Справа № 826/9383/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2013-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9383/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Бойку А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексімтрейд» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 05 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексімтрейд» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ексімтрейд»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що право митного
органу на витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованих сумнівів
щодо повноти та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
підставою для виникнення якого є
виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах і такі
розбіжності мають впливати саме на
числове значення складових митної
вартості, у той час, як в рішенні №
100250000/2013/600568/2 від 29.04.2013 року відповідач
не вказав, які саме розбіжності були
виявлені в поданих до митного
оформлення документах та не зазначив
про наявність обґрунтованого сумніву у
повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів.
Також позивач зазначив про те, що ним
було правомірно визначено
задекларовану митну вартість товару за
основним методом, а саме, за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) та ним
були надані всі необхідні документи
для підтвердження митної вартості
товару.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ексімтрейд» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову про задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 05.12.2008 року між ООО
«Караван» (Росія) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Ексімтрейд" було укладено контракт №
4-к на поставку товарів: чай, кава в
асортименті, обладнання та інші товари.

На виконання умов контракту № 4-к від
15.12.2008 року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ексімтрейд" на митну
територію України був ввезений товар в
режимі імпорт-40, а саме: "Кава
натуральна смажена в зернах
торгівельної марки Жокей Традиционный,
в/с, в поліпропіленових пачках (200х24)- 108
коробок, (400х15)- 240 коробок, кава
натуральна смажена та мелена
торгівельної марки Жокей Традиционный,
в/с в поліпропіленових пачках (100х42)- 784
коробок, (250х26)- 1458 коробок, (500х12)- 504
коробки. Суміш робусти та арабіки.
Чиста вага нетто: 17752,20 кг. Виробник: ТОВ
"НЕП". Країна виробництва - RU".

З метою митного оформлення товару
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ексімтрейд" до
митного органу була подана вантажна
митна декларація № 100250000/2013/055392 від
29.04.2013 року.

Під час оцінки Київською регіональною
митницею ризику щодо ВМД № 100250000/2013/055392
від 29.04.2013 року спрацювала
автоматизована система аналізу та
управління ризиками за кодом 121
"Перевірка правильності визначення
митної вартості товарів".

29.04.2013 року Київською регіональною
митницею було направлено Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Ексімтрейд" повідомлення про надання
відповідно до статті 53 Митного кодексу
України документів, які підтверджують
митну вартість товарів та додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів, а саме: якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; виписку з бухгалтерської
документації; висновок про вартісні
характеристики товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією, договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом), якщо
здійснювалось страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування, транспортні документи.

Листом б/н від 29.04.2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Ексімтрейд" повідомило Київській
регіональній митниці наступне:
"Процедуру консультації проведено.
Надати додаткові документи на дану
партію товару на даний момент не маю
можливості.".

29.04.2013 року Київською регіональною
митницею винесено рішення про
визначення митної вартості товару
№100250000/2013/600568/2, яким було визначено
митну вартість товару за 6 (резервним)
методом, з урахуванням вимог статті 64
Митного кодексу України та ґрунтується
на раніше визнаних (визначених) митними
органами митних вартостях (МД
100250000/2013/55376) та встановлено її у розмірі
170421,12 дол. США.

30.04.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ексімтрейд" подало
нову митну декларацію (МД-2) №
100250000/2013/055609, де митна вартість була
визначена згідно рішення про
визначення митної вартості товару
№100250000/2013/600568/2 від 29.04.2013 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ексімтрейд" з метою
перегляду рішення про визначення
митної вартості товару №100250000/2013/600568/2
від 29.04.2013 року звернулось до Київської
регіональної митниці з листом за вх. №
14452 від 08.05.2013 року та на виконання
вказаного рішення надало документи.

Листом № 14/4-11/6101 від 13.05.2013 року
Київська регіональна митниця
повідомила Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ексімтрейд" про те,
що ним не виконано в повному обсязі
вимоги митного органу щодо надання
додаткових документів, а саме: не
надано висновку експертної
організації про якісні та вартісні
характеристики товарів,
підготовленого спеціалізованими
експертними організаціями та/або
інформації біржових організацій про
вартість товарів або сировини, з огляду
на що не вбачається підстав для
перегляду рішення про коригування
митної вартості №100250000/2013/600568/2 від
29.04.2013 року.

Не погоджуючись з зазначеним вище
рішенням відповідача, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача є необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до частин першої та другої
статті 52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. Декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Частинами першою, другою та третьою
статті 53 Митного кодексу України,
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування. У разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Отже, заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом під
час декларування товарів та цьому її
визначення має базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, у зв'язку з чим
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення, при цьому у разі якщо
подані декларантом документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Згідно з частинами першою, другою,
третьою та п'ятою статті 54 Митного
кодексу України встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу. Митний
орган з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів має право, зокрема: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Таким чином на митний орган покладено
обов'язок здійснювати контроль
правильності визначення митної
вартості товарів, під час якого,
зокрема, митний орган має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості та письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Частиною шостою статті 54 Митного
кодексу України встановлено, що митний
орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: невірно проведеного декларантом
або уповноваженою ним особою
розрахунку митної вартості; неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Отже, митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом митною вартістю
за наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
зокрема, у разі неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари

Судом першої інстанції було
встановлено, що під час здійснення
контролю за правильністю визначення
позивачем митної вартості товару, який
переміщувався позивачем через митний
кордон України на підставі ВМД №
100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року спрацювала
автоматизована система аналізу та
управління ризиками за кодом 121
"Перевірка правильності визначення
митної вартості товарів" та
встановлено, що надані позивачем разом
з зазначеною ВМД документи не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, а саме:

- відповідно до пункту 3.2 контракту № 4-К
від 15.12.2008 року сума контракту
становить 100000000,00 доларів США, згідно із
доповненням № 6 від 06.12.2012 року до
контракту № 4-К від 15.12.2008 року загальна
сума контракту складає 170000000 доларів
США;

- відповідно до пункту 5.1. контракту №
4-К від 15.12.2008 року позивач
зобов'язується оплатити вартість
товару у доларах США простим
банківським переводом не пізніше 180
календарних днів з моменту проходження
митного оформлення товару на території
РФ, про що свідчить відмітка з датою
проходження в митній декларації;

- в довідці про рецептуру кави вказано
процентне співвідношення в одиниці
продукції кави сорту Арабка та Робуста,
однак не вказано, що саме є одиницею
продукції, а також в наданій
калькуляції наведено одиницею
продукції кілограм, а також не вказано
витрати на кожен окремий сорт кави;

- відповідно до даних акту експертизи
Санкт-Петербурзької торгової
промислової палати № 002-11-02160 від 22.04.2013
року виробник товарів - ООО «Орими
Трейд» (Росія), ООО «Регапром» та ООО
«Невские пороги» (Росія) є «учасниками
одной группы лиц» тобто пов'язаними
особами, при цьому ООО «Караван» (Росія)
постачає сировину ООО «Невские пороги»
(Росія), у той час, як за даними
українського сайту Інтернет www.orimi.com.ua
рекламується та пропонується до
продажу тільки продукція, яку
вироблено під контролем ООО „Орими
Трейд" (Росія) та даний факт, зазначено
також на упаковці кави натуральної
торговельної марки „Жокей";

- відповідно до листа № 53 від 26.04.2013 року
підприємство-виробник ООО „НЕП" (ООО
„Невские пороги") на запит ТОВ
„Караван" надав інформацію щодо рівня
відпускних цін на продукцію - кава
„Жокей Традиційний" на умовах
самовивозу та за результатами аналізу
отриманої інформації було встановлено,
що ціна товарів, зазначена у листі
виробника ООО „Невские пороги" вища,
ніж ціна на таку саму каву, за якими
посередник ТОВ „Караван" продає товар
ТОВ „Ексімтрейд";

- ООО „Невские пороги" та ООО "Караван",
зазначені "різні" суб'єкти
господарювання мають один
розрахунковий рахунок в
банку "Таврический" (ОАО) № ;

- договором про
транспортно-експедиційне
обслуговування № 290411 від 29.04.2011 року
передбачено, що порядок розрахунків,
форма, терміни і сума фрахту
узгоджуються сторонами в Заявці
(замовленні), однак до митного
оформлення додатки до вказаного
договору не надавались.

Отже, у відповідача були наявні
підстави для сумніву в правильності
митної оцінки товарів, що
переміщувались через митний кордон
України відповідно до ВМД №
100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року, а саме:
підстави вважати, що заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вартість товарів.

З метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості товару на
підставі інформації, яка наявна в
декларанта та в митному органі
відповідачем з позивачем було
проведено консультацію.

На вимогу відповідача щодо надання
додаткових документів для
підтвердження митної вартості товару
позивачем листом б/н від 29.04.2013 року
було повідомлено наступне: "Процедуру
консультації проведено. Надати
додаткові документи на дану партію
товару на даний момент не маю
можливості.".

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
відповідачем було встановлено, що
документи надані позивачем разом з ВМД
№ 100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, а також те, що ним
було проведено з позивачем
консультацію, водночас останнім не
було надано додаткових документів, які
витребовувались відповідачем з метою
підтвердження обґрунтованості
визначення позивачем митної вартості
товару та вибору методу її визначення,
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про
наявність у відповідача підстав для
відмови позивачу у митному оформленні
товарів за заявленою ним митною
вартістю.

Частинами першою, другою та третьою
статті 57 Митного кодексу України,
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: за ціною договору щодо
ідентичних товарів; за ціною договору
щодо подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний. Основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Перший метод визначення митної
вартості товару, а саме: за ціною
договору, не був застосований через
неподання позивачем додаткових
документів в повному обсязі на
письмову вимогу митного органу на
підтвердження митної вартості та
відсутність в наданих позивачем разом
з ВМД № 100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та наявність
сумнівів щодо достовірності
відомостей необхідних для
підтвердження заявленої позивачем
митної вартості.

Частиною четвертою статті 57 Митного
кодексу України, встановлено, що
застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до частин п'ятої та шостої
статті 57 Митного кодексу України у разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно з частиною першою статті 59
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 60
Митного кодексу України встановлено,
що у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Метод 2-а та 2-б за ціною договору щодо
ідентичних товарів та щодо подібних
(аналогічних) товарів не були
застосовані, оскільки в ціновій базі
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Державної митної служби
України за максимально наближений час
експорту не було інформації щодо рівня
митної вартості ідентичних та подібних
(аналогічних) товарів, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Частинами першою та другою статті 62
Митного кодексу України встановлено,
що у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена відповідно до положень
статей 58 - 61 цього Кодексу, їх митна
вартість визначається згідно з
положеннями цієї статті на основі
віднімання вартості, крім випадків,
коли на вимогу декларанта або
уповноваженої ним особи послідовність
застосування цієї статті та статті 63
цього Кодексу може бути зворотною. У
разі якщо оцінювані або ідентичні чи
подібні (аналогічні) імпортні товари
продаються (відчужуються) на митній
території України у незмінному стані,
для визначення митної вартості товарів
за цим методом за основу береться ціна
одиниці товару, за якою оцінювані або
ідентичні чи подібні (аналогічні)
імпортовані товари продаються на
території України у найбільших
загальних кількостях покупцю, який не є
пов'язаною з продавцем особою,
одночасно або у час, наближений до дати
ввезення оцінюваних товарів, за умови
вирахування, якщо вони можуть бути
виділені, таких компонентів: витрат на
виплату комісійних, що звичайно
сплачуються або підлягають сплаті, чи
звичайних торговельних надбавок, які
робляться для одержання прибутку та
покриття загальних витрат у зв'язку з
продажем на митній території України
товарів того ж класу та виду, звичайних
витрат, понесених в Україні на
навантаження, вивантаження,
транспортування, страхування, та інших
пов'язаних з такими операціями витрат,
сум податків, що підлягають сплаті в
Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом)
чи продажем (відчуженням) товарів.

Відповідно до частини першої статті 63
Митного кодексу України для визначення
митної вартості товарів на основі
додавання вартості (обчислена
вартість) за основу береться надана
виробником товарів, що оцінюються, або
від його імені інформація про їх
вартість

Як зазначено відповідачем, та не
заперечувалось позивачем, останнім не
було надано митному органу витребувані
останнім документи, а саме: якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; виписку з бухгалтерської
документації; висновок про вартісні
характеристики товарів, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацією, договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом), якщо
здійснювалось страхування, - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування, транспортні документи, з
огляду на що застосування 2-в методу
(визначення митної вартості на основі
віднімання вартості) та 2-г методу (на
основі додавання вартості (обчислена
вартість) було неможливим.

Частинами першою та другою статті 64
Митного кодексу України, встановлено,
що у разі якщо митна вартість товарів
не може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у статтях 58 - 63 цього
Кодексу, митна вартість оцінюваних
товарів визначається з використанням
способів, які не суперечать законам
України і є сумісними з відповідними
принципами і положеннями Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна
вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях.

З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що митна вартість
імпортованого позивачем товару була
скоригована відповідно до рівня митної
вартості подібних товарів з
урахуванням вимог статті 64 Митного
кодексу України та з урахуванням
раніше визначених митним органом
вартостях, відповідачем було
правомірно визначено митну вартість
товару за резервним методом.

Частинами першою та другою статті 55
Митного кодексу України встановлено,
що рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів. Прийняте митним
органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити: обґрунтування
причин, через які заявлену декларантом
митну вартість не може бути визнано;
наявну в митного органу інформацію (у
тому числі щодо числових значень
складових митної вартості, митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, інших умов, що
могли вплинути на ціну товарів), яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом; вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування; інформацію про: право
декларанта або уповноваженої ним особи
на випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються: у разі згоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Отже, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості таких товарів якщо митним
органом виявлено, що декларантом
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, при вказане рішення
має мітити відомості перелік яких
встановлений частиною другою статті 55
Митного кодексу України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що митним органом під час
здійснення митного контролю було
встановлено, що у відповідача були
наявні підстави для сумніву в
правильності митної оцінки товарів, що
переміщувались через митний кордон
України відповідно до ВМД №
100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року, а саме:
відсутність в наданих позивачем разом
з ВМД № 100250000/2013/055392 від 29.04.2013 року
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості та в нього
були наявні правові підстави для
здійснення коригування митної
вартості товару за резервним методом.

Зі змісту рішення № 100250000/2013/600568/2 від
29.04.2013 року вбачається, що воно за своїм
змістовим наповненням відповідає
частині другій статті 55 Митного
кодексу України.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що
відповідачем було правомірно винесено
спірне рішення про визначення митної
вартості товару.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги необґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ексімтрейд» - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 05
вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.