Справа № 826/11845/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2013-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м.Київ

02 жовтня 2013 року 15:31 год.
№826/11845/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко І.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Головного
управління Міндоходів у м.Києві -
Цюрупи Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві (далі -
ДПІ), Головного управління Міндоходів
України у м. Києві (далі - ГУ Мін-доходів
у м.Києві) про визнання недійсними і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 28.03.2013
№/1325 та рішення від 11.06.2013
№190/с/12-3-03, визнання протиправними дій
та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати недійсними і
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ від 28.03.2013
№/1325 та рішення ГУ Міндоходів у м.
Києві від 11.06.2013 №190/с/12-3-03 про
результати розгляду скарги; визнати
протиправними дії ДПІ щодо складання
акту перевірки від 04.03.2013 №954/17/1/НОМЕР_1;
поновити право позивача на пільгу,
передбачену ст. 166 ПК, та включити до
податкової знижки понесені витрати у
розмірі 191880 грн. на сплату видатків на
будівництво (придбання) доступного
житла; а також стягнути з Державного
бюджету сплачену суму ПДФО у сумі 29097,22
грн. та стягнути з ДПІ 25000 грн. моральної
шкоди, завданої неправомірними діями
службових осіб.

Позов обґрунтовано тим, що у 2012р.
позивач приймала участь у програмі
будівництва (придбання) доступного
житла та особисто внесла кошти в сумі
191880 грн., внаслідок чого отримала право
на податкову знижку згідно із ст. 166 ПК,
з метою отримання якої подала до ДПІ
відповідну декларацію про майновий
стан і доходи за 2012р. Позивач стверджує,
що згідно проведеного працівниками ДПІ
розрахунку сума, яка підлягає
поверненню позивачу з бюджету раніше
сплаченого ПДФО складає 29097,22 грн.
Водночас за результатами камера-льної
перевірки ДПІ відмовлено у поверненні
цих грошових коштів, що позивач вважає
про-типравним і таким, що суперечить
вимогам ст. 166 ПК.

Відповідач - ДПІ - надав свої
заперечення проти позову, в яких
просить відмовити в його задоволенні з
підстав правомірності зменшення
відповідачем суми ПДФО, яка підлягає
поверненню з державного бюджету,
оскільки надані до перевірки
підтверджуючі документи не
відповідають вимогам діючого
законодавства, а саме: - позивач не є
уповноваженим пред-ставником на
отримання доступного житла за
державної підтримки; - в призначенні
платежу квитанції від 25.10.2012 №1773 не
вказано цільове призначення на
придбання житла.

Відповідач - ГУ Міндоходів у м.Києві -
надав свої заперечення проти позову, в
яких просить відмовити в його
задоволенні з підстав правомірності
визначення грошового зобов'язання з
ПДФО в сумі 29097,22 грн., оскільки позивач
немає підстав для включення до
податкової знижки суми коштів,
сплачених на погашення пільгового
іпотечного житлового кредиту, бо не є
стороною за договором на
обслуговування коштів для будівництва
(придбання доступного) житла.

Під час розгляду справи позивач
підтримала позовні вимоги з наведених
підстав.

Представник ГУ Міндоходів у м. Києві не
визнав позов. Представник ДПІ до
судового засідання не прибув, причин
чого суд не повідомив, у зв'язку з чим та
згідно з ч. 4 ст. 128 КАС суд продовжив
розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення позову, вихо-дячи з такого.

Судом встановлено, що позивачем подано
до ДПІ декларацію про майновий стан і
доходи за 2012р. (від 08.01.2013 вх. №15/1) з
метою отримання податкової знижки на
суму витрат платника податку на сплату
видатків на будівництво (придбання)
доступного житла згідно з пп. 166.3.8 п. 166.3
ст. 166 ПК.

Судом встановлено, що ДПІ проведено
камеральну перевірку правильності
дотри-мання позивачем вимог ПК за 2012р.,
за результатами якої складено акт від
04.03.2013 №954/17/1/НОМЕР_1 і винесено позивачу
податкове повідомлення-рішення від
28.03.2013 №/1325, яким збільшено
грошове зобов'язання з ПДФО на 29097,22 грн.

Спірне грошове нарахування здійснено
відповідачем у зв'язку з порушенням
позива-чем ст. 166 ПК та зменшенням суми
ПДФО, яка підлягає поверненню з бюджету
у розмірі 29097,22 грн. Висновок про
порушення зроблено відповідачем на
підставі того, що подані декларантом
підтверджуючі документи (договір від
16.08.2012 №162 і квитанція від 25.10.2012 №1773 на
суму 191880 грн.) не відповідають вимогам
діючого законодавства, а саме:

- позивач, згідно умов договору, не
є уповноваженим представником сім'ї на
отримання доступного житла за
державної підтримки;

- в призначенні платежу зазначеної
квитанції не вказано цільове
призначення згідно договору, чим
порушено пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК.

Також, судом встановлено, що за
наслідками розгляду первинної скарги
позивача рішенням ГУ Міндоходів у
м.Києві від 11.06.2013 №190/с/12-3-03 вищевказане
податкове повідомлення-рішення
залишено без задоволення.

Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності податкового
повідомлення-рішення, рішення про
результати розгляду скарги, а також
правомірності дій щодо складення акта
камеральної перевірки.

Пунктом 166.1 ст. 166 ПК визначено, що
платник податку має право на податкову
знижку за наслідками звітного
податкового року (пп. 166.1.1); підстави для
нарахування податкової знижки із
зазначенням конкретних сум
відображаються платником податку у
річній податковій декларації, яка
подається по 31 грудня включно
наступного за звітним податкового року
(пп. 166.1.2).

Згідно з пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК до
податкової знижки включаються
фактично здійснені протягом звітного
податкового року платником податку
витрати, підтверджені від-повідними
платіжними та розрахунковими
документами, зокрема квитанціями,
фіскальними або товарними чеками,
прибутковими касовими ордерами,
копіями договорів, що ідентифі-кують
продавця товарів (робіт, послуг) і їх
покупця (отримувача). У зазначених
документах обов'язково повинно бути
відображено вартість таких товарів
(робіт, послуг) і строк їх продажу
(виконання, надання).

Підпунктом 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК
встановлено, що платник податку має
право включити до податкової знижки у
зменшення оподатковуваного доходу
платника податку за наслідками
звітного податкового року, визначеного
з урахуванням положень п. 164.6 ст. 164
цього Кодексу, суми витрат платника
податку на сплату видатків на
будівництво (прид-бання) доступного
житла, визначеного законом, у т.ч. на
погашення пільгового іпотечного
житлового кредиту, наданого на такі
цілі, та процентів за ним.

До перевірки і до суду позивачем надано
договір від 16.08.2012 №182 про
обслуго-вування коштів для будівництва
(придбання) доступного житла,
укладеного між іпотечним центром в м.
Києві та Київській області Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" та громадянкою
ОСОБА_3, відповідно до порядку
забезпечення громадян доступним
житлом, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 11.02.2009
№140.

Згідно з п. 2.1, предметом вказаного
договору є домовленість сторін щодо
обслугову-вання коштів з метою
фінансування будівництва (придбання)
доступного житла за державної
підтримки та отримання у власність
об'єкта фінансування, а зокрема,
трикімнатної квартири у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У пп. 2.1.1 цього договору визначено, що
ОСОБА_3 (представник сторони-2) уклала
договір від 16.08.2012 №182 в інтересах сім'ї.
Наявність у гр. ОСОБА_3 повно-важень на
такі дії посвідчується
заявою-довіреністю позивача від 16.08.2012,
що є невід'єм-ною частиною цього
договору та надана позивачем до
перевірки і до суду.

Крім того, у п. 2.7 цього договору
передбачено, що державна підтримка
надається стороні-2 з урахуванням
чотирьох членів сім'ї.

Відповідно до п. 2.8 цього договору
частка необхідних для будівництва
грошових коштів сторони-2 складає 779718
грн.

Згідно з наданою до перевірки і до суду
копією квитанції від 25.10.2012 №1773 та
відповідно до умов п. 2.9-2.10 договору
позивачем сплачено на відкритий для
фінансування будівництва (придбання)
об'єкта фінансування за державної
підтримки поточний рахунок НОМЕР_2 у
ПАТ "Автокразбанк" частку коштів у
розмірі 191880 грн. (1/4 від загаль-ної суми,
належної до сплати).

До перевірки і до суду надано, також,
копію договору від 16.08.2012 №57 про
від-криття та обслуговування поточного
рахунка громадянина для надання
державної підтримки, укладеного між гр.
ОСОБА_3 і ПАТ "Автокразбанк".

Згідно наявного у справі договору
купівлі-продажу майнових прав на
нерухоме майно від 05.12.2012, ТОВ
"Територіальне міжгосподарче
об'єднання "Ліко-Холдінг" (Продавець)
зобов'язується передати у власність
покупцям, серед яких і позивач,
квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках,
тобто по 1/4 квартири кожному.

Таким чином, оскільки позивач є членом
сім'ї, в інтересах якої укладено
вищевка-заний договір від 16.08.2012 №182 та
від імені якою діє уповноважена ОСОБА_3,
та набуває 1/4 об'єкта фінансування
(квартири), то позивач є учасником
програми будівництва (придбання)
доступного житла, а відтак видатки в
сумі 191880 грн. на будівництво (придбання)
такого доступного житла, понесені
позивачем у 2012р., остання відповідно до
пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК вправі включити
до податкової знижки у зменшення
оподатковуваного доходу платника
податку за наслідками звітного 2012р.

Заперечення відповідачів вказаних
обставин не спростовують і не свідчать
про пору-шення позивачем пп. 166.3.8 п. 166.3
ст. 166 ПК.

Так, посилання відповідачів на те, що
позивач не є уповноваженим
представником сім'ї не спростовує
участь позивача у програмі будівництва
(придбання) доступного житла
відповідно до договору від 16.08.2012 №182,
тому не впливає на право позивача на
подат-кову знижку.

Посилання відповідача на те, що в
призначенні платежу в квитанції від
25.10.2012 №1773 не вказано цільового
призначення, є формальними і
несуттєвими, які не спросто-вують
належність даного платіжного
документа саме до фінансування
будівництва (прид-бання) доступного
житла відповідно до договору від 16.08.2012
№182, про свідчить поточ-ний рахунок
НОМЕР_2, спеціально відкритий стороні 2
для фінансування будівницт-ва об'єкта
фінансування відповідно до п. 2.9 цього
договору.

Інших аргументованих доводів або
доказів, які б спростовували понесення
позивачем витрат на фінансування
будівництва (придбання) доступного
житла і наявність у позивача
визначеного ст. 166 ПК права на податкову
знижку, відповідачі суду не надали.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
надані позивачем до суду докази є
належними і допустимими доказами по
справі, які відповідно до вимог п. 166.2,
пп. 166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК є достатнім
документальним підтвердженням
здійснення позивачем протягом 2012р.
витрат у сумі 191880 грн. на сплату
видатків на будівництво (придбання)
доступного житла та відповідно
наявності у позивача права на
податкову знижку.

Згідно з пп. 166.4.2 п. 164.2 ПК загальна сума
податкової знижки, нарахована
плат-нику податку в звітному
податковому році, не може перевищувати
суми річного загального
оподатковуваного доходу платника
податку, нарахованого як заробітна
плата, зменшена з урахуванням положень
п. 164.6 ст. 164 цього Кодексу.

Водночас згідно абз. 1 п. 164.6 ст. 164 ПК під
час нарахування доходів у формі
заро-бітної плати база оподаткування
визначається як нарахована заробітна
плата, зменшена на суму єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхових
внесків до Накопичувального фонду, а у
випадках, передбачених законом, -
обов'язкових страхових внесків до
недержавного пенсійного фонду, які
відповідно до закону сплачуються за
рахунок заробітної плати працівника, а
також на суму податкової соціальної
пільги за її наявності.

Відповідно до довідки Генеральної
прокуратури України від 08.01.2013 №18 вих-13,
яка наявна у справі, за 2012р. позивачу
нараховано заробіток у загальній сумі
191505,78 грн., утримано внесків у пенсійний
фонд (єдиний внесок) в загальній сумі
10492,89 грн.

Таким чином, сума річного загального
оподатковуваного доходу ОСОБА_1 у 2012р.,
нарахованого як заробітна плата,
зменшена на суму єдиного внеску на
загальнообо-в'язкове державне
соціальне страхування, становить 181012,89
грн.

Оскільки, витрати позивача на сплату
видатків на будівництво (придбання)
доступно-го житла в розмірі 191880 грн.
перевищують суму річного загального
оподатковуваного доходу ОСОБА_1 у 2012р.,
нарахованого як заробітна плата,
зменшена на суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, то відповідно
до п. 164.6 ст. 164, пп. 166.4.2 п. 166.4 ст. 166 ПК
сума податкової знижки ОСОБА_1
становить 181012,89 грн.

Як задекларовано позивачем та
підтверджується вищевказаною довідкою
Генеральної прокуратури України від
08.01.2013 №18 вих-13, протягом 2012р. із
заробітної плати пози-вача (без
врахування єдиного соціального внеску)
у розмірі 181012,89 грн. утримано ПДФО в
загальній сумі 29097,22 грн.

Враховуючи, що за результатами 2012р.
об'єкт оподаткування позивача у
розмірі 181012,89 грн. зменшується на 181012,89
грн. за рахунок податкової знижки, то
сплачена позивачем до бюджету сума
ПДФО в розмірі 29097,22 грн. підлягає
поверненню на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, висновки
перевірки про порушення позивачем пп.
166.3.8 п. 166.3 ст. 166 ПК та зменшення суми
ПДФО, яка підлягає поверненню з бюджету
у розмірі 29097,22 грн., є помилковими і
необґрунтованими, які не відповідають
наданим позивачем до перевірки
документам та суперечать вимогам ст. 166
ПК, що є підставою для визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ від 28.03.2013
№/1325.

Крім того, окремою підставою для
скасування даного податкового
повідомлення-рішення є відсутність
факту заниження позивачем податкового
зобов'язання з ПДФО в сумі 29097,22 грн., що
вбачається з наступного.

Так, перевіркою не встановлено, в акті
не вказано і в ході розгляду справи
відпові-дачами не зазначалося про
факти заниження або несплати позивачем
сум ПДФО до бюджету. Водночас вказане
податкове зобов'язання з ПДФО за 2012р. у
сумі 29097,22 грн. було утримано із
заробітку позивача його працедавцем
(податковим агентом) відповідно до пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК, що підтверджується
довідкою Генеральної прокуратури
України від 08.01.2013 №18/32 вих-13 та не
заперечувалося в ході розгляду справи
відповідачем.

З огляду на відсутність факту
заниження ПДФО на 29097,22 грн., то
донарахування вказаної суми позивачу є
неправомірним і суперечить матеріалам
справи та пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК, у зв'язку
з чим оскаржуване податкове
повідомлення-рішення ДПІ від 28.03.2013
№/1325 є протиправним та підлягає
скасуванню.

Враховуючи наявність у позивача права
на податкову знижку та підстав для
повер-нення на її користь з бюджету
ПДФО в сумі 29097,22 грн., зважаючи на
неправомірність висновків перевірки
про наявність порушень та спірного
грошового нарахування, а також з метою
захисту порушеного права позивача, суд
вважає обґрунтованою вимогу позивача
про присудження до повернення вказаних
коштів з бюджету в судовому порядку,
яка підлягає задоволенню.

Проте суд не погоджується із доводами
позивача щодо визнання протиправними
дій ДПІ щодо складання акта перевірки
від 04.03.2013 №954/17/1/НОМЕР_1, оскільки
вчинення вказаних дій передбачено пп.
75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та п. 86.2 ст. 86 ПК.

Також, суд не погоджується з доводами
позивача щодо визнання протиправним і
скасування рішення ГУ Міндоходів у
м.Києві від 11.06.2013 №190/с/12-3-03 про
результати розгляду скарги. Згідно з ч.
1 ст. 2 КАС завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. Водночас рішення 11.06.2013 №190/с/12-3-03
не породжує для позивача додаткових
обов'язків, окрім тих, що містить
винесене ДПІ податкове
повідомлення-рішення від 28.03.2013
№/1325, визнання протиправним і
скасування судом якого є достатнім та
належним способом захисту прав, свобод
та інтересів позивача, а тому у
задоволенні позовних вимог в цій
частині суд також відмовляє.

Крім цього, суд вважає необґрунтованою
і не вбачає підстав для присудження на
користь позивача моральної шкоди в сум
25000 грн.

Так, ч. 2 ст. 23 ЦК визначено, що моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниже-нні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Однак, позивачем не надано доказів, які
свідчили про наявність визначених ч. 2
ст. 23 ЦК обставин. Неможливість
розпоряджатися власними коштами, про
що позивач зазначила у позовній заяві,
не визначено вказаною нормою як
моральна шкода.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138,
158-163 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити частково
адміністративний позов ОСОБА_1.

2. Визнати протиправним і
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві від 28.03.2013
№/1325.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 суму податку
з доходів фізичних осіб у розмірі 29097,22
грн.

4. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
адміністративного позову в іншій
частині.

5. Присудити на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 308,71 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання її копії повного
тексту.

Суддя
Д.А.
Костенко