Справа № 814/4559/13-а
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

12 грудня 2013 року
Справа № 814/4559/13-а

м. Миколаїв

10:41

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Слободяника
О.П.,

представника відповідачів:
Данішевської Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН», вул. Фалєєвська, 9-Б, м.
Миколаїв, 54030, Каботажний спуск, 1, м.
Миколаїв, 54002 до
відповідачів:Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, вул. Будівельників, 15-А, м
Миколаїв, 54034 Виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В., вул.
Будівельників, 15-А, м. Миколаїв, 54034
про:визнання протиправною і скасування
постанови від 22.10.2013 № 002208,
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною і скасувати
постанову Виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В. від 22.10.2013 № 002208
про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН» фінансових санкцій у розмірі
340 грн.

3. Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарському підприємству
«НІБУЛОН» понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 172,06 грн. з
Державного бюджету України.

4. Стягнути з Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області до Державного бюджету України
судовий збір в сумі 1548,44 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року
Справа № 814/4559/13-а

м. Миколаїв

10:41

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Єрзікова
О. М.,

представника позивача: Слободяника
О.П.,

представника відповідачів:
Данішевської Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН», вул. Фалєєвська, 9-Б, м.
Миколаїв, 54030, Каботажний спуск, 1, м.
Миколаїв, 54002 до
відповідачів:Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області, вул. Будівельників, 15-А, м.
Миколаїв, 54034 Виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В., вул.
Будівельників, 15-А, м. Миколаїв, 54034
про:визнання протиправною і скасування
постанови від 22.10.2013 № 002208,

Товариство з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
«НІБУЛОН» (надалі - Товариство або
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому
просило визнати протиправною та
скасувати постанову про застосування
адміністративного-господарського
штрафу № 002208 від 22.10.2013 виконуючого
обов'язки заступника начальника
Управління Укртрансінспекції у
Миколаївській області Полторака О.В.

Відповідачами у позовній заяві
Товариство визначило Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області (надалі - Управління або
відповідач 1) і виконуючого обов'язки
начальника Управління Полторака О. В.
(надалі - відповідач 2).

В обґрунтування позовних вимог
Товариство вказало на недоліки
оформлення відповідачем 1 результатів
перевірки, на недоведеність фактів
порушень позивачем вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, на недотримання
відповідачами порядку розгляду справи.

Відповідач 1 надав письмові
заперечення проти адміністративного
позову (ар. с. 57-62, 104-108), в яких, з
посиланням на правомірність
притягнення позивача до
адміністративно-господарської
відповідальності, просив у задоволенні
позову відмовити.

В судовому засіданні в якості свідків
були допитані працівники Товариства
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

12.12.2013 судом було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідків, дослідивши
письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до направлення на перевірку
від 28.08.2013 № 025073 (ар. с. 83), посадові особи
Управління ОСОБА_8 і ОСОБА_9 здійснили
рейдову перевірку, за результатами
якої склали «Акт № 045076 проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом» (надалі - Акт, ар. с. 63).

Згідно з Актом, водій ОСОБА_3, який
керував транспортним засобом, що
належить Товариству, «… не пред'явив
заповнені бланки тахокарт в кількості
передбаченій ЄУТР в період до 29.08.13р.
включно, чим порушено вимоги наказу
МТЗУ № 385 п.3.3. Водій надав бланк
тахокарти з контрольного пристрою
тахограф, з порушенням режиму праці та
відпочинку, чим порушено вимоги наказу
МТЗУ № 340».

На підставі цього посадові особи
Управління дійшли висновку про те, що
Товариство допустило порушення,
відповідальність за яке передбачена
абзацом 8 статті 60 Закону України від
05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний
транспорт» (надалі - Закон № 2344).
Відповідно до абзацу 8 статті 60 Закону
№ 2344, за порушення режимів праці та
відпочинку водіями транспортних
засобів до автомобільних перевізників
застосовується
адміністративно-господарський штраф у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доході громадян.

Постановою про застосування
адміністративного-господарського
штрафу від 22.10.2013 № 002208 (надалі -
Постанова, ар. с. 11) виконуючий обов'язки
начальника Управління Полторак О.В.
стягнув з Товариства штраф в сумі 340
грн.

При прийнятті рішення суд виходив з
такого.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2344, з метою
організації безпечної праці та
ефективного контролю за роботою водіїв
транспортних засобів автомобільні
перевізники зобов'язані зокрема
організовувати роботу водіїв
транспортних засобів, режими їх праці
та відпочинку відповідно до вимог
законодавства України.

Контроль за роботою водіїв
транспортних засобів має
забезпечувати належне виконання
покладених на них обов'язків і включає
організацію перевірок режимів їх праці
та відпочинку, а також виконання
водіями транспортних засобів вимог
цього Закону та законодавства про
працю.

Додержання водієм режиму праці та
відпочинку, згідно з пунктом 15 Порядку
здійснення державного контролю на
автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 № 1567
(надалі - Порядок № 1567), є предметом
рейдових перевірок, що здійснюються
територіальними органами
Укртрансінспекції.

Положення щодо режимів праці та
відпочинку водіїв транспортних
засобів визначається законодавством
(статті 18 Закону № 2344).

Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 07.06.2010 № 340 було
затверджено Положення про робочий час
і час відпочинку водіїв колісних
транспортних засобів (надалі -
Положення № 340).

В Акті не вказано, який пункт Положення
№ 340 порушив позивач і в чому, власне,
полягає порушення. У доповненнях до
заперечень проти адміністративного
позову відповідач 1 послався на пункт
6.3. Відповідно до цієї норми, до
набрання чинності пунктом 6.1 цього
розділу водій, який керує ТЗ, що
зазначений у пункті 6.1 цього розділу та
не обладнаний тахографом, веде
індивідуальну контрольну книжку водія.
При цьому пунктом 6.1 передбачено, що
діючими та повіреними тахографами
повинні бути обладнані автобуси, що
використовуються для нерегулярних і
регулярних спеціальних пасажирських
перевезень, для регулярних
пасажирських перевезень на міжміських
автобусних маршрутах протяжністю
понад 50 км, вантажні автомобілі з
повною масою понад 3,5 тонн.

Як вказав позивач, транспортний засіб,
яким керував ОСОБА_3, був обладнаний
повіреним тахографом (ар. с. 23), і ця
обставина підтверджена Актом.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 24.06.2010 № 385 (надалі -
Інструкція № 385), водій транспортного
засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію
тахографа та управління режимами його
роботи відповідно до інструкції
виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і
заповнює тахокарти та забезпечує їх
належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі
використання аналогового тахографа)
або у разі використання цифрового
тахографа - особисту картку водія
кожного дня, протягом якого керував
транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та
адаптацію тахографа до транспортного
засобу; заповнені тахокарти у
кількості, що передбачена ЄУТР, або
картку водія чи роздруківку даних
роботи тахографа у разі обладнання
транспортного засобу цифровим
тахографом;

у разі несправності або пошкодження
аналогового тахографа своєчасно
записує від руки дані щодо режиму
роботи та відпочинку на зворотному
боці тахокарти, де нанесена сітка з
відповідними графічними позначками,
інформує про це відповідну посадову
особу перевізника, з яким водій
перебуває у трудових відносинах (для
найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження
цифрового тахографа або картки до
нього своєчасно записує від руки дані
щодо режиму роботи та відпочинку на
зворотному боці аркуша, призначеного
для роздруківки даних, що
використовують у даному тахографі, та
забезпечує належне зберігання таких
записів.

Висновки відповідача 1 про
недотримання позивачем вказаних вимог
суд вважає неправомірними, оскільки, як
вказано у пункті 1.3 Інструкції № 385, її
положення поширюються на суб'єктів
господарювання, які проводять
діяльність у сфері надання послуг з
перевезення пасажирів та/або вантажів
автомобільними транспортними засобами
(крім таксі). За визначенням, що
міститься у статті 1 Закону № 2344,
послуга з перевезення пасажирів чи
вантажів - це перевезення пасажирів чи
вантажів транспортними засобами на
договірних умовах із замовником
послуги за плату.

В даному випадку, про що свідчать
подорожній лист вантажного автомобіля
№ 005433 і товарно-транспортна накладна №
002060 (ар. с. 24-27), позивач був одночасно
замовником, вантажовідправником,
вантажоотримувачем і перевізником.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про недоведеність
відповідачем факту вчинення позивачем
порушення режимів праці та відпочинку,
отже, і про протиправність Постанови.

Доводи Товариства про те, що, в
порушення пункту 21 Порядку № 1567, у
дорожньому листі посадові особи
Управління не зробили запис про
результати перевірки транспортного
засобу, а також про те, що в Акті не
зазначений номер дорожнього листа, суд
відхиляє як несуттєві. Також суд визнає
безпідставними твердження позивача
про порушення відповідачами пунктів 27
і 37 Порядку № 1567, оскільки Постанову
виніс виконуючий обов'язки заступника
начальника Управління, тобто особа, яка
22.10.2013 мала повноваження заступника
керівника органу державного контролю.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною і скасувати
постанову Виконуючого обов'язки
заступника начальника Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області Полторака О.В. від 22.10.2013 № 002208
про застосування до Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«НІБУЛОН» фінансових санкцій у розмірі
340 грн.

3. Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарському підприємству
«НІБУЛОН» понесені ним судові витрати
(судовий збір) в сумі 172,06 грн. з
Державного бюджету України.

4. Стягнути з Управління
Укртрансінспекції у Миколаївській
області до Державного бюджету України
судовий збір в сумі 1548,44 грн.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна

Постанова оформлена у відповідності до
статті160 КАС України

та підписана суддею 17 грудня 2013 року