Справа № 2-а-211/12
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"14" січня 2014 р.
Справа № 2-а-211/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира
від "27" листопада 2013 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Богунського районного суду
м.Житомира від 27 листопада 2013 року
задоволено подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Змінено спосіб і порядок виконання
рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 06.01.2012 року шляхом
стягнення з головного управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області на користь ОСОБА_3
пенсійних виплат у розмірі 1925,81 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, головне управління
Пенсійного фонду України в
Житомирській області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану ухвалу та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні подання про зміну способу
і порядку виконання судового рішення.

Апеляційний розгляд справи
проводиться в порядку письмового
провадження, за правилами
встановленими ст. 197 КАС України.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно частин 1, 2 статті 263 КАС України,
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Суд у виняткових випадках може змінити
чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем на виконання рішення суду
проведено позивачу нарахування
недоотриманих коштів, але не виплачено
у зв'язку з відсутністю фінансування.
Вказане ускладнює виконання рішення
суду.

1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" від 5 червня
2012 року № 4901-6 (далі - Закон України № 4901)

Відповідно до ст.1 ч.1, ст. 2 ч.1 Закону №
4901 цей Закон встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - рішення суду), та
особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким зокрема є
державний орган, державні
підприємства, установа, організація .

Статтею 3 ч.1 цього Закону встановлено,
що виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Згідно ст. 7 ч.1 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за якими є державний
орган, державне підприємство, юридична
особа, здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження" з урахуванням
особливостей, встановлених цим
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 4901 у
разі, якщо рішення суду, зазначені в
частині першій цієї статті, не виконано
протягом двох місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, крім випадків, коли
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, державний виконавець
зобов'язаний звернутися до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

Виходячи з положень Закону України №
4901 та приписів Порядку, затвердженого
на виконання цього Закону постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року №845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов'язання іншого органу вчинити
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення суми коштів.

Таким чином, на правовідносини щодо
отримання коштів з державного органу
за рішенням суду з 01.01.2013 року
розповсюджуються приписи Закону №4901, а
тому є обґрунтованими доводи
державного виконавця про відсутність
на цей час порядку виконання таких
рішень у разі задоволення позовних
вимог про виплату коштів без
визначення певної суми та способу
виконання рішення, а саме шляхом
стягнення.

За рішенням суду сума для виплати
позивачу нарахована і не є спірною.

Зміни в діючому законодавстві, яке
регулює спірні правовідносини, є
обставинами, що ускладнюють виконання
рішення суду, а тому є правильними
висновки суду першої інстанції про
наявність достатніх правових підстав
для задоволення подання державного
виконавця про зміну способу і порядку
виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області залишити без
задоволення, а ухвалу Богунського
районного суду м. Житомира від "27"
листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області вул.
Ольжича,7,м.Житомир,10003

4 - заявник ВПВР УДВС ГУЮ у Житомирській
області, м.Житомир, м-н Соборний 1, 10014