Справа № 820/13667/13-а
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 січня 2014 р.
№ 820/13667/13-а

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Зоркіна Ю.В.,
суддів Рубан В.В, Самойлової В.В.

при секретарі судового засідання -
Дрижанові О.С.,

у присутності представника
відповідача Козловської О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної виконавчої
служби України Відділу примусового
виконання рішень про визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання
вчинити дії

встановив:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом та просить суд:
визнати незаконними дії відповідача
щодо несвоєчасного виконання рішення
Європейського суду з прав людини по
стягненню коштів і їх виплату, такою, що
призвели до невиконання рішення
Європейського суду з прав людини
відповідно до вимог вказаних у рішенні
- протягом трьох місяців з дня набрання
рішенням чинності, чим порушено ст.46
Європейської конвенції з прав людини;
зобов'язати відповідача здійснити
повне виконання рішення суду, а саме
перерахувати кошти в частині різниці,
що виникла при конвертації 3 тис. євро в
національну валюту на підставі
перерахування її не за курсом, який
існував на день здійснення платежу, а
за курсом граничного терміну
добровільного виконання вказаного
рішення; зобов'язати відповідача
нарахувати пеню у розмірах, визначених
рішенням Європейського суду з прав
людини: нарахувати простий відсоток у
розмірі граничної позичкової ставки
Європейського центрального банку, яка
діятиме в період несплати з 07.09.2013 року
по день здійснення остаточного
розрахунку, який складається з повної
виплати 3 тис. євро , які конвертовані в
національну валюту по курсу , який
існував 21.11.2013 року (день здійснення
платежу), із додаванням трьох відсотків
по формулі 32436.39:365х4хкількість днів, які
є різницею між 06.09.2013 року та днем
здійснення остаточного виконання
судового рішення..

В обґрунтування позову зазначено, що
рішенням Європейського суду з прав
людини від 06.06.2013р. за № 11770/03 на користь
позивачки присуджено грошову
компенсацію в розмірі 3000 Євро, які
мають бути конвертовані в національну
валюту України за курсом на день
здійснення платежу. Зі спливом
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на цю суму нараховується
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано 3 відсоткові пункти. Позивачка
вказує, що на її банківський рахунок
21.11.2013р. надійшло 31657,08 грн., що, згідно
довідки банку складає еквівалент 3000
Євро на 06.09.2013р., при цьому офіційний
курс Євро станом на 21.11.2013р. складає
1081.2131 гривень за 100 Євро. Ррішення
Європейського суду з прав людини про
присудження їй справедливої
сатисфакції (перерахування коштів)
мало бути виконано у строк до 06.09.2013р.
(включно) шляхом перерахування коштів
на банківський рахунок позивача, а
згідно самого рішення кошти мали
перераховуватись не відповідно до
офіційного курсу Євро станом на
06.09.2013р., а станом на 21.11.2013р. (на день
здійснення платежу). Таким чином,
зазначене вище рішення Європейського
суду з прав людини виконано на користь
позивача, на його думку, не у повному
обсязі, в чому він вбачає незаконну
бездіяльність з боку відповідача.

В судове засідання позивачка не
прибула надавши через канцелярію суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності. Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив в їх задоволенні
відмовити через безпідставність.
Згідно наданих до суду письмових
заперечень пояснив, що відповідач діяв
в межах законодавчих актів України та
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступні
обставини.

Судовим розглядом встановлено, що
згідно рішення Європейського суду з
прав людини від 06.06.2013р. за № 11770/03 на
користь позивачки присуджено грошову
компенсацію в розмірі 3000 Євро, які
мають бути конвертовані в національну
валюту України за курсом на день
здійснення платежу. Зі спливом
тримісячного строку і до остаточного
розрахунку на цю суму нараховується
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано 3 відсоткові пункти.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Єжова М.В. від 03.07.2013р.
відкрито виконавче провадження ВП №
38662920 з виконання зазначеного вище
рішення Європейського суду з прав
людини.

26.07.2013р. листом № 965-5/11 відповідачем до
Департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
повідомлено банківські реквізити
позивача, необхідні для перерахування
коштів за рішенням Європейського суду
з прав людини. Згідно платіжного
доручення від 06.09.2013 року № 2824 на
рахунок позивачки перераховано 31657,08
грн., кошти надійшли на рахунок
позивачки 21.11.2013 року.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.
2 ст. 2 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
порядок виконання Рішення
визначається цим Законом, Законом
України "Про виконавче провадження",
іншими нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом. Закон України
"Про виконавче провадження" (далі -
Закон) визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку. Стаття 2 Закону
передбачає, що примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Виконання рішень
здійснюється в добровільному порядку,
без заходів примусового виконання, за
рахунок коштів Державного бюджету
України, шляхом направлення
Департаментом планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України офіційного перекладу рішення,
платіжного доручення та постанови про
відкриття виконавчого провадження до
Державної казначейської служби
України для оплати на користь
стягувача. Розпорядником бюджетних
коштів, передбачених на виконання
рішень Європейського суду з прав
людини, є Міністерство юстиції України.

Конвертація коштів, присуджених
Європейським судом з прав людини,
оформлення платіжних документів
(платіжного доручення) проводиться
Міністерством юстиції України, як
органом, відповідальним за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
координацію виконання його рішень з
урахуванням особливостей,
вищезазначених нормативно - правовими
актами України та законодавством
України, відповідно до Порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
платежів, пов'язаних з виконанням
рішень закордонних юрисдикційних
органів, прийнятих за наслідками
розгляду справ проти України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 07.03.2007 № 408.
Обов'язковість виконання рішень
Європейського суду з прав людини
передбачається статтею 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод.

Статтею 81 Закону визначено, що порядок
виконання в Україні рішень іноземних
судів і арбітражів визначається
відповідними міжнародними договорами,
цим Законом та законами України.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті
17 Закону державною виконавчою службою
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню рішення Європейського суду з
прав людини з урахуванням
особливостей, передбачених Законом
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини".

Державним виконавцем, з урахуванням
вимог Закону виноситься постанова про
відкриття виконавчого провадження (по
кожному заявнику окремо). Відповідно до
статті 7 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
стягувач повинен подати на адресу
Державної виконавчої служби України
заяву про виплату відшкодування, в якій
мають бути зазначені реквізити
банківського рахунка для
перерахування коштів.

Аналізуючи наведені норми в сукупності
та беручи до уваги, що державним
виконавцем проведено всі необхідні та
передбачені законодавством дії з
виконання рішення Європейського суду з
прав людини, ухваленого на користь
позивача, в тому числі надіслано до
департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України та секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
вимогу про сплату на користь позивача
присуджених коштів з урахуванням пені
(лист від 06.12.2013р. № КО-15077-13-965-5/11),
відсутніми є підстави вважати, що ним
порушено права та законні інтереси
позивача при виконанні зазначеного
рішення Європейського суду з прав
людини.

В зв'язку із встановленими обставинами
справи суд зазначає, що будь-яке
рішення чи дії суб'єкта владних
повноважень має бути законними та
обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржувані в даній
справі дії відповідача з урахуванням
наведеної норми, суд дійшов висновку,
що відповідачем при їх вчиненні вірно
застосовано норми чинного
законодавства при повному та
правильному встановленні всіх дійсних
обставин справи, в зв'язку з чим у суду
відсутні підстави для визнання таких
дій протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача додати до суми
присудженого відшкодування суму
різниці, що виникла при конвертації 3
тис. євро в національну валюту на
підставі перерахування її не за курсом,
який існував на день здійснення
платежу, а за курсом граничного терміну
щодо добровільного виконання рішення
Європейського суду з прав людини,
колегія судді зазначає наступне.

Порядок використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 №
408, визначає механізм використання
коштів, передбачених Міністерству
юстиції України - головному
розпоряднику у державному бюджеті за
програмою "Платежі на виконання рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України". Бюджетні кошти за даною
програмою спрямовуються на виплату
грошових сум за рішеннями закордонних
юрисдикційних органів, в тому числі
Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 5 вказаного Порядку для
здійснення платежів головний
розпорядник подає до Казначейства,
уповноваженого банку платіжний
документ.

Так, Рішення Європейського суду з прав
людини набуло статусу остаточного з
06.05.2013 року та відповідно до п. 2 ст. 44
Конвенції, держава-відповідач має
сплатити заявнику суми, що мають бути
конвертована в національну валюту
Держави-відповідача за курсом на день
здійснення платежу. Після сплину
вищезазначених трьох місяців і до
остаточного розрахунку на зазначені
суми нараховуватиметься простий
відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, плюс три відсотки

Враховуючи вищевикладені норми права,
Департамент планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, основним завданням, якого
відповідно до Положення про
Департамент планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 03 квітня
2012 року №311/12, є організація
бухгалтерського обліку і звітності у
системі Міністерства та інше надіслано
до центрального органу виконавчої
влади платіжний документ відповідно до
Порядку.

21.11.2013 Державною казначейською службою
України погашено фінансове
зобов'язання по сплаті відшкодування
відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини від 06.09.2013 по справі
№ 11770/03.

З матеріалів справи та з пояснень
представника відповідача встановлено,
що конвертація в національну валюту
присуджених позивачеві 3 тис. євро
здійснювалась у день оформлення
платіжного доручення від 06.09.2013 року №
3297 шляхом перерахунку за офіційним
курсом валют, встановленим на цей день
Національним банком України.
Національний банк України встановлює
офіційний курс валют у кінці поточного
робочого дня на наступний робочий день
за результатами торгів на
міжбанківській валютній біржі.
Відповідно до інформації щодо
офіційного курсу гривні до іноземних
валют, розміщеної на офіційному
веб-сайті Національного банку України
(http://bank.gov.ua/kurs/last_kurs1.htm), на 06.09.2013 року
(день підготовки платіжного доручення)
у розмірі 1055.2359 грн. за 100 євро., а відтак
відповідачем вірно застосований курс
євро на день формування платіжного
доручення.

Щодо доводів позивача, що днем виплати
коштів є дата, коли вищевказані кошти
будуть зараховані на його банківський
рахунок, судом до уваги не приймаються
з огляду на наступне. 31 травня 2007 року
Комітетом Міністрів Ради Європи
затверджено "Моніторинг виплат сум,
присуджених як справедлива
сатисфакція", пунктом 11 якого
визначено, що "виплата" означає "надання
відповідної суми в розпорядження"
отримувача справедливої сатисфакції в
будь-який спосіб, якщо доведено, що він
є достатньо ефективним. Способи
надання грошей в розпорядження
заявника можуть бути різними:
виплата через банківський перерахунок,
чек або платіжний ордер, депозит на
банківський рахунок на ім'я заявника;
розміщення грошей в банку на депозиті
органів влади, в національному банку, в
уповноваженій установі і таке ін.
Важливим є щоб гроші були в
розпорядженні заявника, і щоб він/вона
були поінформовані про це максимально
швидко. Беручи до уваги
різноманітність засобів, які
використовуються для надання грошей
у розпорядження заявника, докази та
документи на підтвердження платежу,
які надаються державою (завжди в
письмовому вигляді) так само різняться.
Відповідно до пункту 58 Моніторингу
копія платіжного доручення є одним із
підтверджень виплати.

Беручи до уваги, що частиною 4 статті 8
Закону України "Про виконання рішень та
застосування рішень Європейського
суду з прав людини" передбачено 10
денний термін, протягом якого Державне
казначейство здійснює списання коштів
на вказаний стягувачем банківський
рахунок, суд приходить до висновку про
неможливість передбачити офіційний
курс валют на день фактичного
зарахування коштів на рахунок
позивача.

Оскільки дата платіжного доручення від
06. 09.2013 року № 2824 є наближеною до дати
фактичного списання коштів з
Державного бюджету 21.11.2013 року
позивачеві 3 тис. євро, конвертованих в
українську гривню, то, ураховуючи
викладене, саме дату платіжного
доручення слід вважати датою виплати
грошового відшкодування на виконання
Рішення Європейського суду з прав
людини від 06.06.2013 року у справі № 11770/03.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача нарахувати пеню у
розмірах, визначених рішенням
Європейського суду, то суд вважає
вказану вимогу такою, що не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.2 ст.8 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" у разі порушення
строку, зазначеного в частині першій
цієї статті, на суму відшкодування
нараховується пеня відповідно до
Рішення.

Колегія суддів зазначає, що вказана
вимога є такою, що заявлена на майбутнє,
а тому не може бути задоволена судом,
оскільки позивачем не оскаржувалася
правомірність нарахування пені згідно
вимоги № 13-965/11. Згідно з ч.1 ст.6 КАС
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Проте, вимога державного виконавця №
13-965/11 не є рішеннями у розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки є лише засобом
надання певної інформації суб'єкту,
якому вони адресовані тобто
Департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, а отже не встановлює будь-яких
прав та обов'язків щодо позивача.
Наведені обставини свідчать про
відсутність факту порушення прав
позивача з боку відповідача, яке може
бути встановлено після здійснення
відповідної виплати.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128,
159, 160- 163, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Державної виконавчої служби України
Відділ примусового виконання рішень
про визнання бездіяльності незаконною,
зобов'язання вчинити дії - залишити без
задоволення

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

У повному обсязі постанова виготовлена
20.01.2014 року