Справа № 817/3608/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"21" січня 2014 р.
Справа № 817/3608/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача Прищепи О.С.,

представника відповідача Якимчука Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "19"
листопада 2013 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інсета" до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Рівному від
02.09.2013 № , яким ТОВ «Інсета»
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 108 007 грн. та №,
відповідно до якого ТОВ «Інсета»
відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 113 651 грн. Позов
обґрунтовано тим, що у ТОВ "Інсета"
наявні всі первинні документи, які
підтверджують сплату ним сум податку
на додану вартість у попередніх
звітних періодах, в яких виникло право
на бюджетне відшкодування. Причиною
виникнення від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту є здійснення
міжнародних перевезень вантажів
автомобільним транспортом, обсяг яких
оподатковуються за нульовою ставкою
відповідно до абз. «а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195
розділу V Податкового кодексу України.
Вказує на те, що чинним законодавством
не зобов'язано платника податків
заявляти до бюджетного відшкодування
від'ємне значення між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду виключно в
наступному податковому періоді.
Натомість, бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, в межах строку,
встановленого п. 102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013 року
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 02.09.2013 р. форми
"В2" № та форми "В3" №.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що позивачем в
порушення вимог п.200.3, п.200.4, п.200.6 ст.200
Податкового кодексу України завищено
суму бюджетного відшкодування за
червень 2013 року на 113651 грн. та занижено
суму бюджетного відшкодування по
декларації за липень 2012 року на суму 95858
грн., за жовтень 2012 року на суму 2951 грн.,
за грудень 2012 року на суму 7853 грн., за
січень 2013 року на суму 1345 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував. Просив
відмовити в задоволенні. Вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що уповноваженими
особами ДПІ у м. Рівному була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка правомірності
нарахування ТОВ «Інсета», від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та бюджетного відшкодування
податку на додану вартість,
задекларованого на рахунок платника у
банку за червень 2013 року, за
результатами якої складено акт
№611/17-16-15-01/37531777.

Перевіркою встановлено порушення
п.200.3, п.200.4, п.200.6 ст.200 Податкового
кодексу України, а саме: ТОВ «Інсета»
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування за червень 2013 року на 113
651 грн. та занижено суму бюджетного
відшкодування по декларації з ПДВ за
липень 2012 року на 96 858 грн., за жовтень 2012
року на 2951 грн., за грудень 2012 року на 7853
грн., за січень 2013 року на 1345 грн.

02.09.2013 року ДПІ у м. Рівному було
винесено податкові
повідомлення-рішення форми «В2» від
02.09.2013 року №, яким ТОВ «Інсета»
збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість в сумі 108 007 грн. та форми «В3»
від 02.09.2013 року №, відповідно до
якого ТОВ «Інсета» відмовлено у
наданні бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 113
651 грн.

Також суд встановив, що у періоді, за
який проводилася перевірка, ТОВ
«Інсета» надавало послуги
міжнародного перевезення вантажів
автомобільним транспортом та послуги
перевезення вантажів на території
України.

Згідно з поданою ТОВ «Інсета» до ДПІ у
м. Рівному податковою декларацією з ПДВ
за червень 2013 року з додатками: від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, відображене у рядку 19
податкової декларації, складає 5 411 грн.
та сума бюджетного відшкодування
податку на додану вартість
задекларована за рахунок платника у
банку, відображена у рядку 23.1
декларації, яку сформовано з
урахуванням залишку від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, нарахованої за попередні
звітні (податкові) періоди складає 119 122
грн., а саме: за липень 2011 в сумі 6 373 грн.,
за серпень 2011 в сумі 11 119 грн., за
вересень 2011 в сумі 15 232 грн., за жовтень
2011 року в сумі 12 208 грн., за листопад 2011 в
сумі 9 357 грн., за грудень 2011 в сумі 6 227
грн., за січень 2012 в сумі 4 889 грн., за
лютий 2012 в сумі 8 081 грн., за березень 2012 в
сумі 8 282 грн., за квітень 2012 в сумі 9 467
грн., за травень 2012 в сумі 8 247 грн., за
червень 2012 в сумі 5 760 грн., за вересень
2012 в сумі 432 грн., за листопад 2012 в сумі 7
853 грн., за грудень 2012 в сумі 124 грн., за
травень 2013 в сумі 5 471 грн.

Причиною виникнення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту є здійснення міжнародних
перевезень вантажів автомобільним
транспортом, обсяг яких
оподатковуються за нульовою ставкою
відповідно до абз. «а» пп.195.1.3 п.195.1 ст.195
розділу V Податкового кодексу України
у липні-грудні 2011 року, січні-червні 2012
року, вересні, листопаді, грудні 2012
року, травні, червні 2013 року.

Сума, яка підлягає бюджетному
відшкодуванню попереднього звітного
(податкового) періоду в розмірі 113651
обліковувалася позивачем у рядку 24
Декларації з податку на додану
вартість.

Зокрема, результатами перевірки не
підтверджено суму бюджетного
відшкодування в розмірі 113651 грн.

Відповідно до п.1 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із
змінами та доповненнями), право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду (абз.4
п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України
від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та
доповненнями).

Абзацом 1 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та
доповненнями) передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
(із змінами та доповненнями), не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем сформовано податковий
кредит на підставі належним чином
оформлених податкових накладних та
господарські операції підтверджені
первинними документами, які
підтверджують сплату ним сум податку
на додану вартість у попередніх
звітних періодах, в яких виникло право
на бюджетне відшкодування.

Сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду (п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України).

Згідно пп. «а» п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що заявлення до бюджетного
відшкодування не є обов'язком, а лише
правом платника.

Пунктом 102.5 ст. 102 Податкового кодексу
України визначено, що заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Отже, бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, в межах строку,
встановленого п. 102.5 ст. 102 Податкового
кодексу України.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про правомірність
заявлення повернення суми бюджетного
відшкодування у червні 2013 року в
розмірі 113651 грн. та безпідставність
висновків податкового органу про
заниження бюджетного відшкодування по
декларації з ПДВ за липень 2012 в сумі 95 858
грн., за жовтень 2012 в сумі 2951 грн., за
грудень 2012 в сумі 7853 грн., за січень 2013 в
сумі 1345 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"19" листопада 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Інсета"
вул.Чорновола,10, офіс 5, м.Рівне, 33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.Відінська,8,
м.Рівне, 33023