Справа № 200/14844/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року
м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська в складі
головуючого судді Шевцової Т.В., при
секретарі Мар'єнко К.В., розглянувши
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ІДПС взводу ОСП № 3
прапорщика міліції Малахова Юрія
Олександровича про скасування
постанови -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2013 року позивач звернувся до
Бабшкінського районного суду м.
Дніпропетровська з вказаним
адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на виконання ним
вимог правил дорожнього руху під час
керування транспортним засобом за
викладених в оскаржуваній постанові
обставинах, зазначив про відсутність
доказів вчинення ним
адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив суд скасувати постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 12 жовтня 2013 року.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
просив в ньому відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали адміністративної справи, суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12
жовтня 2013 року відповідачем у
відношенні позивача було складено
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 665950 про те,
що позивач 12 жовтня 2013 року о 18 годині 17
хвилин, керувала автомобілем «Хонда
ЦРВ» д/н НОМЕР_1 по о/д Бориспіль -
Запоріжжя у с. Братське
Дніпропетровської області, перевищила
дозволену швидкість руху на 42 км/год
чим порушила вимоги п.12.4 Правил
дорожнього руху України, а отже вчинила
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також в судовому засіданні
встановлено, що 12 жовтня 2013 року на
підставі зазначеного протоколу
відповідачем було винесено
оскаржувану позивачем постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 161830, якою
позивача визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді адміністративного штрафу в
сумі 300,00 гривень, тим самим притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами Правил
дорожнього руху України, Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що
може бути оскаржено постанову іншого
органу (посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення -у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в районний, в
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими законом.

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 2 КАС України
місцевим загальним судам, до яких
відносяться і районні в місті суди, як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 71 ч. 1 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених Законом. Нормою ст. 71 ч. 2
КАС України встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України
передбачено, якщо особа, яка бере
участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані, як зазначено
у наведеній нормі закону,
встановлюються окрім іншого
протоколом про адміністративне
правопорушення.

В матеріалах справи наявна копія
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 665950 від 12
жовтня 2013 року, на підставі якого
відповідачем була складена
оскаржувана постанова в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 161830 від 12 жовтня 2013 року. При цьому
даний протокол про адміністративне
правопорушення не викликає в суду
сумнівів щодо його належності та
допустимості як доказу, а також щодо
достовірності та об'єктивності
викладених в ньому обставин про
обставини адміністративного
правопорушення, вчиненого позивачем.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі
досліджені докази та враховуючи ту
обставину, що пояснення позивача в
позовній заяві про відсутність в його
діянні події та складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не
знайшли свого підтвердження на відміну
від правомірності та обґрунтованості
складення у відношенні позивача
відповідачем протоколу та
оскаржуваної постанови по справі про
адміністративне правопорушення, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 158 - 163, 171 - 2
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені вимог адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не
підлягає.

Суддя
Т.В.
Шевцова