Справа № К/9991/89373/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/9991/89373/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Красногвардійської селищної
ради Автономної Республіки Крим, треті
особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
рішення протиправним, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Красногвардійського районного суду
Автономної Республіки Крим від 03
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2011 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Красногвардійської
селищної ради Автономної Республіки
Крим, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання рішення протиправним.

Ухвалою Красногвардійського районного
суду Автономної Республіки Крим від 03
червня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2011 року, позовні вимоги
ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та направити
справу для продовження розгляду у суд
першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Залишаючи позов ОСОБА_3 без розгляду,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився і суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач пропустив
строк звернення до суду, встановлений
Кодексом адміністративного
судочинства України (далі по тексту -
КАС України).

Такий висновок судів першої та
апеляційної інстанцій відповідає
обставинам справи та нормам
процесуального права.

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач оскаржує рішення
ХІХ сесії V скликання № 467 від 14
листопада 2007 року «Про результати
інвентаризації неосвоєних присадибних
ділянок» в частині що стосується його
інтересів; рішення LI сесії V скликання
від 04 червня 2010 року № 2115 «Про
скасування рішення 23 сесії 23 скликання
Красногвардійської селищної ради АР
Крим від 18 лютого 2002 року № 27» в
частині, що стосуються його інтересів;
рішення Красногвардійської селищної
ради АР Крим від 21 лютого 2008 року № 592 в
частині надання ОСОБА_4 земельної
ділянки. А саме, рішення про вилучення у
нього земельної ділянки у зв'язку з
невикористанням земельної ділянки та
передачі її ОСОБА_4

Позивач вважає, що про порушення свого
права дізнався тільки 22 квітня 2011 року
після отримання архівного витягу.

Згідно зі статтею 19
Конституції України встановлено, що
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 5
КАС України передбачено, що
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

За приписами частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, а також те, що
позивач звернувся з вищевказаним
позовом до суду 31 травня 2011 року та не
довів поважності причин пропущення
вказаного процесуального строку,
колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій,
що позивачем було пропущено
шестимісячний строк звернення до суду
з адміністративним позовом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки судові рішення
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
ухвалу Красногвардійського районного
суду Автономної Республіки Крим від 03
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07
листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: