Справа № 2а-5986/10/1770
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-5986/10/1770

08 січня 2014 року 16 год. 20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Шарапи В.М. за участю
секретаря судового засідання Климчук
В.В. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Януль В.С.,

відповідача: представник Керод І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Фермерського господарства ім.
Шевченка до Департаменту
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації
про визнання дій протиправними,
скасування вимоги ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство ім. Шевченка
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації про
скасування вимоги від 12.11.2010 року
№04/2-3034 щодо забезпечення повернення
компенсації безвідсоткової ставки,
визнання протиправними дій заступника
начальника Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації щодо
прийняття оспорюваної вимоги.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 року
провадження у справі закрито на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України (а.с.
17-19).

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013 року
ухвалу Рівненського окружного
адміністративного суду від 22.12.2010 року
скасовано. Зазначено, що даний спір є
публічно-правовим та підлягає розгляду
у порядку адміністративного
судочинства, у зв'язку з чим справу
направлено до суду першої інстанції
для продовження розгляду (а.с. 59-61).

Під час розгляду справи судом допущено
процесуальне правонаступництво
відповідача, шляхом його заміни
правонаступником - Департаментом
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, на їх обґрунтування
пояснив, що підприємством у 2009 році
було отримано з бюджету компенсацію
відсоткової ставки за залученим ним
середньостроковим кредитом, загальний
розмір якої склав 15014,00 грн. Під час
проведеної державною
контрольно-ревізійною службою у межах
ревізії фінансово-господарської
діяльності відповідача зустрічної
звірки Фермерського господарства ім.
Шевченка виявлено, що на момент надання
компенсації за підприємством
рахувалась заборгованість по податку з
доходів фізичних осіб, прострочена
більш як на 6 місяців. На виконання
вимог державної контрольно-ревізійної
служби відповідачем направлено на
підприємство листи, в яких йшлося про
обов'язок повернути компенсацію до
бюджету, як незаконно отриману.

Представник позивача із такими
вимогами відповідача не погоджується,
вважає їх безпідставними та
протиправними. Зазначає, що чинним на
час виникнення спірних правовідносин
законодавством було передбачено, що
компенсація не надається лише за умови
наявності у підприємства-позичальника
простроченої заборгованості як перед
державним (місцевим) бюджетом, так і
перед Пенсійним фондом України. Проте,
представник позивача вказує на
відсутність у Фермерського
господарства ім. Шевченка будь-якої
заборгованості перед Пенсійним фондом
України станом на час надання
компенсації. Крім того, представник
позивача звертає увагу на ті обставини,
що на час проведення ревізії
відповідача, норми законодавства, на
які посилалися посадові особи
державної контрольно-ревізійної
служби зазнали змін, а в подальшому
взагалі втратили чинність. На думку
представника позивача, це унеможливлює
надання їм зворотної дії в часі.
Представник позивача також стверджує,
що повернення компенсації є
адміністративно-господарською
санкцією та повинне застосовуватись із
урахуванням визначених законодавством
строків.

Додатково представник позивача
зазначив, що на час розгляду справи
судом, документи, які стосуються
одержання Фермерським господарством
ім. Шевченка компенсації відсоткової
ставки за залученим кредитом, на
підприємстві відсутні за закінченням
строку їх зберігання, що унеможливлює
їх надання на вимогу суду.

Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засідання проти позовних вимог
заперечив повністю. На обґрунтування
своїх заперечень пояснив, що Головне
управління агропромислового розвитку
Рівненської обласної державної
адміністрації, відповідно до
покладених на нього завдань, було
зобов'язане вживати заходи щодо
надання і цільового використання
підприємствами агропромислового
комплексу бюджетних коштів, отриманих
у межах державних програм. На виконання
положень чинного на час виникнення
спірних правовідносин Порядку
використання у 2009-2013 роках бюджетних
коштів, що спрямовуються на підтримку
підприємств агропромислового
комплексу через механізм здешевлення
кредитів, який затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.02.2009
року №153, відповідачем у 2009 році було
надано Фермерському господарству
ім.Шевченка компенсацію відсоткової
ставки за залученим ним
середньостроковим кредитом у
загальній сумі 15014,00 грн. Проте, під час
ревізії фінансово-господарської
діяльності Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації
державною контрольно-ревізійною
службою виявлено, що дана сума
компенсації отримана підприємством
незаконно, оскільки на час її надання
позичальник мав прострочену
заборгованість перед місцевим
бюджетом.

Представник відповідача зазначає, що
при зверненні до позивача із вимогою
повернути незаконно одержану суму
компенсації Головне управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації
діяло на виконання чинної вимоги
Контрольно-ревізійного управління в
Рівненській області, а отже - у
встановленому законом порядку. Крім
того, представник відповідача вказує,
що норми вищезазначеного Порядку
унеможливлювали надання підприємству
агропромислового комплексу
компенсації відсоткової ставки за
кредитом за умови наявності в
останнього заборгованості або перед
державним (місцевим) бюджетом, або
перед Пенсійним фондом України, тому
оспорювана вимога є правомірною.

Просить у задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини адміністративної справи в їх
сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
частково.

Судом встановлено, що
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації за період з
01.01.2009 року по 01.04.2010 року, результати
якої оформлено актом від 20.07.2010 року
№17-06-06/58 (а.с. 51).

За наслідками ревізії Головному
управлінню агропромислового розвитку
Рівненської обласної державної
адміністрації пред'явлено вимогу від
19.08.2010 року №17-06-17/4888, якою зобов'язано
усунути виявлені під час ревізії
порушення, зокрема, вжити заходів, у
тому числі, шляхом проведення
претензійно-позовної роботи із
одержувачами компенсацій відсоткової
ставки за залученими підприємствами
агропромислового комплексу довго-,
середньо- та короткостроковими
кредитами, для повернення до бюджету
зайво виділених сум компенсацій у
загальному розмірі 263178,00 грн. (а.с 6-7, 52).

Головним управлінням агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації надіслано
Фермерському господарству ім. Шевченка
листи від 08.09.2010 року №04/2-1622, від 12.11.2010
року №04/2-2034 із вимогами повернути
компенсацію відсоткової ставки за
залученим середньостроковим кредитом
у розмірі 15014,00 грн. (а.с. 8, 53).

В основу вимог відповідача покладено
висновки щодо наявності у позивача на
момент отримання компенсації
простроченої більш як на шість місяців
заборгованості перед державним
(місцевим) бюджетом та Пенсійним фондом
України.

Суд вважає такі вимоги відповідача
безпідставними та такими, що
суперечать закону і, як наслідок, є
протиправними.

Механізм використання у 2009-2013 роках
передбачених у державному бюджеті
Мінагрополітики коштів, що
спрямовуються на часткову компенсацію
відсоткової ставки за залученими
підприємствами агропромислового
комплексу у банках коротко-, середньо-
та довгостроковими кредитами, а також
короткостроковими кредитами,
залученими у кредитних спілках (надалі
- компенсація) визначено Порядком
використання у 2009-2013 роках бюджетних
коштів, що спрямовуються на підтримку
підприємств агропромислового
комплексу через механізм здешевлення
кредитів, який затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.02.2009
року №153 (що був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
надалі - Порядок).

Відповідно до абз. 3 пп. 2 п. 3 Порядку,
компенсація за залученими
середньостроковими кредитами
надається позичальникам -
підприємствам агропромислового
комплексу (хлібозаготівельні,
борошномельні, хлібопекарські,
комбікормові, консервні,
м'ясопереробні та молокопереробні
підприємства, підприємства з обробки
насіння, підприємства з первинної
обробки вовни, крупозаводи), зокрема
підприємствам споживчої кооперації -
для будівництва і реконструкції
виробничих об'єктів та закупівлі
обладнання вітчизняного виробництва
для переробки сільськогосподарської
продукції, закупівлі у
сільськогосподарських
товаровиробників виробленої ними
сільськогосподарської продукції, а
також закупівлі за біржовими
контрактами сировини для виробництва
комбікормів.

Згідно з п. 5 Порядку компенсація
надається позичальникам на конкурсній
основі.

Абзацом 2 пункту 7 Порядку передбачено,
що для здійснення компенсації за
середньо- та довгостроковими кредитами
обласна держадміністрація утворює
конкурсну комісію, до складу якої
входять представники відповідних
управлінь агропромислового розвитку,
органів державної статистики,
фінансових органів, органів державної
контрольно-ревізійної і державної
податкової служб, управлінь
Національного банку, яку очолює
заступник голови облдержадміністрації
з питань агропромислового комплексу.

Пунктом 8 Порядку (у редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
визначено, що для отримання
компенсації позичальники подають до
конкурсних комісій заявку за
встановленою Мінагрополітики формою
та вичерпний перелік документів, серед
яких: довідка про відсутність
(наявність) заборгованості за
податковими зобов'язаннями та
платежами до Пенсійного фонду України
(абз. 5); довідка про відсутність
(наявність) заборгованості перед
місцевим бюджетом з податку з доходів
фізичних осіб (абз. 6).

В силу вимог абзацу 15 пункту 8 (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) та абзацу 7
пункту 10 Порядку, у разі прийняття
позитивного рішення конкурсні комісії
визначають суму компенсації для
кожного позичальника у межах річного
обсягу бюджетних призначень,
передбачених у загальному фонді
державного бюджету для здешевлення
кредитів та відповідних фактичних
надходжень до спеціального фонду
державного бюджету, доведених
Міністерству аграрної політики
Автономної Республіки Крим, головним
управлінням агропромислового розвитку
обласних, Управлінню промисловості та
агропромислового розвитку
Севастопольської міської та
управлінням агропромислового розвитку
районних держадміністрацій, видають
відповідну довідку позичальнику та
включають його до реєстру
позичальників, які мають право на
компенсацію за коротко-, середньо- та
довгостроковими кредитами. Форму
довідки та реєстру затверджує
Мінагрополітики. Рішення конкурсної
комісії оформляється протоколом, який
підписують усі члени конкурсної
комісії.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням, прийнятим на засіданні
конкурсної комісії з визначення
підприємств агропромислового
комплексу для надання здешевлених
кредитів Рівненської обласної
державної адміністрації, яке оформлене
протоколом від 21.07.2009 року №3,
Фермерське господарство ім. Шевченка,
серед інших підприємств, визнано
переможцем конкурсу та внесено до
переліку позичальників із наданням у
2009 році компенсації відсоткової ставки
за залученим середньостроковим
кредитом у розмірі 5100,00грн. (а.с. 123-124).

Рішенням, прийнятим на засіданні
конкурсної комісії з визначення
підприємств агропромислового
комплексу для надання здешевлених
кредитів Рівненської обласної
державної адміністрації, яке оформлене
протоколом від 09.09.2009 року №4,
Фермерському господарству ім.
Шевченка, разом з іншими
підприємствами, за наслідками
розподілу залишку коштів загального
фонду державного бюджету та виділених
коштів стабілізаційного фонду,
додатково надано кошти у загальній
сумі 9914,00 грн., у тому числі, 3299,00 грн. із
коштів загального фонду та 6615,00 грн. із
коштів стабілізаційного фонду (а.с.
125-128).

Під час проведеної
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області у межах ревізії
фінансово-господарської діяльності
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації зустрічної
звірки Фермерського господарства ім.
Шевченка виявлено, що згідно даних
бухгалтерського обліку вказаного
підприємства, станом на 09.06.2009 року,
тобто на час подання заявки у конкурсі,
за ним рахувалась заборгованість перед
місцевим бюджетом, а саме, по податку з
доходів фізичних осіб у сумі 8953,23 грн.,
яка виникла у лютому 2009 року, а тому, є
простроченою більше як на 6 місяців (а.с.
51).

Відповідно до абз.абз. 1 п. 6 Порядку (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), компенсація не
надається позичальникам, яких визнано
банкрутами, стосовно яких порушено
справу про банкрутство, що перебувають
на стадії ліквідації або мають
прострочену більш як шість місяців
заборгованість перед державним
(місцевим) бюджетом та Пенсійним фондом
України.

Згідно з абз.абз. 2-3 п. 6 Порядку, у разі
встановлення контролюючими органами
факту незаконного одержання та/або
нецільового використання одержаних
бюджетних коштів надання позичальнику
будь-якої державної підтримки протягом
поточного року та трьох наступних
бюджетних періодів (з урахуванням
абзацу четвертого цього пункту)
припиняється, а кошти у сумі, що
незаконно одержані чи витрачені не за
цільовим призначенням, повертаються до
державного бюджету.

Враховуючи положення зазначених норм,
неможливість надання підприємству
агропромислового комплексу
компенсації повинна бути обумовлена
одночасною наявністю у нього
заборгованості як перед державним
(місцевим) бюджетом, так і перед
Пенсійним фондом України. Існування у
такого підприємства заборгованості
лише перед бюджетом або Пенсійним
фондом України, як підстава для
ненадання компенсації, виключається.

Станом на час надання позивачеві
компенсації та надіслання оспорюваної
вимоги за Фермерським господарством
ім. Шевченка рахувалась прострочена
більше як на шість місяців
заборгованість перед місцевим
бюджетом, проте заборгованість перед
Пенсійним фондом України у даного
підприємства була відсутня, що
підтверджується дослідженими судом
доказами, а саме актом ревізії від
20.07.2010 року №17-06-06/58, та не заперечується
представниками сторін.

Таким чином, вимога Головного
управління агропромислового розвитку
Рівненської обласної державної
адміністрації, викладена у листі від
12.11.2010 року №04/2-2034, є протиправною та
підлягає скасуванню, а позовні вимоги у
цій частині - до задоволення.

Проте, суд відхиляє посилання позивача
на ті обставини, що станом на дату
проведення ревізії пункт 6 Порядку було
викладено в іншій редакції, а сам
Порядок - у подальшому втратив
чинність. Оскільки норми пункту 6
Порядку регулюють випадки, за яких
компенсація позичальникам не
надається, то при вирішенні спору до
уваги повинна братися редакція даної
норми, яка була чинною саме на час
надання компенсації.

Суд також не бере до уваги твердження
позивача, що вимога про повернення
компенсації є
адміністративно-господарською
санкцією і повинна застосовуватись
протягом строків, передбачених статтею
250 Господарського кодексу України. Так
як норми Порядку передбачають, що в
разі незаконного отримання,
відбувається повернення сум
компенсації до бюджету, то по своїй
суті таке повернення не має ознак,
притаманних
адміністративно-господарським
санкціям, види яких визначені у статті
239 Господарського кодексу України.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій заступника
начальника Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації щодо
прийняття оспорюваної вимоги, то суд
відмовляє у їх задоволенні.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується, що надіслання
позивачеві листа від 12.11.2010 року №04/2-2034
було здійснено відповідачем на
виконання пред'явленої
Контрольно-ревізійним управлінням в
Рівненській області вимоги від 19.08.2010
року №17-06-17/4888 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" від 26.01.1993 року №2939-XII
(у редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Тому, діючи на виконання вимоги органу
контрольно-ревізійної служби, яка не
оскаржувалась відповідачем, а отже
була чинною, заступник начальника
Головного управління агропромислового
розвитку Рівненської обласної
державної адміністрації діяв на
підставі і в межах власних повноважень
та у спосіб, що передбачений законом.

За наведених обставин,
адміністративний позов підлягає до
задоволення частково.

В силу вимог ст. 94 КАС України, судові
витрати на користь позивача
присуджуються відповідно до частини
задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління
агропромислового розвитку Рівненської
обласної державної адміністрації,
викладену у листі від 12.11.2010 року
№04/2-2034, щодо забезпечення повернення
Фермерським господарством ім. Шевченка
компенсації безвідсоткової ставки за
залученим середньостроковим кредитом
у сумі 15014,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Фермерського господарства ім. Шевченка
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 3,40 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Шарапа
В.М.