Справа № К/9991/87811/11-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/87811/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про перерахунок пенсії за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Совєтському районі м.
Макіївки Донецької області на
постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 06
липня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
про перерахунок пенсії.

Постановою Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 06
липня 2011 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язано здійснити
позивачу перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з 22.03.2011
року по 18.06.2011 року, визначивши розмір
пенсії у 6 мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, яка
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року відповідача залишено без
задоволення, постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, є
учасником ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, інвалідом
3-ї групи, отримує державну та додаткову
пенсію відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

За змістом статті 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам 3
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка визначає підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з
втратою годувальника, у всіх випадках
розміри пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по 3
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, яка згідно зі статті 28 Закону
України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Розрахунок пенсії позивачу
відповідачем проведено виходячи з
розміру, встановленого постановами
Кабінету Міністрів України.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанції, що дії
відповідача щодо виплати позивачу з
22.03.2011 року по 18.06.2011 року державної та
додаткової пенсії у розмірі меншому,
ніж встановлено статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
є неправомірними.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області
залишити без задоволення, постанову
Совєтського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 06 липня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді