Справа № К/9991/7584/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/7584/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши письмовий розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької державної районної
адміністрації про стягнення допомоги
по догляду за дитиною за касаційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької державної районної
адміністрації на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2009 року позивачка звернулася в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької державної районної
адміністрації про стягнення допомоги
по догляду за дитиною.

Постановою Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 21
вересня 2009 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року апеляційну скаргу позивачки
задоволено ч частково, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язано зарахувати
та виплатити позивачці недоплачену
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.09.2007р. по 31.12.2007р., в розмірі
передбаченому ст.. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», виходячи із прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачка є матір»ю
малолітньої дитини, що підтверджується
свідоцтвом про народження та
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» має право на отримання
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка діяла до
01.01.2008р.) допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного ріку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму. Встановленого
законом.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» є спеціальним законом,
що регулює правовідносини, пов'язані з
призначення та виплатою державної
допомоги на неповнолітніх дітей.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені ст.. 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги на застрахованих чи не
застрахованих осіб. Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» є загальним, тому до
спірних правовідносин слід
застосовувати норми спеціального
закону, яким є Закон України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі №
1-29/2007 про соціальні гарантії громадян
були визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), статті 56, 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік».

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковими до виконання на
території України, остаточними, не
можуть бути оскаржені та мають
преюдиційне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Отже, з 09.07.2007 року була відновлена дія
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», за якою
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Щодо позовних вимог за 2008 рік то слід
зазначити, що ст.. 58 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
затверджено на 2008 рік прожитковий
мінімум на дітей віком до 6 років в
наступних розмірах: з 01 січня - 526 грн., з
01 квітня - 538 грн., з 01 липня - 540 грн., а
згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8
пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
викладено у такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -
50%, з 01 січня 2009 року - 75%, з 01 січня 2010
року - 100% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців», а тому такі
задоволенню не підлягають.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні
вищенаведені документи, тому суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про безпідставність позовної
вимоги за 2008 та 2009 роки.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Сторожинецької державної районної
адміністрації залишити без
задоволення, постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді