Справа № 804/10919/13-а
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2013-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі Шевцовій
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -
13.08.13 року Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області (далі
- позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області (далі -
відповідач) про зобов'язання вчинити
В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
вимог ст. 21 Закону України від 23.09.1999
року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не
прийнято до заліку для відшкодування
за червень 2013 р. суму витрат на виплату
пенсій громадянам держав - учасників
СНД, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну в сумі 202,86 грн. (із
них 161,06 грн. - основний розмір пенсії,
41,80 грн. - щомісячна цільова допомога), у
зв'язку з чим, просять зобов'язати
відповідача прийняти до заліку
витрати, що підлягають відшкодуванню
за червень 2013 року в сумі 202,86 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, просив
задовольнити позов із зазначених в
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження. Подав письмові
заперечення проти позову у яких
зазначив, що відшкодування витрат по
виплаті та доставці пенсій по
інвалідності громадянам, які
проживають в Україні, а каліцтво яким
заподіяно на підприємствах,
розташованих на території країн СНД,
здійснюються відповідно до ст. 7 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» з того часу, коли
відповідні підприємства передали
Фонду документи, які підтверджують
право цих працівників на такі страхові
виплати, або таке право встановлене в
судовому порядку. Потерпілі, документи
яких не передані до Фонду, продовжують
одержувати страхові виплати від
роботодавця. Документи щодо
призначення соціальних виплат,
передбачені ст. 35 та ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» до
Фонду не надавались, тому рішення про
призначення соціальних виплат
громадянам, які одержали каліцтво на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД, не приймались.
Крім того, позивачем обраний
неналежний спосіб захисту своїх прав,
оскільки Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області
звернулось із заявою про зобов'язання
відповідача прийняти до заліку
витрати, що підлягають відшкодуванню
за червень 2013 року в сумі 202,86 грн., а не
стягнення відповідних сум.
Відшкодування ж понесених Пенсійним
фондом України витрат Фондом
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання здійснюється за
відсутності спору на централізованому
рівні, тобто, не відповідачем, а
безпосередньо Фондом, у зв'язку з чим
позов задоволенню не підлягає (а.с.28-29).
З огляду на приписи ст.41, ст.122, ч.6 ст.128
КАС України, суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з
Згідно з Актом щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за червень 2013 року,
позивач поніс грошові витрати на
виплату пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
Відповідачем прийнято до
відшкодування витрати, понесені
позивачем у червні 2013 року в розмірі
Відповідно до Таблиці розбіжностей до
Акту щомісячної звірки за червень 2013 р.,
відповідач не прийняв до заліку для
відшкодування витрати на виплату
пенсій громадянам держав - учасників
СНД та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну за
червень 2013р. у сумі 202,86 грн. (а.с. 13).
Порядок призначення та виплати пенсій
регулюється Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. № 1058-1У (далі
-Закон №1058 -1У).
Саттею 58 вказаного Закону пердбачено
обов'язок Пенсійного фонду призначати
пенсії та готувати документи для її
виплати, забезпечувати своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання.
Відповідно до ст. 30 вказаного Закону,
пенсія по інвалідності призначається в
разі настання інвалідності, що
спричинила повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства). При цьому передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
Умови та порядок загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
регулюються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»від 23.09.1999р. № 1105-Х1V
(далі -Закон № 1105- Х1V).
Відповідно до ст. 21 Закону № 1105- Х1V, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, відшкодування витрат на
Приписами ст. 25 Закону № 1105- Х1V
обов'язок по проведенню зазначених
страхових виплат покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань за рахунок коштів цього
Відповідно до ч. 16 ст. 34 Закону № 1105- Х1V,
виплата пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.
Відповідно до п. 5 ст. ст. 24 Закону № 1105 -
Х1V, Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів. Якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.
Розрахунки між Фондами здійснюються
відповідно до Порядку відшкодування
витрат, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697 (далі
- Порядок № 5-4/4 ).
Пункт 4 Порядку № 5-4/4 передбачає, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалась пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.
З аналізу зазначених норм свідчить, що
діючим законодавством обов'язок
призначати та виплачувати
застрахованим особам пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання покладено на органи
Пенсійного фонду, а Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний приймати участь у
фінансуванні витрат на виплату
зазначених пенсій та відшкодовувати
Пенсійному фонду понесені ним
Згідно з частиною 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Таким чином, з огляду на вказану норму
Закону та матеріали справи, громадяни,
які отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну, мають право на відшкодування
шкоди, за законодавством України.
Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992р. (далі - Угоди) пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
Згідно ст. 5 Угоди, норми її поширюється
на всі види пенсійного забезпечення
громадян, які встановлені або будуть
встановлені законодавством держав -
Пунктом ст. 6 Угоди, встановлено, що
призначення пенсій громадянам держав -
учасниць Угоди проводиться за місцем
Ст. 7 Угоди передбачено, що при
переселенні пенсіонера в межах держав -
учасниць Угоди виплата пенсії за
попереднім місцем проживання
припиняється, якщо пенсія того ж виду
передбачена законодавством держави за
новим місцем проживання пенсіонера.
Розмір пенсії переглядається
відповідно до законодавства держави -
учасниці Угоди за новим місцем
проживання пенсіонера з дотриманням
умов, передбачених пунктом 3 статті 6
З матеріалів справи свідчить, що
громадянам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були
призначені пенсії у зв'язку з
отриманням каліцтва на підприємствах,
розташованих на території країн СНД
(а.с. 14). Тобто, пенсія по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва вказаним
особам призначена відповідно до
законодавства СРСР та вказаної Угоди,
та не спростовується відповідачем.
Між тим, згідно з Порядком № 5-4/4 (п.4-9),
управління Пенсійного фонду в районах
і містах області та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в цих районах і
містах у встановлений Порядком термін
проводять звірку про визначення сум
витрат і подають Акт звірки головному
обласному управлінню Пенсійного фонду
та обласних виконавчих дирекцій фонду
соціального страхування.
Головне управління обласного
Пенсійного фонду та обласних управлінь
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування в установлений Порядком
термін узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку,
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа
місяця наступного за звітнім,
перераховує відповідні кошти
Таким чином, Порядком № 5-4/4 не
врегульовані спірні відносини, які
виникли між сторонами, оскільки
встановлене ним правило підписання
Актів щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих
розраховано на відсутність спору.
Тобто, обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Пенсійного
фонду України щодо відшкодування
У разі відсутності згоди на підписання
таких актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, вимоги про
відшкодування таких сум повинні
вирішуватись в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про зобов'язання
прийняти до заліку суми витрат на
виплату пенсій громадянам держав -
учасників СНД, які отримали каліцтво в
державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну
Подібна правова позиція викладена у
постановах Верховного суду України
від 30.09.2008 року, 06.06.2011 року, 23.03.2010 року.

Як свідчать матеріали
адміністративного позову, позивач із
вимогами про стягнення сум виплаченої
пенсії громадянам держав - учасників
СНД, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну не звертався.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 КАС України оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, у суду відсутні правові підстави
для визнання протиправними дій та
зобов'язання відповідача прийняти до
заліку суми витрат на виплату пенсій
громадянам держав - учасників СНД, які
отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну за червень 2013 року в сумі 202,86
грн.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 86, 94, 128, 159, 162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в м.Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Нікополі
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Тулянцева