Справа № 813/8341/13-а
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
з участю секретаря судового засідання
представника позивача Дяків Ю.В.,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою»
до Територіальної державної інспекції
з питань праці у Львівській області,
третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання протиправним та
скасування припису, -
Позивач звернувся з позовом у якому
просив визнати протиправним та
скасувати припис № 13-01-006/1550-1005 виданий
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Львівській області
Позов мотивується тим, що згідно
Колективного договору ДП «Львівський
інститут землеустрою, який прийнятий
на загальних зборах інституту 18.04.2011
року та зареєстрований Департаментом
економічної політики Львівської
міської ради за № 209 від 19.07.2011 р.,
основною формою оплати праці для
виробничого персоналу інституту є
відрядно-прогресивна оплата праці.
Розмір заробітної плати залежить від
кількості виготовленої продукції
(виконаної роботи) належної якості на
основі попередньо установлених норм
часу (виробітку) і розцінок з
урахуванням складності та умов праці;
визначення форми оплати праці у наказі
про прийняття на роботу не вимагається,
а визначення посадового окладу є
обов'язковим також і при відрядній
системі оплати праці, так як посадовий
оклад є підставою для нарахування норм
виробітку; під час проведення
перевірки відповідачу були надані усі
рапорти щодо невиконання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 норм виробітку, акти про відмову
від підпису та накази про нарахування
заробітної плати, на підставі яких і
нараховувалась заробітна плата за
фактично виконану роботу.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві, просив позов
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про розгляд справи. У
запереченні на позовну заяву від 17.12.2013
України передбачено можливість оплати
праці працівникам лише за почасовою
або за відрядною системою оплати праці;
позивачем порушено вимоги ст.ст. 94, 95
КЗпП України, не дотримано розміру
мінімальної заробітної плати та не
повно нараховано заробітну плату за
фактично відпрацьований час, не
представлено документів про перехід з
погодинної оплати праці та
попередження працівників про зміну
істотних умов праці. Просив відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні зазначив, що йому не
нарахувалась позивачем заробітна
плата у мінімальному розмірі,
передбаченому законодавством.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, належним чином
повідомлена про розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, третю особу, дослідивши та
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд виходив з наступного:
Територіальною державною інспекцією з
питань праці у Львівській області
проведено перевірку додержання ДП
«Львівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за результатами
якої складено акт від 28.10.2013 року
Перевіркою встановлено порушення
вимог законодавства про працю: ч.1 ст. 97
КЗпП України, не забезпечено оплату
праці працівникам за почасовою або за
відрядною системою оплати праці.
Згідно наказів про прийняття на роботу
та наказів про призначення на посаду
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передбачено посадовий
оклад для працівників, тобто погодинна
система оплати праці, а у колективному
договорі на 2010-2011 роки основною формою
оплати праці для виробничого персоналу
інституту є відрядно-преміальна
прогресивна оплата праці; порушення
вимог ст. 56 КЗпП України,
адміністрацією не представлено заяв
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про надання згоди на
встановлення неповного робочого дня у
січні, квітні 2013 року; порушення вимог
ст.ст. 94, 95 КЗпП України в частині не
дотримання розміру мінімальної
заробітної плати та повноти
нарахування заробітної плати за
фактично відпрацьований час за період
червень - грудень 2012 року та
січень-березень 2013 року; порушення
вимог ст. 32 КЗпП України в частині не
повідомлення працівників про зміни
істотних умов праці не пізніше ніж за
два місяці до їх запровадження;
порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України,
ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про оплату
праці» - виплата заробітної плати
працівникам підприємства проводиться
з порушенням термінів, оскільки
законодавством передбачено проведення
виплати заробітної плати не рідше двох
разів на місяць через проміжок часу, що
не перевищує шістнадцяти календарних
днів та не пізніше семи днів після
закінчення періоду, за який
здійснюється виплата, що призвело до
формування заборгованості із виплати
заробітної плати, яка станом на день
проведення перевірки становить 339,5 тис.
грн. перед 90 працюючими працівниками
(не виплачена заробітна плата за
серпень, вересень); порушення вимог ст.
97 КЗпП України, ст. 15 Закону України
«Про оплату праці» - оплата праці
працівникам підприємства здійснюється
не в першочерговому порядку.
На підставі акту перевірки
відповідачем винесено припис №
13-01-006/1550-1005 від 28.10.2013 року, яким
зобов'язано позивача на виконання
вимог ч.1 ст. 97 КЗпП України забезпечити
можливість оплати праці працівникам за
почасовою або за відрядною системою
оплати праці; на виконання вимог ст. 56
КЗпП України забезпечити в подальшому
у разі встановлення працівникам як при
прийнятті на роботу, так і згодом,
неповного робочого дня встановлювати
його за згодою між працівником та
власником або уповноваженим ним
органом; на виконання вимог ст.ст. 94, 95
КЗпП України забезпечити дотримання
розміру мінімальної заробітної плати
та повноти нарахування заробітної
плати за фактично відпрацьований час;
на виконання вимог ст. 32 КЗпП України
забезпечити в подальшому повідомлення
працівників про зміни істотних умов
праці не пізніше ніж за два місяці до їх
запровадження; на виконання вимог ст. 115
КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про
оплату праці», ч. 5 ст. 97 КЗпП України, ч. 3
ст. 15 Закону України «Про оплату праці»
скласти графік погашення
заборгованості перед працюючими
працівниками та забезпечити погашення
згідно з графіком, забезпечити виплату
заробітної плати працівникам
підприємства у терміни зазначені у
вищенаведених нормативно - правових
актах, а саме : не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів та не допускати заборгованості з
виплати заробітної плати.
Згідно ст. 97 КЗпП України оплата праці
працівників здійснюється за
погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.
Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Відповідно до Колективного договору на
2011-2012 роки ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», схваленого
загальними зборами працівників
інституту 18.04.2011 року, основною формою
оплати праці для виробничого персоналу
інституту є відрядно-прогресивна
оплата праці. ЇЇ сутність полягає у
тому, що розмір заробітної плати
залежить від кількості виготовленої
продукції (виконаної роботи) належної
якості на основі попередньо
установлених норм часу (виробітку) і
розцінок з урахуванням складності та
умов праці. Заробітна плата за обсяг
виконаної роботи чи виготовлення
продукції в межах планової норми
виробітку становить посадовий оклад
виконавця, а обсяг виготовленої
продукції понад планову норму
виробітку оплачується за підвищеними
розцінками, які встановлюються
науково-технічною радою інституту. На
початку кожного місяця начальник
виробничого відділу доводить плановий
об'єм виконаних робіт кожному
виконавцю, виходячи з виду робіт і
коефіцієнтів виробітку, заповнюючи
наряд на виконання робіт. При
невиконанні виконавцем планових
виробничих завдань без поважних причин
начальник виробничого підрозділу
подає рапорт директору, який своїм
наказом зменшує розмір заробітної
плати і накладає дисциплінарне
Відповідно до ст. 95 КЗпП України
мінімальна заробітна плата - це
законодавчо встановлений розмір
заробітної плати за просту,
некваліфіковану працю, нижче якого не
може провадитися оплата за виконану
працівником місячну, а також погодинну
норму праці (обсяг робіт). До
мінімальної заробітної плати не
включаються доплати, надбавки,
заохочувальні та компенсаційні
виплати. Розмір мінімальної заробітної
плати встановлюється і переглядається
відповідно до статей 9 і 10 Закону
України "Про оплату праці" та не може
бути нижчим від розміру прожиткового
мінімуму для працездатних осіб.
Мінімальна заробітна плата є державною
соціальною гарантією, обов'язковою на
всій території України для
підприємств, установ, організацій усіх
форм власності і господарювання та
Отже, КЗпП України допускає можливість
оплати праці не тільки за почасовою та
відрядною, але й за іншими системами
оплати праці. У Колективному договорі
ДП «Львівський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»
передбачено основною формою оплати
праці відрядно-прогресивну оплату
праці та можливість зменшення розміру
заробітної плати при невиконанні
виконавцем планових виробничих
завдань без поважних причин. Однак,
позивач зобов'язаний дотримуватись ст.
95 КЗпП України та не проводити оплату
праці нижче законодавчо встановленого
розміру мінімальної заробітної плати.
Таким чином п.1 припису № 13-01-006/1550-1005 від
28.10.2013 р., у якому вказано про порушення
на підприємстві ч.1 ст. 97 КЗпП України,
встановлення оплати праці працівникам
за почасовою або за відрядною системою
оплати праці є помилковим, натомість п.3
припису про дотримання вимог ст.ст. 94, 95
КЗпП, забезпечення дотримання розміру
мінімальної заробітної плати та
повноти її нарахування є правомірним,
оскільки з акту перевірки та
встановлених судом обставин
вбачається порушення зазначених норм
при нарахуванні та виплаті заробітної
плати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Щодо вимоги п.2 припису про дотримання
вимог ст. 56 КЗпП України, забезпечення в
подальшому у разі встановленні
працівникам як при прийнятті на роботу,
так і згодом неповного робочого дня
встановлювати його за згодою між
працівником та власником або
уповноваженим ним органом,
представником позивача визнано
порушення зазначеної норми,
відсутність письмових згод ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на встановлення їм неповного
робочого дня у січні 2013 р. та квітні 2013
Вимога п. 4 припису зазначена у зв'язку з
виявленням Територіальною державною
інспекцією з питань праці у Львівській
області порушення підприємством ст. 32
КЗпП України, не повідомлення
працівників не пізніше ніж за два
місяці про зміни істотних умов праці до
Згідно ст. 32 КЗпП України у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, що істотні умови
праці на підприємстві не змінювались,
що відповідачем не спростовано.
Що стосується п.5 вимог припису щодо
складення графіку погашення
заборгованості перед працюючими
працівниками та забезпечення
погашення згідно з графіком,
забезпечення виплати заробітної плати
працівникам підприємства у терміни
зазначені у нормативно - правових
актах, а саме : не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцять календарних
днів, не допускати заборгованості з
виплати заробітної плати, суд зазначає
Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата
праці працівників здійснюється в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються власником або
уповноваженим ним органом після
виконання зобов'язань щодо оплати
Частиною 1 статті 115 КЗпП України
передбачено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в
робочі дні у строки, встановлені
колективним договором або нормативним
актом роботодавця, погодженим з
виборним органом первинної
профспілкової організації чи іншим
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом (а в разі
відсутності таких органів -
представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.
Аналогічні положення містяться у ч. 3
ст. 15 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995, № 108/95-ВР.
Судом встановлено, що позивачем
порушено вимоги чинного законодавства,
які регулюють порядок виплати
заробітної плати, що ним визнано.
Представник позивача зазначив, що
підприємством вживаються заходи для
погашення заборгованості по
Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства передбачає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З огляду на вищевказане, позов слід
задоволити частково, визнати
протиправним та скасувати п.1, п.4
припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області № 13-01-006/1550-1005 від 28.10.2013 р.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» 27,5 грн. судового
В задоволенні решти позовних вимог
Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 72, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Позов задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати п.1,
п.4 припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області № 13-01-006/1550-1005 від 28.10.2013 р.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь ДП «Львівський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» 27,5 грн. судового
В задоволенні решти позовних вимог
Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 КАС
України.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Крутько О.В.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 20.01.2014 року.