Справа № 823/3244/13-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3244/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді

Мєзєнцева Є.І., суддів - Чаку Є.В.,
Файдюка В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Мельниківський тваринницький
комплекс» на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 19
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Мельниківський тваринницький
комплекс» про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області
звернулось до суду з адміністративним
позовом про стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по списку №2 за період з січня по
грудень 2007р. та з січня по липень 2013
року на загальну суму 8906,26грн.

Постановою
Черкаського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Мельниківський
тваринницький комплекс», посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процессуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
вказане судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про стягнення з відповідача всієї суми
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2.
Із матеріалів
справи вбачається, що за період з січня
по грудень 2007р. року та з січня по
липень 2013р. у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 8906,26 грн. з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
колишньому працівнику, якому
призначена пільгова пенсія відповідно
до п. «ж» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за списком № 2.

У зв'язку із вищевикладеним,
позивачем було проведено розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій указаній особі з січня
по грудень 2007р. року та з січня по
липень 2013р., що склали 8906,26 грн., який
було направлено відповідачу задля
відповідного відшкодування. Із
матеріалів справи вбачається, що
повідомлення про дану заборгованість
було отримане відповідачем 06.08.2013 року
разом із розрахунками витрат.
Враховуючи те, що заявлена сума
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій відповідачем не була
сплачена, Управління Пенсійного фонду
України в Чигиринському районі
Черкаської області звернулося у суд із
вимогами про її стягнення.
Надаючи правову оцінку
обставинам справи, висновкам суду
першої інстанції та доводам
апеляційної скарги, колегія суддів
виходить із наступного.
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулюються принципи,
засади, механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, а
також питання призначення, перерахунку
і виплати пенсій, надання соціальних
послуг з коштів Пенсійного фонду, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

При цьому згідно з пунктом 16
Прикінцевих положень вказаного Закону
до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років. Відповідно
до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно абзацу 3 пункту 1 статті 4
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у розмірі 100 % від об'єкту
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування».
Отже, суд першої інстанції дійшйов
вірного висновку про наявність
обов'язку у відповідача щодо
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 року за № 64/8663, органи
пенсійного фонду щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначають
розмір сум до відшкодування на
поточний рік. У силу вимог
пункту 6.8 Інструкції підприємства
щомісяця до 25 числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомлені місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.
З
матеріалів справи вбачається, що
позивачем, усупереч вимогам пункту 6.4
вищевказаної Інструкції, не
надсилались відповідачу щорічні
розрахунки сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій та
щомісячні повідомлення про нараховані
суми пенсії ОСОБА_2 з часу призначення
до серпня 2013 року. Із пояснень позивача
та доповідної записки начальника УПФУ
в Чигиринському районі Черкаської
області слідує, що неповідомлення
відповідача спричинено недосконалістю
програмного забезпечення, яка дало
збій під час опрацювання електронної
пенсійної справи ОСОБА_2 Зазначену
помилку виявлено лише у липні 2013 року.

У апеляційній скарзі відповідач
наголошує на тому, що судом першої
інстанції, в порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не застосовано наслідків пропущення
позивачем строків звернення до
адміністративного суду, встановлених
ст. 99 КАС України.

Аналізуючи доводи апелянта, колегія
суддів зважає на наступне.
Згідно з положенням ч. 1, 2 ст. 99
КАС України адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня
виникнення підстав, що дають суб'єкту
владних повноважень право на
пред'явлення передбачених законом
вимог.
Колегія суддів вважає, що днем
виникнення підстави для звернення до
адміністративного суду в даній
адміністративній справі є день, коли
заявлена у розрахунку сума не була
погашена у належний строк.
З урахуванням
того, що розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії гр. ОСОБА_2
отримані відповідачем 06.08.2013 року, а за
правилами п. 6.8 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, підприємство повинно було до 25
числа внести до Пенсійного фонду
зазначену суму фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
проте не внесло, перебіг строку
звернення до адміністративного суду
розпочався з 26.08.2013 року.
Отже, звернувшись до
адміністративного суду з позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області не
пропустило встановленого ст. 99 КАС
України строку звернення за захистом
свої прав.
Доводи апеляційної
скарги зазначених вище висновків суду
попередньої інстанції не спростовують
і не дають підстав для висновку, що
судом першої інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.
За правилами ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Відповідно до
пункту 1 частини 1 статті 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду, зокрема, в разі внесення
судового збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Мельниківський тваринницький
комплекс» залишити без задоволення, а
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2013 року - без змін.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Мельниківський тваринницький
комплекс» надмірно сплачений судовий
збір в сумі 42,65 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя
Є.І.
Мєзєнцев

суддя

Є.В. Чаку

суддя

В.В. Файдюк

Головуючий суддя
Мєзєнцев Є.І.

Судді:
Чаку Є.В.

Файдюк В.В.