Справа № 819/3104/13-а
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3104/13-a

10 січня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючої
судді Подлісна І.М.

секретаря судового
засідання Будзик Б.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Товариство з обмеженою
відповідальністю " Стеллар ЛТД" до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області про скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.11.2013 року № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю " Стеллар ЛТД"
звернулось до адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області про скасування
податкового повідомлення - рішення від
18.11.2013 року № , посилаючись на те,
що воно є незаконним.

В судовому засіданні представники
позивача товариства з обмеженою
відповідальністю "Стеллар ЛТД" позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити скасувати податкове
повідомлення - рішення від 18.11.2013 року №
.

Представники відповідача
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області позовні вимоги
не визнали, проти їх задоволення
заперечили з мотивів викладених ними у
письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи,
з'ясувавши усі обставини справи та
перевіривши їх доказами вважає, що
вказаний позов підлягає до
задоволення, виходячи із наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю " Стеллар ЛТД" 18.06.1996
року зареєстроване Тернопільською
районною державною адміністрацією та
11.07.1996 року взято на податковий облік.

В період з 25.10.2013 р. по 31.10.13 р.
працівниками Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів у Тернопільській
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
позивача з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства у
взаємовідносинах з ПП "Славія Авто" та
ПП "Транс Техноком" у період з 01.02.2011 р.
по 31.12.2011 р..

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 2125/22-01/21161115 від 04.11.2013 р.

Зі змісту вказаного акту вбачається, що
податковим органом встановлено
порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України,
що призвело до заниження податку на
додану вартість всього на суму 9 281 грн.

За результатами розгляду акту
перевірки № 2125/22-01/21161115 від 04.11.2013 р.
Тернопільською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області винесено
податкове повідомлення - рішення від
18.11.2013 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 11 072 гривні 50 коп. в т.ч 9
281 грн. за основним платежем та 1 791 грн.
50 коп. штрафні (фінансові) санкції.

.13.11.2013.11.2013р. Тернопільською ОДПІ
Тернопільської області було проведено
засідання комісії зі спірних питань,
яка прийняла рішення, що Акт перевірки
є обґрунтованим та таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства України.

18.11.2013р. Тернопільською ОДПІ ГУ
Міндоходів прийнято податкове
повідомлення- рішення, яким
встановлено порушення п.185.1, ст.185, п.198.1,
п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України №2755-УІ від
02.12.2010р. (надалі - ПК України), у зв'язку з
чим збільшено суму грошового
зобов'язання ТОВ «Стеллар ЛТД» за
платежем ПДВ із вироблених в України
товарів на суму 11 072,00 грн. 50 коп., з яких 3
281,00 грн. - за основним платежем та 1 791,50
грн. - за штрафними (фінансовими) .
анкціями (штрафами).

Вказане податкове
повідомлення-рішення ТОВ «Стеллар ЛТД»
отримало 20.11.201 Зр.

Податковим органом під час перевірки
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства у взаємовідносинах ТОВ
«Стеллар ЛТД» з ПП «Славія Авто» та ПП
"Транс-Техноком» за період з 01.02.2011р. по
31.12.2011р. зроблені висновки, що Позивач
порушив п.185.1 ст.185, п.198.1 стД98, п.198.2 ст.198,
п.198,6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. року №
2755-УІ зі змінами та доповненнями, зо
призвело до заниження податку на
додану вартість всього на суму 9 281 грн.,
в т.ч. за лютий 2011р. на суму 100 грн., за
березень 2011р. на суму 1 112 грн., за
червень 2011р. на суму 915 грн., за липень
2011р. на суму 905 грн., за серпень 2011р. на
суму 661 грн., за вересень 2011р. на суму 546
грн., за жовтень 2011р. на суму 2 770 грн., за
листопад 2011р. на суму 1 169 грн., за
грудень 2011р. на суму 1 103 грн.

Висновки відповідача базуються на
основі отриманих Тернопільською ДПІ
матеріалах перевірок податкових
органів, що здійснювали перевірки
інших осіб, з своїми мали господарські
відносини постачальники Позивача.

При цьому, податковим органом не було
проведено аналізу наявних у ТОВ
«Стеллар ЛТД» первинних
бухгалтерських документів, які
підтверджують реальність тговедених
між ТОВ «Стеллар ЛТД» та ПП «Славія
Авто», а також між ТОВ «Стеллар ЛТД» і
ПП «Транс-Техноком» господарських
операцій і відповідно правомірність
формування ГОВ «Стеллар ЛТД» за цими
господарськими операціями податкового
кредиту. Хоча, вказані документи по
проведених між ТОВ «Стеллар ЛТД» та ПП
«Славія Авто», а також ТОВ «Стеллар
ЛТД» та ПП «Транс-Техноком»
господарських операціях у
перевіряючого були в наявності.
Необхідні документи по господарських
операціях між ТОВ "Стеллар ЛТД» та ПП
«Славія Авто» були надані ТОВ «Стеллар
ЛТД» 30.09.2013р. на запит Тернопільської
ОДПІ за № 6480/5/22-03 від 20.09.2013р., а по
господарських операціях між ТОВ
«Стеллар ЛТД» та ПП «Транс-Техноком» -
29.11.2012р. на запит Тернопільської ОДПІ
а'^22010/1/22-50 від 11.10.2012р.

ТОВ «Стеллар ЛТД» категорично не
погоджуючись із висновками,
викладеними в Акті перевірки №
2125/22-01/21161115 від 04.11.2013р. та відповідному
податковому і повідомленні-рішенні від
18.11.2013р. № , звернулось до суду з
адміністративним ползовом про
скасування цього рішення.

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких «збувається зменшення
економічних вигод у вигляді вибуття
активів або збільшення зобов'язань,
внаслідок чого відбувається зменшення
власного капіталу (крім змін капіталу
його вилучення або розподілу
власником).

Витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються - довідно до п.138.1 ст.138 ПК
України із: витрат операційної
діяльності, які визначаються зо з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, змістом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 38.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 14О і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у лані 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
збеерігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
матковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) -вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставвкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської цільності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у чому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій

необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого «користання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум датку на додану вартість є
факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами,
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Виходячи з вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в країні» від 16.07.1999р.,
обґрунтування відображення
господарських операцій в матковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» значено, що сфера
дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства),

зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фіансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
грунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від ;о.1995
р. №8І8, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 вказаного
Положення, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до чог цього
Положення.

Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що віють можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської "грації (п.2
ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що
підприємство самостійно визначає
облікову політику; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановленим цим Законом, та з
рахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; розробляє систему і
форму внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі видаткові накладні,
товарно-транспортні -.накладні на
транспортування ТМЦ) мають силу
первинних документів, що підтверджують
:акт здійснення господарської
операції.

Судом встановлено, що у Відповідача
були в наявності відповідні первинні
документи - видаткові накладні, які
підтверджують передачу
товарино-матеріальних цінностей від ПП
«Славія Авто» та ПП «Транс-Техноком»
отримувачу цих ТМЦ - ТОВ "Стеллар ЛТД»,
які в розумінні Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
н:тність в Україні» та Положення про
документальне забезпечення записів у
хгалтерському обліку відносяться до
первинних документів і, які
підтверджують факт тиснення
господарських операцій між ТОВ
«Стеллар ЛТД» та ПП «Славія Авто», а
також ТОВ «Стеллар ЛТД» та ПП
«Транс-Техноком», проведених за період
з 01.02.2011р. по 01.12.2011р.

Зазначені первинні бухгалтерські
документи, що є доказами правомірної
діяльності позивача містяться в
матеріалах адміністративної справи.

Досліджені в судовому засіданні
первинні бухгалтерські документи
складені з повним дотриманням норм
чинного законодавства.

Крім того, реальність здійснення
зазначених господарських операцій
підтверджується наступним: ТОВ
«Стеллар ЛТД» було проведено оплату їх
вартості, яка проведена в
безготівковому порядку. При цьому, у
Відповідача були розрахункові
документи (платіжні доручення), які
підтверджують проведення ТОВ «Стеллар
ЛТД» розрахунків за передані у ПП
«Славія -_авто» за вказаними вище
первинними бухгалтерськими
документами товарно-матеріальні
цінності.

В судовому засіданні встановлено, що
товарно-матеріальні цінності, які ТОВ
«Стеллар ЛТД» були придбані у ПП
«Славія Авто» та ПП «Транс-Техноком»
були відображені в бухгалтерському і
податковому обліку, а в подальшому були
використані ТОВ «Стеллар ЛТД» у
гсподарській діяльності, шляхом їхньої
реалізації під час надання послуг по
ремонту транспортних засобів.
Документи, що підтверджують подальше
використання ТМЦ є в наявності та
містяться в матеріалах справи.

При цьому, ТОВ «Стеллар ЛТД» має власні
складські та виробничі приміщення.

Усе це в сукупності вказує на
реальність здійснення господарських
операцій платника податку Т0В «Стеллар
ЛТД» проведених із ПП «Славія Авто» та
ПП «Транс-Техноком», на підставі яких
були сформовані дані податкового
обліку, що в свою чергу, підтверджено
достовірними первинними документами,
які були складені внаслідок фактичного
здійснення господарської операції за
період з 01.02.2011р. по 31.12.2011р. між ТОВ
«Стеллар ЛТД» та ПП «Славія авто», а
також між ТОВ «Стеллар ЛТД» та ПП
«Транс-Техноком».

Суд вважає помилковими висновки
Відповідача про порушення вимог
законодавства іншими суб'єктами
господарювання, що вказує на
нереальність господароських операцій
учасниками яких був позивач, однак
чинне законодавство України не ставить
у залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання, зокрема, тими, які не
були постачальниками товарів (послуг),
на вартість яких нарахований ПДВ, що
включений ватником податку до
податкового кредиту.

При цьому навіть якщо контрагент не
виконав свого зообов'язання щодо
сплати податку до бюджету, то це
спричиняє відповідальність та
негативні наслідки саме для цієї особи.
Зазначені обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини у справі «БУЛВЕС» проти
Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський
суд з прав людини у своєму рішенні від 12
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ вдруге, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника додатку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами спільного
інтересу та вимогами захисту права
власності.

П. 38 рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Інтерсплав проти
України» від 09.01.2007р. Суд вказав на те,
що якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності
зловживання з їх боку. Отже, платника
податку не може бути позбавлено
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування.

З огляду на правомірний характер
операцій, проведених ТОВ «Стеллар ЛТД»
з ПП Славія Авто» та ПП
«Транс-Техноком», що підтверджується
реальними доказовими фактичними
даними, можливі порушення іншими
суб'єктами господарювання правил
здійснення господарської діяльності
не можуть бути підставою для
позбавлення ТОВ «Стеллар ЛТД» як
платника податків права на формування
податкового кредиту з ПДВ та витрат.

З огляду на викладене в суді знайшло
підтвердження посилання ТОВ "Стеллар"
на те, що порушень законодавства, про
які вказано в Акті перевірки
.492125/22-01/21161115 від 04.11.2013р., Позивач не
допускав.

Відповідно з ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Також судом встановлено, що податковим
органом саме проведення перевірки
здійснено не у відповідності до вимог
податкового законодавства.

Щодо перевірки по взаємовідносинах між
ТОВ «Стеллар ЛТД» та ПП «Транс-
Техноком», то по цих господарських
операціях 15.11.2012р. на адресу ТОВ
«Стеллар ЛТД» надходив запит
Тернопільської ОДПІ про надання
інформації, письмових пояснень та їх
документальних підтверджень від
11.10.2012р. за №22010/1/22-50, з вимогою надати
інформацію та документальне
підтвердження щодо господарських
операцій проведених з ПП
«Транс-Техноком» за період з 01.02.2011р. по
31.03.2011р. (а не з 01.02.2011р. по 31.03.2011р., період
який охоплений Актом перевірки).

У відповідь на вказаний запит, у
визначений пп.78.1.1. п.78.1. ст.78
Податкового кодексу України термін
(протягом 10 робочих днів з дня
отримання запиту), ТОВ «Стеллар ЛТД»
29.11.2012р. було надано Тернопільській
ОДПІ пояснення та їх документальне
підтвердження щодо інформації, яка
витребовувалась, що в свою чергу
виключає можливість проведення
документальної позапланової перевірки
у відповідності пп.78.1.1. п.78.1. ст.78
Податкового кодексу України.

Таким чином у Тернопільської ОДПІ не
було правових підстав для винесення
податкового повідомлення-рішення
Тернопільської об'єднаної ДПІ
головного управління Міндоходів у
Тернопільській області від 18.11.2013 року
№ , а відтак воно підлягає до
скасування.

керуючись ст. ст. 94, 158
- 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Податкове
повідомлення - рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів у Тернопільській
області від 18.11.2013 року № -
скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Головуючий суддя

Подлісна І.М.

Подлісна І.М.