Справа № 826/16767/13-а
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без
розгляду

16 січня 2014 року м.
Київ № 826/16767/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: судді Маруліної Л.О., при
розгляді у письмовому провадженні
адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1 доГоловного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві,
Голосіївського районного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києвіпровизнання протиправними
окремих положень наказу та поновлення
на посаді, стягнення коштів

встановив:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві (далі також -
відповідач 1), в якому просить:

- визнати протиправними окремі
положення наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві № 358 від 21.11.2011 р. щодо її
звільнення, як такі, що суперечать
нормам Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України»,

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого
слідчого Голосіївського районного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві,

- стягнути на користь позивача з
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві 7800,00
грн. грошового забезпечення з 13.08.2013 р.
по теперішній час.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 жовтня 2013 р.
відкрито провадження у справі та
призначено попереднє судове засідання
на 04 листопада 2013 р.

В засіданні 04 листопада 2013 р.
протокольною ухвалою суду залучено в
якості співвідповідача Голосіївське
районне управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві
(далі також - відповідач 2).

Ухвалою суду від 13 листопада 2013 р.
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В зв'язку з клопотанням позивача в
судовому засіданні 27 листопада 2013 р.
оголошено ухвалу про зупинення
провадження у справі до 16 грудня 2013 р.

В судове засідання 24 грудня 2013 р.
позивач та представник відповідача 1
з'явилися. Відповідач 2, належним чином
повідомлений про судове засідання,
явку свого представника не забезпечив.

Відповідно до частини шостої ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд продовжив розгляд справи
у письмовому провадженні.

Представником відповідача 1 заявлено
клопотання про залишення позовної
заяви без розгляду в зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду із позовом, передбаченого ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України. Представник відповідача 1
звертає увагу, що позивач мав би бути
обізнаним про порушення його права ще
при звільненні у 2011 р., однак звернувся
до суду лише у жовтні 2013 р. Просить
прийняти до уваги постанову
Голосіївського районного суду міста
Києва від 08.08.2013 р. про направлення
справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у
вчиненні злочинів на додаткове
розслідування, в якій міститься
інформація про наявність в матеріалах
кримінальної справи наказу Головного
управління МВС України в місті Києві
про звільнення позивача з органів
внутрішніх справ.

Позивач стверджує, що нею не пропущено
строк звернення до суду, оскільки на
час перебування в СІЗО їй було невідомо
про звільнення з органів внутрішніх
справ, а дізналась про своє звільнення
лише 12 серпня 2013 р., коли прибула на своє
робоче місце, отримала наказ про
звільнення від 02 грудня 2011 р. лише 13
серпня 2013 р. та вважає, що слід
застосовувати тримісячний строк
звернення до суду, передбачений
Законом України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України». Крім того, ОСОБА_1 звертає
увагу, що вона намагалась в досудовому
порядку врегулювати спір та зверталась
із скаргою до Начальника ГУ МВС України
в м. Києві, на яку отримала відповідь
від 03 жовтня 2013 р. про відсутність
підстав для її поновлення на службі в
органах внутрішніх справ України.

Судом задоволено клопотання
представника відповідача 1 та
скеровано судові запити до прокуратури
міста Києва та Голосіївського
районного суду міста Києва щодо
надання інформації, чи містять
матеріали кримінальної справи
(наглядового провадження), порушеної
відносно ОСОБА_1, документи, які б
відображали відомості про звільнення
ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
(зокрема, наказ Головного управління
МВС України в місті Києві від 21
листопада 2011 р. № 358, від 02 грудня 2011 р. №
733 о/с) та коли ОСОБА_1 ознайомилась з
матеріалами кримінальної справи.

На виконання судового запиту
прокуратурою міста Києва від 16.01.2014 р.
надано запитувані докази.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, суд вважає, що
позов підлягає залишенню без розгляду
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2, 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного
суду суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог. Цим Кодексом та іншими
законами можуть також встановлюватися
інші строки для звернення до
адміністративного суду суб'єкта
владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві від 01.02.2010 р. № 80 о/с майора
міліції ОСОБА_1 призначено старшим
слідчим відділення розслідування
злочинів, скоєних проти життя, здоров'я,
статевої свободи та статевої
недоторканності особи, слідчого
відділу Голосіївського районного
управління, звільнивши її з посади
слідчого цього ж відділення.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві від 02.12.2011 р. № 733 о/с майора
міліції ОСОБА_1 відповідно до Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ звільнено з органів
внутрішніх справ згідно з пп. «є» (за
порушення дисципліни) п. 64 з 5 грудня 2011
р. на підставі наказу Головного
управління від 21 листопада 2011 року № 358.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві від 21 листопада 2011 року № 358
за вчинення дисциплінарного проступку,
який виразився в ігноруванні вимог
відомчих нормативних актів щодо
дотримання дисципліни та законності,
порушенні вимог ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, що призвело до скоєння
надзвичайної події, на старшого
слідчого відділення розслідування
злочинів, скоєних проти життя, здоров'я,
статевої свободи та статевої
недоторканості особи, слідчого відділу
Голосіївського районного управління
ГУМВС України в місті Києві
підполковника міліції ОСОБА_1
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Порядок проходження служби осіб
рядового та начальницького складу в
органах внутрішніх справ регулюється
спеціальним законодавством, такими як:
Закон України "Про міліцію" від 01 січня
1991 року; Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України, яке
затверджено постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114
(Положення), та Законом України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22 лютого
2006 року N 3460-IV.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64
Положення звільнення осіб рядового і
начальницького складу зі служби
проводиться за порушення дисципліни.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" встановлено,
що службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України"
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Статтею 20 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" визначено, що
особа рядового або начальницького
складу має право усно чи письмово
послідовно звернутися зі скаргою щодо
накладення на неї дисциплінарного
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України або до суду.

Як зазначено вище, згідно вимог статті
99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Таким чином, з урахуванням змісту
позовних вимог, слід застосовувати
передбачений ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
місячний строк звернення до суду, так
як позов пов'язаний з проходженням та
звільненням із публічної служби.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, суд вважає пропущеним строк
звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
жовтня 2011 р. ОСОБА_1 було пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального
кодексу України. Постановою старшого
слідчого в особливо важливих справах
відділу з розслідування злочинів щодо
корупційних діянь прокуратури міста
Києва відсторонено ОСОБА_1 від посади
старшого слідчого Голосіївського РУ ГУ
МВС України в місті Києві.

З наданих прокуратурою міста Києва
копій документів видно, що матеріали
порушеної відносно ОСОБА_1
кримінальної справи № 50-6192 місять
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві від 02.12.2011 № 733 о/с про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ на підставі наказу
від 21 листопада 2011 р. № 358.

З матеріалами даної кримінальної
справи позивач знайомилась, як видно з
протоколів пред'явлення
обвинуваченому та захиснику
матеріалів кримінальної справи, 05
грудня 2011 р., 24 квітня 2012 р.

Таким чином, з грудня 2011 р. позивач
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

В клопотанні про зміну запобіжного
заходу обвинуваченій ОСОБА_1 від 26
березня 2012 р., підготовленого адвокатом
ОСОБА_1, вказано, що позивача 02 грудня 2011
р. звільнено з МВС. Отже, позивачу
достеменно в березні 2012 р. було відомо
про її звільнення.

Крім того, в постанові Голосіївського
районного суду міста Києва від 18 лютого
2013 року № 2601/10872/12, якою відмовлено в
задоволенні клопотання захисника -
адвоката ОСОБА_2 про зміну підсудній
ОСОБА_1 запобіжного заходу з тримання
під вартою на заставу або підписку про
невиїзд, та постанові Голосіївського
районного суду міста Києва від 08 серпня
2013 р. № 2601/10872/12 про повернення справи
прокурору міста Києва для організації
проведення додаткового розслідування
зазначено, що підсудну звільнено з
посади слідчого.

Однак, перебування позивача під вартою
суд визнає поважною причиною пропуску
строку звернення до суду із даним
адміністративним позовом. Так, згідно
довідки за підписом в.о. начальника
Київського СІЗО підсудна ОСОБА_1 з
14.10.2011 р. по 09.08.2013 р. утримувалась в
Київському СІЗО.

Водночас, постановою Голосіївського
районного суду міста Києва № 2601/10872/12
від 08.08.2013 р. про направлення справи на
додаткове розслідування суд
постановив змінити підсудній ОСОБА_1
запобіжний захід з тримання під вартою
на заставу та звільнити підсудну з-під
варти після фактичного внесення
заставодавцем застави в сумі тридцять
чотири тисячі гривень на спеціальний
рахунок суду.

09 серпня 2013 р. позивача було звільнено
з-під варти. Як зазначає позивач, 12
серпня 2013 р. вона прибула на своє робоче
місце та 17 серпня 2013 р., звернувшись до
відділу кадрів Голосіївського
районного управління МВС України в м.
Києві, отримала копію витягу з наказу
про звільнення від 02 грудня 2011 р., де
зазначено, що на підставі наказу ГУ МВС
України в м. Києві № 358 від 21.11.2011 р. її
звільнено.

30 серпня 2013 р. (відповідно до дати на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення)
ОСОБА_1 скеровано скаргу від 01 вересня
2013 р. до Начальника ГУ МВС України в м.
Києві Коряка В.В., отримано 02 вересня 2013
р., з проханням відібрати у неї
пояснення з приводу вказаної в скарзі
події, ознайомити її з наказом про
звільнення, провести службове
розслідування з приводу її звільнення
та поновити на посаді старшого
слідчого.

До Окружного адміністративного суду
міста Києва позивач звернулась лише 23
жовтня 2013 р.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач пропустила строк на
звернення до суду із зазначеним
позовом, оскільки звернулася до суду із
позовною заявою 23 жовтня 2013 року. Разом
з тим, будь-яких доказів, обґрунтувань
поважності причин пропуску строку
звернення до суду у період з 09 серпня 2013
р. по 23 жовтня 2013 р. ні позовна заява, ні
додані до неї матеріали не містять.

Також суд, не вважає вірним твердження
позивача, що нею не пропущено строк
звернення до суду, який встановлено ст.
21 Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України", та становить три місяці, а
також врахування досудового
врегулювання позивачем спору.

Так, відповідно до ч. 1 статті 20 Закону
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України"
особа рядового або начальницького
складу має право усно чи письмово
послідовно звернутися зі скаргою щодо
накладення на неї дисциплінарного
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України або до суду.

Строки оскарження дисциплінарних
стягнень визначено ст. 21 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", відповідно
до якої: «дисциплінарне стягнення може
бути оскаржено протягом трьох місяців
з дня ознайомлення з наказом особи, на
яку воно накладено.

Пропущений строк для подання скарги
може бути поновлено старшим прямим
начальником, який має право накладати
дисциплінарні стягнення.

Старший прямий начальник у разі
надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Про результати розгляду заяви про
поновлення пропущеного строку
повідомляються особа рядового або
начальницького складу, яка її подала,
та начальник, який наклав на неї
дисциплінарне стягнення».

Таким чином, встановлений тримісячний
строк оскарження застосовується у
випадку позасудового оскарження
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України.

В свою чергу, частиною 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено спеціальний місячний
строк для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби.

Крім того, звернення зі скаргою до
Начальника ГУ МВС України в м. Києві з
проханням відібрати у позивача
пояснення з приводу вказаної в скарзі
події, ознайомити її з наказом про
звільнення, провести службове
розслідування з приводу її звільнення
та поновити на посаді старшого
слідчого, суд вважає, не є досудовим
врегулюванням спору.

Отже, суд приходить до висновку, що
позивач пропустила строк на звернення
до суду із зазначеним позовом, оскільки
звернулася до суду із позовною заявою 23
жовтня 2013 р., та суд не знайшов підстав
для визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними у період з 09 серпня 2013 р. по 23
жовтня 2013 р., оскільки позивачем таких
причин не наведено в зв'язку з
твердженням про існування в неї права
на звернення до суду в межах
тримісячного строку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд своєю ухвалою залишає позовну
заяву без розгляду, якщо: позовну заяву
подано з пропущенням встановленого
законом строку звернення до
адміністративного суду і суд не
знайшов підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Згідно частини третьої статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо в ході судового розгляду
справи суд встановить, що провадження у
справі відкрито за позовною заявою,
поданою з пропущенням установленого
законом строку звернення до
адміністративного суду, або викладений
в ухвалі про відкриття провадження у
справі висновок суду про визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 106, 107, 155, 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, Голосіївського районного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві про визнання
протиправними окремих положень наказу
та поновлення на посаді, стягнення
коштів.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
Л.О. Маруліна