Справа № 2а-9465/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/9446/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у письмовому провадженні
касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
«Електроприладпостач»

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011

у справі №2а-9465/09/2670

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Електроприладпостач»

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м.Києва

про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
08.04.2010 позов ПАТ «Електроприладпостач»
задоволено повністю. Скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Солом?янському районі м.Києва №/0
від 28.07.2009.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011
постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 08.04.2010 скасовано.
Прийнято нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції та залишення в силі рішення
суду першої інстанції, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено камеральну
перевірку податкового розрахунку
земельного податку поданого
позивачем за 2009 рік, про що складено
акт перевірки №5973/15-3-01882108 від 28.07.2009.

За висновками акта перевірки розмір
зобов'язання з земельного податку,
зазначений платником податку у
розрахунку земельного податку за 2009
рік є меншим ніж визначено за
результатами перевірки, оскільки
підприємством не враховано вимоги п. 2
Рішення Київської міської Ради від
25.12.2008 №944/944 «Про врегулювання питання
користування земельними ділянками в
місті Києві».

За даними Державного земельного
кадастру позивач є землекористувачем у
Солом?янському районі м. Києва
земельних ділянок по вул. Радищева, 3 у
м.Києві, нормативно-грошова оцінка яких
проведена згідно витягів з технічної
документації, №Ю-06984/2007 (кадастровий
№69:015:010) - 944236,87 грн., №Ю-06979/2007
(кадастровий №69:153:006)- 533457,01 грн.,
№Ю-13278/2007 (кадастровий №69:015:004) -696735,46
грн., №Ю-14545/2007 (кадастровий №69:015:019) -
1463403,98 грн., №Ю-14544/2007 (кадастровий
№69:015:020) - 1643679,40 грн. на підставі
договору оренди, укладеного з
власником - Київською регіональною
спілкою споживчої кооперації.

Позивачем подано до податкового органу
розрахунок земельного податку на 2009
рік, згідно якого сума земельного
податку, що підлягає сплаті за 2009 рік
складає 54543,03 грн., або 4545,25 грн. на
місяць.

В порушення ст. 14 Закону України
№2535-ХІІ від 03.07.1992 «Про плату за землю»
із змінами та доповненнями і п. 2
рішення Київської міської Ради від
25.12.2008 №944/944 «Про регулювання питання
користування земельними ділянками в
місті Києві» позивачем не розраховано
з 01.04.2009 земельний податок у розмірі
мінімальної річної орендної плати за
земельні ділянки, встановленої статтею
21 Закону України «Про оренду землі», що
призвело до заниження податкового
зобов'язання на 18098,50 грн.

На підставі акта перевірки, пп. «в» пп.
4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп.17.1.4 п. 17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
28.07.2009 про визначення податкового
зобов'язання по земельному податку з
юридичних осіб у розмірі 19003,43 грн., в
т.ч. 18098,50 грн. - основний платіж, 904,93 грн.
- штрафні (фінансові) санкції.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, обґрунтовував свої
висновки тим, що з системного аналізу п.
8 ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про систему
оподаткування», ч.ч. 1, 2 ст. 2, ч. 2 ст. 4
Закону України «Про плату за землю»
слідує, що повноваження щодо
встановлення ставок земельного
податку, як загальнодержавного
обов'язкового платежу, належить до
виключних повноважень Верховної Ради
України та може реалізовуватись лише у
вигляді внесення відповідних змін до
Закону України «Про плату за землю».

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
плату за землю» ставки земельного
податку з земель, грошову оцінку яких
встановлено, встановлюються у розмірі
одного відсотка від їх грошової оцінки,
за винятком земельних ділянок,
зазначених у частинах п'ятій - десятій
цієї статті та частині другій статті 6
цього Закону.

До повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері регулювання
суспільних відносин щодо обрахування
та сплати земельного податку
відповідно до змісту ч. 5 ст. 7 Закону
України «Про плату за землю» належить
диференціація та затвердження ставок
земельного податку за земельні ділянки
в межах ставок такого податку,
встановлених Законом України «Про
плату за землю».

З огляду на викладене суд першої
інстанції дійшов висновку про
безпідставність покладення
відповідачем на позивача обов'язку
здійснити розрахунок плати за землю на
підставі Рішення Київської міської
ради від 25.12.2008 №944/944 «Про врегулювання
питання користування земельними
ділянками в місті Києві» яким
встановлено, що з 01.04.2009 плата за
земельні ділянки (крім земель, які
використовуються державними та
комунальними підприємствами,
установами, організаціями для ведення
лісового господарства, для
водогосподарських потреб, та земель,
зайнятих зеленими насадженнями
загального користування, житловим
фондом, об'єктами
інженерно-транспортної
інфраструктури, крім присадибних і
садових земельних ділянок, а також
визначених Київською міською радою,
прийняті рішення про їх передачу у
власність або в користування, але
документи, що посвідчують права на такі
земельні ділянки, не зареєстровані),
які використовуються суб'єктами
господарської діяльності, але право
власності на які або право оренди яких
у встановленому законодавством
порядку не оформлено (не
переоформлено), справляється в розмірі
мінімальної річної орендної плати за
земельні ділянки, встановленої статтею
21 Закону України «Про оренду землі» (3%).

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції,
обґрунтовував правомірність
здійсненого податковим органом
розрахунку податкових зобов'язань з
земельного податку тим, що у разі
прийняття відповідним органом рішення
про внесення змін щодо ставок орендної
плати за земельні ділянки та
затвердження нових коефіцієнтів, які
застосовуються в розрахунку орендної
плати за земельні ділянки, ці обставини
можуть бути не взяті судом до уваги
лише у разі скасування такого рішення
органу місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Разом з тим, Постановою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.09.2010, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.03.2011,
визнано незаконним і нечинним з
моменту прийняття п. 2 рішення
Київської міської ради II сесії VI
скликання від 25.12.2008 № 944/944 «Про
врегулювання питання користування
земельними ділянками в місті Києві».
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 22.09.2011 № К/9991/23210/11 зазначені
судові рішення залишені без змін.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку, що у відповідача
відсутні правові підстави для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, у зв'язку з чим
рішення суду першої інстанції
постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно і скасовано судом
апеляційної інстанції помилково.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Електроприладпостач» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.02.2011
скасувати.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 08.04.2010 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.
Заява про перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки
встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун