Справа № 802/4831/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 січня 2014 р.
Справа № 802/4831/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь Ірини Олегівни

представника позивача:
Балтака Д. О.

представника відповідача:
Міровського В. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства
"ІСТ"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

05.04.2011 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулося
приватне підприємство "ІСТ" із позовом
до Державної податкової інспекції у
місті Вінниці про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від19.04.2011 року
відкрито провадження у справі та
призначено до судового розгляду.

За результатами розгляду зазначеної
справи судом першої інстанції
адміністративний позов задоволено
повністю постановою суду від 13.05.2011
року. Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2011 року
у задоволенні апеляційної скарги
Державної податкової інспекції у місті
Вінниці відмовлено, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 19.04.2011 року
залишено без змін.

Вищий адміністративний суд України
переглянувши рішення судів першої та
апеляційної інстанції виніс ухвалу,
якою останні скасував та справу
направив на новий розгляд до
Вінницького окружного
адміністративного суду, обґрунтовуючи
свою позицію тим, що в акті перевірки
зафіксовано факт продажу позивачем
алкогольних напоїв на розлив саме у
торговому комплексі. А відтак для
правильного вирішення спору судам слід
з'ясувати, де саме відбувалася
реалізація спірних алкогольних напоїв
на розлив ( у приміщенні торгівельного
комплексу чи кафетерію); у разі
встановлення факту продажу алкоголю
саме у кафетерії з'ясувати чи
відповідає цей заклад ознакам об'єкта
ресторанного господарства
(встановивши наявність у позивача
відповідної дозвільної документації,
ліцензії, тощо).

Зважаючи на викладене, Вінницьким
окружним адміністративним судом
вказану справу прийнято до провадження
та призначено до розгляду.

У ході судового розгляду
адміністративної справи 10.01.2014 року
судом допущено у порядку
правонаступництва заміну неналежного
відповідача 1 - Державну податкову
інспекцію у місті Вінниці належним
відповідачем у справі - Вінницькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Представником позивача, з урахуванням
заміни неналежного відповідача у
справі, у ході судового засідання
подано суду заяву про зміну позовних
вимог, відповідно до якої просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про застосування
фінансових санкцій № від 25.03.2011
року.

Суд, дослідивши зазначену заяву,
встановив, що остання не суперечить
вимогам ст. 137 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а відтак приймає її до
розгляду.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на додаткові письмові
докази, що надані у підтвердження
зайнятої правової позиції, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову та додатково
пояснив, що відповідач, приймаючи
оскаржуване рішення, діяв згідно із
нормами чинного законодавства, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. А тому, на його думку,
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши усі обставини
справи та надавши їм юридичну оцінку,
суд встановив наступне.

Приватне підприємство "ІСТ"
зареєстровано виконавчим комітетом
Вінницької міської ради 10.08.1994р. за
номером запису № 1 006858, код за
, перебуває на обліку в ДПІ у
м. Вінниці (Вінницькій об'єднаній
державній податковій інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області) з
11.08.1994р. за № 3/1212 ВД.

Відповідно до направлень № 110414, № 110415
від 11.03.2011р. виданих ДПА у Вінницькій
області, головним державним
податковим ревізорам - інспекторам ДПА
у Вінницькій області Кухарук О.О.,
Попову В.М. доручено провести
перевірку, наслідки якої знайшли своє
відображення в акті № 140/02/32/23/20111871 від
15.03.2011р.

Згідно вказаного вище акту перевірки,
службовими особами ДПА у Вінницькій
області проведено перевірку торгового
комплексу, що розташований за адресою:
вул. Д. Нечая, 77А, м. Вінниця, суб'єкта
господарської діяльності - приватного
підприємства "ІСТ". Перевіркою виявлено
порушення позивачем ст. 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", а саме, в
"Торгівельному комплексі" здійснюється
роздрібна торгівля алкогольними
напоями на розлив на той час, як
зазначений торгівельний об'єкт не має
статусу об'єкта громадського
харчування. Перевіркою зафіксовано
факт продажу алкогольних напоїв на
розлив для споживання на місці - 50 грам
горілки "Немирівська озима" по ціні 2
грн. 35 коп. за 50 грам.

На підставі вказаного акту перевірки,
ДПІ у м. Вінниці (Вінницькою об'єднаною
державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів у Вінницькій області)
прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій № від 25.03.2011р.,
яким за порушення п. 15-3 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" до ПП "ІСТ",
відповідно до ст. 17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу в
розмірі 6 800 грн.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним
рішенням, звернувся до суду із даним
адміністративним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, заперечень
представника відповідача та наданих у
справу доказів, прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог виходячи з
наступних підстав.

Згідно положень статті 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" продаж
алкогольних напоїв на розлив для
споживання на місці дозволяється
тільки суб'єктам господарювання
громадського харчування та
спеціалізованим відділам, що мають
статус суб'єктів господарювання
громадського харчування, підприємств з
універсальним асортиментом товарів.

Основні вимоги щодо роботи суб'єктів
господарської діяльності (закладів,
підприємств) усіх форм власності, що
здійснюють діяльність на території
України у сфері ресторанного
господарства регламентуються
Правилами роботи закладів
(підприємств) ресторанного
господарства, затвердженого Наказом
Міністерства економіки та з питань
європейської інтеграції України №219
від 24.07.2002р., зареєстрованого в
Міністерстві
юстиції України 20 серпня 2002р. за № 680/6968
(далі - Правила).

При цьому, слід зазначити, що у назві та
тексті вказаних Правил слова
"громадське харчування" в усіх
відмінках замінено словами
"ресторанне господарство" згідно з
Наказом Міністерства економіки № 309
від 09.10.2006 р.

Судом встановлено та не заперечувалося
сторонами, що згідно довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (серія АА №774330)
одним із видів діяльності приватного
підприємства "ІСТ" є, зокрема,
діяльність кафе (вид за класифікатором
видів економічної діяльності 52.30.2), а п.
2.1. Статуту підприємства позивача
визначено, що одним із основних
напрямків діяльності підприємства є
оптова та роздрібна торгівля
продовольчими товарами в т. ч.
тютюновими виробами та алкогольними
напоями, а також організація пунктів
громадського харчування: кафе, барів,
ресторанів та інше.

У ході судового розгляду
адміністративної справи, судом
досліджено ліцензію серії АГ №368009 від
02.11.2010р., що видана Регіональним
управлінням Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів ДПА України у Вінницькій
області на право здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями у
торговому комплексі, що розташований
за адресою: вул. Д. Нечая, 77а, м. Вінниця.

Виходячи із аналізу чинного
законодавства та термінологічного
тлумачення під терміном "торговий
комплекс" розуміється універсальний
магазин в якому, окрім магазинів,
можуть знаходитися також кафе, бари,
казино, кінотеатр та інше, що
знаходяться за однією адресою.

Судом встановлено, що між Вінницькою
міською радою (далі - Орендодавець) та
ПП "ІСТ" (далі - Орендар) укладено
Догорів оренди приміщення №5-43 від
16.11.2010р. відповідно до умов якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у строкове платне користування
приміщенням, що знаходиться за адресою:
вул. Д. Нечая, 77а, м. Вінниця.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
переконання, що позивач здійснював
реалізацію продуктів харчування та
алкогольних напоїв в т. ч. на розлив у
кафетерії магазину ПП "ІСТ" по вул. Д.
Нечая, 77а, м. Вінниця, що знаходиться у
торговому комплексі.

Порядок здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями
врегульовано Правилами роздрібної
торгівлі алкогольними напоями,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 30.07.1996 № 854 (далі -
Правила).

Відповідно до абзацу другого пункту 2
Правил роздрібна торгівля
алкогольними напоями здійснюється
через спеціалізовані підприємства, в
тому числі фірмові, спеціалізовані
відділи (секції) підприємств з
універсальним асортиментом
продовольчих товарів, підприємства чи
спеціалізовані відділи (секції)
магазинів споживчої кооперації, а
також підприємства громадського
харчування.

Продаж алкогольних напоїв на розлив
для споживання на місці здійснюється
тільки підприємствами громадського
харчування та спеціалізованими
відділами підприємств, що мають статус
підприємств громадського харчування,
підприємств з універсальним
асортиментом товарів (пункт 22 Правил).

Правила роботи закладів (підприємств)
громадського харчування затверджені
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України від 24.07.2002 №219 пунктом 1.4 якого
передбачено, що суб'єктами
господарської діяльності здійснюється
діяльність у сфері ресторанного
господарства після їх державної
реєстрації в установленому
законодавством порядку. Роздрібна
торгівля алкогольними напоями та
тютюновими виробами в закладах
(підприємствах) ресторанного
господарства здійснюється суб'єктами
господарської діяльності за наявності
відповідних ліцензій.

Таким чином, суд вважає, що ведення
підприємницької діяльності позивача,
враховуючи наявну в матеріалах справи
ліцензію на продаж алкогольних напоїв
в т. ч. на розлив, а також асортимент
продуктів харчування реалізуємих в
кафетерії магазину ПП "ІСТ" погодженого
Вінницькою міською санітарно -
епідеміологічною станцією 10.01.2011р., у
відповідності до п. 17 якого наявна
позиція "алкогольні напої, в тому числі
на розлив, при наявності ліцензії,
виключає будь - які сумніви щодо
обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч.
2 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

З обставин адміністративної справи
вбачається, що відповідачами не
доведено правомірність оскаржуваного
рішення, відтак позовні вимоги знайшли
своє підтвердження під час розгляду
адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню шляхом скасування
оскаржуваного рішення.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України, у зв'язку із задоволенням
позову, підлягають відшкодуванню із
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області про застосування
фінансових санкцій № від 25.03.2011р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ПП "ІСТ" судовий збір у
розмірі 3, 40 грн. шляхом їх безспірного
списання органами Державної
казначейської служби України з
розрахункових рахунків Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович