Справа № 802/4302/13-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2014 р.
Справа № 802/4302/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Бошкової Юлії Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Мельника Віктора Сергійовича

позивача:
ОСОБА_2,

представника позивача:
ОСОБА_3,

представника відповідача:
Мавроді Р.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України

про: стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

21.10.2013 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) з
адміністративним позовом до
відповідача - Вінницької митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Вінницька митниця). У позовній
заяві позивач просить стягнути з
Вінницької митниці середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 07.09.2011 року
по 05.09.2013 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що постановою Вінницького
окружного адміністративного суду від
06.09.2011 року визнано протиправним та
скасовано наказ Голови Державної
митної служби України від 16.02.2007 року №
170-к "Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності" в частині припинення
перебування в митних органах та
звільнення з посади ОСОБА_2 та наказ
Вінницької митниці від 22.07.2011 року №
275-к "Про накази, що втратили чинність" в
частині проведення розрахунку, а також
зобов'язано відповідачів поновити
позивача на посаді та стягнути
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 22.07.2011 року по 06.09.2011 року.

Не погодившись з цим, Вінницька митниця
подала апеляційну скаргу, яка
постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011 р.
задоволена, постанова Вінницького
окружного адміністративного суду від
06.09.2011 р. скасована та прийнята нова,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовлено. В свою чергу, заявником
подано касаційну скаргу, яка ухвалою
Вищого адміністративного суду від
05.09.2013 р. задоволена, постанова
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011 р.
скасована, а постанова Вінницького
окружного адміністративного суду від
06.09.2011 р. залишена в силі.

У зв'язку із вказаним, позивач вважає,
що відповідачем не проведено
нарахувань та виплат за час затримки
виконання рішення суду з 07.09.2011 року по
05.09.2013 року.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали із підстав зазначених у
позовній заяві, просили суд
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив суд у задоволенні
адміністративного позову відмовити із
підстав викладених у запереченнях. У
письмових запереченнях відповідач
зазначає, що з позивачем продовжено дію
строкового договору на посаді
провідного інспектора сектора
номенклатури та класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів на період
відпустки без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною до 6-ти
років ОСОБА_4 до фактичного виходу її на
роботу. Позивача звільнено з посади
інспектора сектора номенклатури та
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів 22.07.2011 року, однак в зазначений
період позивач не перебував в трудових
відносинах з відповідачем, оскільки
строк дії трудового договору з
позивачем мав бути закінчений 18.09.2011
року, що позбавляє останнього
здійснити такі виплати у період з 07.09.2011
року по 05.09.2013 року. Доповнюючи
заперечення проти позовної заяви
Вінницька митниця зазначила, що на
виконання рішення суду відповідачем
нараховано заробітну плату за час
вимушеного прогулу за один місяць в
сумі 3333,53 грн.

Заслухавши пояснення і доводи
представників сторін, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Як встановлено судом, на виконання
постанови Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.07.2007 року,
відповідно до наказу Вінницької
митниці від 09.10.2007 року № 172-к ОСОБА_2
поновлений на посаді начальника
відділу номенклатури та класифікації
товарів з 17.02.2007 року.

12.04.2010 року згідно з наказом Вінницької
митниці від 09.04.2010 року № 58-к "Про
переведення ОСОБА_2", на підставі заяви
позивача, його призначено на посаду
провідного інспектора відділу
номенклатури та класифікації товарів
тимчасово, до виходу на роботу ОСОБА_4,
яка знаходилася у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

У зв'язку із змінами в структурі та
штатному розписі Вінницької митниці,
затвердженому на 2010 рік Головою
Держмитслужби України, наказом
Вінницької митниці від 10.06.2010 року №
І03-к «Про переведення працівників
митниці», позивач був переведений на
посаду провідного інспектора сектора
номенклатури та класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів на умовах
строкового трудового договору до
виходу на роботу ОСОБА_4, яка
знаходилася у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

В подальшому, з 04.07.2011 року з позивачем,
на підставі заяви від 07.07.2011 року,
відповідно до наказу Вінницької
митниці від 18.07.2011 року № 272-к було
продовжено дію строкового трудового
договору на посаді провідного
інспектора сектора номенклатури
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів на період відпустки без
збереження заробітної плати для
догляду за дитиною віком до 6-ти років
ОСОБА_4 до фактичного виходу її на
роботу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звільнено
22.07.2011 року з посади провідного
інспектора сектора номенклатури та
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів, яку він обіймав на умовах
строкового трудового договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся із адміністративним
позовом до суду та постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 06.09.2011 року
визнано протиправним та скасовано
наказ Голови Державної митної служби
України від 16.02.2007 року № 170-к "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності" в частині припинення
перебування в митних органах та
звільнення з посади ОСОБА_2 та наказ
Вінницької митниці від 22.07.2011 року №
275-к "Про накази, що втратили чинність" в
частині проведення розрахунку, а також
зобов'язано відповідачів поновити
позивача на посаді та стягнути
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 22.07.2011 року по 06.09.2011 року.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.10.2011 року
апеляційну скаргу Вінницької митниці
задоволено, постанова Вінницького
окружного адміністративного суду від
06.09.2011 року скасована та прийнята нова,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 05.09.2013 року касаційна скарга ОСОБА_2
задоволена, постанова Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2011 року скасована, а постанова
Вінницького окружного
адміністративного суду від 06.09.2011 року
залишена в силі.

У зв'язку із вказаним, позивач вважає,
що перебіг строку вимушеного прогулу
становить з 22.07.2011 року по 05.09.2013 року.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивача, суд враховує, що
згідно з п. 27 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013 року
"Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів", позовна
вимога публічних службовців про
стягнення заробітної плати (грошового
утримання) за час вимушеного прогулу
або виконання нижче оплачуваної роботи
у зв'язку з незаконним звільненням або
переведенням, у тому числі в разі, коли
її заявлено окремо від вимоги про
поновлення на роботі, підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки стосується
проходження особою публічної служби.

Згідно зі статтею 1 Конвенції
Міжнародної організації праці "Про
захист заробітної плати" № 95,
ратифікованої Україною 30 червня 1961
року, термін "заробітна плата" означає,
незалежно від назви й методу
обчислення, будь-яку винагороду або
заробіток, які можуть бути обчислені в
грошах, і встановлені угодою або
національним законодавством, що їх
роботодавець повинен заплатити
працівникові за працю, яку виконано чи
має бути виконано, або за послуги, котрі
надано чи має бути надано. Цьому
визначенню відповідає поняття
заробітної плати, передбачене у
частині першій статті 1 Закону України
"Про оплату праці", як винагороди,
обчисленої, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган (роботодавець) виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Аналізуючи положення трудового
законодавства суд виходить з того, що
поняття "заробітна плата" і "оплата
праці", які використано у законах, що
регулюють трудові правовідносини, є
рівнозначними в аспекті наявності у
сторін, які перебувають у трудових
відносинах, прав і обов'язків щодо
оплати праці, умов їх реалізації та
наслідків, що мають настати у разі
невиконання цих обов'язків.

Надаючи оцінку обставинам, на які
позивач посилається як на підставу
необхідності виплати заробітної плати
за час вимушеного прогулу, слід
зазначити, що відповідно до статті 235
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України) у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір. При винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи, але не більш як за
один рік. Якщо заява про поновлення на
роботі розглядається більше одного
року не з вини працівника, орган, який
розглядає трудовий спір, виносить
рішення про виплату середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу.

Як зазначалось вище, позивач просить
стягнути з Вінницької митниці
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 07.09.2011 року по 05.09.2013 року.

У розумінні трудового права вимушений
прогул - час, протягом якого працівник з
вини роботодавця не мав змоги
виконувати трудові функції, обумовлені
трудовим договором. Це означає, що весь
час вимушеного прогулу зараховується
до трудового стажу і за весь цей час на
користь працівника стягується
заробітна плата.

Водночас, відповідно до наказу
Вінницької митниці від 18.07.2011 року №
272-к на підставі заяви позивача від
07.07.2011 року, продовжено дію строкового
трудового договору ОСОБА_2 на посаді
провідного інспектора сектора
номенклатури класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів на період
відпустки без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною віком до
6-ти років ОСОБА_4 до фактичного виходу
її на роботу.

Згідно ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий
договір може бути:

1) безстроковим, що укладається на
невизначений строк;

2) на визначений строк, встановлений за
погодженням сторін;

3) таким, що укладається на час
виконання певної роботи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
встановлено, що підставами припинення
трудового договору є закінчення строку
(пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків,
коли трудові відносини фактично
тривають і жодна з сторін не поставила
вимогу про їх припинення.

Тобто, ОСОБА_2 займав посаду провідного
інспектора сектора номенклатури
класифікації товарів відділу контролю
митної вартості та класифікації
товарів до фактичного виходу на роботу
ОСОБА_4

Із матеріалів справи видно, що
постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 06.09.2011 року
ОСОБА_2 зобов'язано поновити на
попередній роботі - на посаді
провідного інспектора сектора
номенклатури класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів Вінницької
митниці, яку позивач обіймав на умовах
строкового трудового договору.

Однак, відповідно до наказу Вінницької
митниці від 19.09.2011 року № 387-к посадова
особа (ОСОБА_4), яка займала посаду
провідного інспектора сектора
номенклатури та класифікації товарів
відділу контролю митної вартості та
класифікації товарів по безстроковому
трудовому договору, приступила до
виконання своїх службових обов'язків.

Таким чином, строк дії трудового
договору Вінницької митниці із
позивачем мав бути закінчений 18.09.2011
року, що є підставою для припинення
трудових відносин.

Враховуючи вищевикладене, у період з
07.09.2011 року по 05.09.2013 року ОСОБА_2 у
трудових відносинах із Вінницькою
митницею не перебував та відповідно
роботу не виконував, заробітна плата
йому не нараховувалась, а тому жодних
порушень права на оплату праці при
звільненні позивача Вінницькою
митницею порушено не було, а тому
позовні вимоги про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу є безпідставними та
необґрунтованими.

На підставі вищенаведеного, суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
до Вінницької митниці Міністерства
доходів і зборів України про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 07.09.2011 року по 05.09.2013 року слід
відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позову
відмовлено, а також за відсутності
витрат позивача, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
(судовий збір) стягненню з відповідача
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бошкова Юлія Миколаївна