Справа № 809/4055/13-а
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" січня 2014 р.
Справа № 809/4055/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.,

представників позивача - Голіней О.М.,
Лещенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Прокурора м.Яремче

до відповідача: Микуличинської
сільської ради

про визнання протиправним та
скасування п.2 рішення №167-23/2013 від
25.11.2013 р,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Яремче звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Микуличинської сільської ради про
визнання протиправним та скасування п.
2 рішення двадцять третьої сесії
сільської ради шостого скликання від
25.11.2013 р., "Про вимогу підписання Угоди
про Асоціацію між Україною та
Європейським Союзом".

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Микуличинською сільською радою 25.11.2013
року на двадцять третій сесії
сільської ради шостого скликання
прийнято рішення "Про вимогу
підписання Угоди про Асоціацію між
Україною та Європейським Союзом", яке
за своїм змістом суперечить
Конституції України та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
оскільки врегулювання таких
правовідносин не входить до
компетенції органів місцевого
самоврядування, в тому числі, шляхом
оформлення його у формі рішення
сільської ради.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві, просили
адміністративний позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, хоча про дату,
час та місце проведення судового
засідання повідомлявся належним чином,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 18). На адресу суду
направив клопотання про розгляд справи
за відсутності уповноваженого
представника.

Заслухавши пояснення представників
позивача, розглянувши матеріали
адміністративної справи, дослідивши
наявні в матеріалах справи письмові
докази, судом встановлено наступне.

25.11.2013 року Микуличинська сільська рада
Яремчанської міської ради на двадцять
третій сесії шостого скликання
прийняла рішення "Про вимогу
підписання Угоди про Асоціацію між
Україною та Європейським Союзом". В
пункті 2 даного рішення було зазначено
звернутися до Президента України В.Ф.
Януковича з вимогою підписання Угоди
про Асоціацію між Україною та
Європейським Союзом".

Прокурором м. Яремче проведено
перевірку Микуличинської сільської
ради Яремчанської міської ради щодо
додержання законодавства України.

За наслідками проведеної перевірки
прокурором встановлено, що п. 2 рішення
"Про вимогу підписання Угоди про
Асоціацію між Україною та Європейським
Союзом" прийнято з порушенням
Конституції України та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"

19.12.2013 року прокурор м. Яремче звернувся
до суду з позовною заявою про визнання
протиправним та скасування п. 2 рішення
Микуличинської сільської ради №167-23/2013
від 25.11.2013 року.

При вирішенні даного спору суд виходив
із наступного правового регулювання
спірних правовідносин.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Поняття законності визначено як
соціально-правове явище, що
характеризує організацію і
функціонування суспільства і держави
на правових засадах.

Законність - це правовий режим точного
виконання чинних законів усіма
суб'єктами права; режим, за якого
забезпечуються права і виконуються
обов'язки людиною, органами державної
влади, місцевого самоврядування і
громадянським суспільством. Основними
засадами законності вважають:
верховенство закону в системі
нормативних актів; найвища юридична
сила належить Конституції України.
Єдина законність означає, що на всій
території України закон однаковою
мірою повинен діяти стосовно до всіх
суб'єктів права. Отже, законність, як
режим відповідності суспільних
відносин чинному законодавству,
утворюється завдяки його дотриманням
суб'єктами права та характеризується
правопорядком.

Основною ознакою законності є
обов'язок виконувати розпорядження
законів і підзаконних правових актів
державними органами і органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, громадянами і
різними об'єднаннями.

Прийняття органами місцевого
самоврядування рішень поза межами
власних повноважень не в спосіб
визначений законом, на переконання
суду, порушує законність і
правопорядок в державі.

Неухильне дотримання законів
забезпечується державою через
відповідні органи державної влади,
правоохоронні органи і органи
контролю, якими на рівні законів надані
відповідні повноваження.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням двадцять третьої сесії
шостого скликання Микуличинської
сільської ради Яремчанської міської
ради №167-23/2013 від 25.11.2013 року "Про вимогу
підписання Угоди про Асоціацію між
Україною та Європейським Союзом",
вирішено схвалити текст звернення
депутатів Микуличинської сільської
ради пунктом 2 якого зазначено
"Звернутися до Президента України В.Ф.
Януковича з вимогою підписання Угоди
про Асоціацію між Україною та
Європейським Союзом".

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про прокуратуру" прокурорський нагляд
за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону
України "Про прокуратуру" на
прокуратуру України покладаються
функції представництва інтересів
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

За результатом перевірки, проведеної
прокуратурою м. Яремче у порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, прокурором зроблено висновок
про невідповідність вказаного рішення
відповідача вимогам Законів та
Конституції України.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" встановлено, що при
виявлені порушень закону прокурор у
межах своєї компетенції має право
звернутися до суду.

У відповідності до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Органи місцевого самоврядування
вправі самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України, шляхом прийняття
рішень, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Системний аналіз статті 4 Європейської
Хартії місцевого самоврядування,
ратифікованої Верховною Радою України
15.07.1997 року, вказує на те, що органи
місцевого самоврядування, в тому числі,
районні ради, мають право вирішувати
будь-які питання, включені до їх
повноважень і функцій конституцією або
законами національного законодавства.
Коло таких питань і компетенція
встановлюється в межах, визначених
відповідними законами.

Така правова позиція кореспондується з
рішенням Конституційного Суду України
№7 від 16 квітня 2009 року у справі №1-9/2009
за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 140 Конституції України
визначено, що місцеве самоврядування є
правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Вищевказаним нормам Конституції
України кореспондують норми Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", а саме, згідно ст. 2 даного
Закону місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Стаття 10 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначає, що
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах
функції і повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

У відповідності до п. 1 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень, які у відповідності до п.10 цієї
ж статті визнаються незаконними у
судовому порядку з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України.

Оскільки судом встановлено, що п. 2
рішення Микуличинської сільської
ради від 25.11.2013 року №167-23/2013
"Звернутися до Президента України В.Ф.
Януковича з вимогою підписання Угоди
про Асоціацію між Україною та
Європейським Союзом" не стосується
вирішення питань місцевого значення, а
виходить за межі повноважень сільської
ради, тому суд приходить до
переконання, що останнє не відповідає
Конституції України та Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

При цьому суд зазначає, що ані депутати,
ані сільська рада як і кожен громадянин
України не позбавлені права, до виразу
свого власного заклику, промови тощо,
адресованої народові, якомусь
колективові, організації та ін.,
звернення до народу. Однак, такі
звернення не потребують затверджень в
органах місцевого самоврядування. Це є
власним закликом без встановлення
вимог та обов'язковості виконання. Такі
звернення розраховані саме на
донесення та підтримку власної або
колективної думки, міркувань
громадянина, громади тощо.

Отже, позовні вимоги позивача є
обгрунтованими, а позов є таким, що
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Оскільки, згідно ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" сторони звільнені
від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, суд не вирішує
питання про розподіл судових витрат.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати п. 2 рішення сесії
Микуличинської сільської ради №167-23/2013
від 25.11.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному
обсязі 21.01.2014 року.