Справа № 2-а-4712/11/0308
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 123198/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 18.04.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. про
визнання дій протиправними,
зобов'язання провести перерахунок
основної та додаткової пенсій, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.03.2011р. позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду із адміністративним позовом, у
якому просила визнати протиправними
дії відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. по відмові в перерахунку пенсії і
додаткової пенсії з урахуванням
мінімальної пенсії за віком;
зобов'язати пенсійний орган здійснити
перерахунок та виплатити державну
пенсію з 22.05.2008р., виходячи з розмірів
мінімальної пенсії за віком, та з
урахуванням вимог ч.4 ст.54, ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до збільшення
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків пенсії за віком, з 22.05.2008р.,
виходячи з розмірів мінімальної пенсії
за віком, з урахуванням вимог ст.50, ч.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до збільшення
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 31.03.2011р. позовні вимоги
за період з 22.05.2008р. по 21.09.2010р. залишені
без розгляду через пропуск позивачем
строку звернення до суду та
відсутності поважних причин для його
поновлення (а.с.13).

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 18.04.2011р.
заявлений позов задоволено; визнано
неправомірними дії відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку Волинської обл. щодо відмови
позивачу у проведенні перерахунку
пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано відповідача
провести перерахунок і виплату
призначеної позивачу основного
розміру пенсії в розмірі 8 (вісім)
мінімальних пенсій за віком згідно ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяної здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
згідно ст.50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з 21.09.2010р. до подальших
змін діючого законодавства (а.с.15).

Розгляд справи проведений судом першої
інстанції в порядку скороченого
провадження, передбаченого ст.183-2 КАС
України.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл., який покликаючись на
порушення судом норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить у поданій
апеляційній скарзі постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заявленого позову (а.с.18-19).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не Пенсійного фонду України.

Окрім цього, відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Законодавцем не вносилися зміни до
Законів України про Державний бюджет
на відповідні роки, через що
нарахування і виплата пенсії позивачу
правомірно здійснювалися із
врахуванням вимог, передбачених
постановами КМ України.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що проведення
перерахунку пенсії позивача згідно
постанов КМ України є безпідставним і
звужує обсяг передбачених законом прав
позивача; вихідним критерієм для
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Між тим, на думку колегії суддів,
наведені висновки не в повній мірі
відповідають вимогам чинного
законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесена до першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, являється інвалідом ІІ
групи, що підтверджується копіями
відповідних посвідчень (а.с.4-8).

21.02.2011р. позивач звернулася до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії згідно вимог
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на яку останній надав
відповідь № 235/П-01 від 05.03.2011р. про
відсутність підстав для перерахунку
пенсії (а.с.9-12).

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 530 від 28.05.2008р. та № 654 від
16.07.2008р.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому восьми мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин відмова пенсійного
органу у проведенні наведеного
перерахунку у разі встановлення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Отже, відповідач зобов'язаний був
виплатити позивачу державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 21.09.2010р., виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Стосовно невизначення в рішенні
суду кінцевої дати здійснення
перерахунку відповідачем розміру
призначених позивачу виплат колегія
суддів враховує, що з огляду на
положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України у
такій категорії справ суд, встановивши,
що відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні відносини, визнає
такі дії незаконними і зобов'язує
відповідача провести нарахування та
здійснити виплату належних сум для
усунення наслідків протиправних дій.

При цьому, судом не може
встановлюватися кінцевий строк
спірної виплати, оскільки за наявності
права на отримання останніх у
встановленому розмірі це обмежуватиме
таке право. Крім цього, суд у зазначеній
категорії справ не наділений
повноваженнями регламентувати порядок
діяльності суб'єкта владних
повноважень шляхом встановлення
кінцевого строку здійснення виплат.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України суб'єкт владних
повноважень, здійснюючи свої владні
управлінські функції, зобов'язаний
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У разі зміни після прийняття рішення
судом розміру та порядку соціальних та
пенсійних виплат, припинення участі
застрахованої особи в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування орган влади
повинен діяти відповідно до чинного
законодавства, не допускаючи за
подібних обставин порушень, на які вже
звертав увагу суд.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплачувати належні платежі, суд, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання цих платежів чи
встановлення такого права в судовому
порядку, не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на те, що оскаржуване рішення
суду не містить описової та
мотивувальної частини; також ч.6 ст.183-2
КАС України передбачає обов'язкові
вимоги до судового рішення за
наслідками розгляду справи в
скороченому провадженні та не звільняє
від обов'язку щодо складення тексту
постанови суду у відповідності до
вимог ст.163 КАС України, яка носить
імперативний характер.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, а саме у частині визнання
відмови Управління Пенсійного фонду
України в м.Луцьку Волинської обл. в
перерахунку пенсії по інвалідності
ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.ст.50,
54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», протиправною;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок і виплатити на користь
позивача пенсію у вигляді недоплаченої
державної пенсії з розрахунку 8 (вісім)
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 75 (сімдесят п'ять)
відсотків, відповідно до ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 21.09.2010р.,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та з
урахуванням проведених виплат; решта
позовних вимог задоволенню не
підлягають.

При цьому, понесені судом витрати,
пов'язані із розглядом справи, слід
віднести за рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.183-2, 195, 196,
п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207,
254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Луцьку
Волинської обл. задоволити частково.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської обл. від 18.04.2011р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. в перерахунку пенсії по
інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до
вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Луцьку Волинської
обл. провести перерахунок і виплатити
на користь ОСОБА_2 пенсію у вигляді
недоплаченої державної пенсії з
розрахунку 8 (вісім) мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, з розрахунку 75
(сімдесят п'ять) відсотків, відповідно
до ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (з урахуванням
проведених виплат), починаючи з 21.09.2010р.

Понесені судом витрати, пов'язані із
розглядом справи, віднести за рахунок
держави.

В задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька