному позові, а саме фото
фіксація, а також пояснення щодо фактів
викладених в позові та оскаржуваній
постанові надав під присягою свідок
ОСОБА_3 З яких вбачається, що позивач не
чинив перешкод у перетині пішоходами
нерегульованого пішохідного переходу.

Аналізуючи правовідносини між
сторонами, які виникли у зв'язку із
притягненням позивача до
адміністративної відповідальності,
суд дійшов висновку про наступне.

Пункт 18.1 Правил дорожнього руху вказує,
що: «Водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому
перебувають пішоходи, повинен зменшити
швидкість, а в разі потреби зупинитися,
щоб дати дорогу пішоходам, для яких
може бути створена перешкода чи
небезпека.»

Враховуючи визначення перешкоди та
небезпеки для руху, дані у п.1.10 ПДР, суд
вважає, що у даному випадку ніякої
небезпеки для пішоходів або перешкоди
для них позивачем не створювалося. За
таких умов обов'язку водія не
продовжувати рух не існувало, оскільки
не було відповідних ознакам,
передбаченим у п. 18.1 ПДР, а отже, не було
умов для застосування даного пункту.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП: «Ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.»

Відповідно до ст.252 КУпАП: «Орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.»

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України:
«Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.»

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України:
«Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.»

Відповідно ст.ст. 251, 254 КУпАП:
«Зобов'язання з надання доказів
відносно правопорушення покладено на
осіб, уповноважених скласти протокол
про адміністративне правопорушення.»

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України: «В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.»

А також виходячи зі змісту п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», якою встановлено, що:
«Зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283 і 284
КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.»

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що відповідач взагалі не надав в
судове засідання доказів, які б
свідчили про те, що 14.06.2013 року близької
21 годин 00 хвилин в районі опори № 36 по
вул. М. Малиновського в
м.Дніпропетровську, керуючи
автомобілем ГАЗ 2705 державний номерний
знак НОМЕР_1 не пропустив пішоходів
через нерегульований пішохідний
перехід, чим порушив п.18.1 ПДР України, в
той час як позивач надав суду
відповідні докази на спростування
фактів викладених у оскаржуваній
постанові, суд приходить до висновку
про те, що за таких обставин, а також
приймаючи до уваги зміст ч.2 ст. 71 КАС
України, суд не вважає обґрунтованість
оскаржуваної постанови такою, що
знайшла належне підтвердження у
відповідних доказах, що є підставою для
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6-11, 71, 161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову серії АА2 № 172956 від 14 червня
2013 року, винесену інспектором ДПС РДПС
м. Дніпропетровськ, старшиною міліції
Мітус Р.П., про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КупАП та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній
справі за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1
- закрити за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Т.В. Шевцова