Справа № 801/10040/13-а
Суддя: Кудряшова А.М.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2013 р. Справа №801/10040/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді - Кудряшової
А.М.,

секретар судового засідання -
Золоткова Г.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача - Рудько Р.І., довіреність
від 24.01.2013 року,

від відповідача - не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент"

до Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим

про скасування акту та спонукання до
виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент" звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим із вимогами про скасування акту
перевірки №632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року,
вилучення з автоматизованої системи
«результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформацію про результати
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент", оформленої актом
№632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року, а також
просило привести до відповідності дані
обліку та особистого рахунку платника
податків позивача з даними наведеними
ним у деклараціях з податку на прибуток
та в деклараціях з податку на додану
вартість за перевіряє мий період.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ
у м. Сімферополі була проведена
позапланова невиїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент", за результатами якої
складений акт №632/22.7/36327745 від 14.08.2013
року, яким відповідачем неправомірно
відображенні викладені в ньому
недостовірні відомості. Позивач
вважає, що висновки акту перевірки є
необ'єктивними, не відповідають
дійсності та порушують норми чинного в
Україні законодавства.

У судовому засіданні 05.12.2013 року,
представником позивача надано заяву
про зміну позовних вимог, згідно з якою
просить зобов'язати Державну
податкову інспекцію у м. Сімферополі
Головного управління Міндоходів в АР
Крим вилучити з автоматизованої
системи «результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» інформацію про
результати перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро
Капітал Менеджмент", оформленої актом
№632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року, зобов'язати
Державну податкову інспекцію у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим привести до
відповідності дані обліку та
особистого рахунку платника податків
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент" з даними наведеними ним у
деклараціях з податку на прибуток та в
деклараціях з податку на додану
вартість за період, що перевірявся.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
19.12.2013 року позовні вимоги в частині
скасування акту перевірки №632/22.7/36327745
від 14.08.2013 року залишено без розгляду, у
зв'язку з відкликанням.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві,
наполягав на задоволенні
адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неприбуття не
повідомив.

Суд, враховуючі думку представника
позивача, якій не заперечував проти
розгляду справи за відсутності
відповідача, приймаючи до уваги
ненадання відповідачем доказів
неможливості участі його представника
у судовому засіданні з поважних причин,
відсутність у матеріалах справи
клопотання про неможливість розгляду
справи без участі відповідача та його
представника, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо доказів для
з'ясування обставин у справі, у тому
числі є заперечення відповідача,
керуючись ст.128 КАС України, вважає
можливим розглянути справу на підставі
наявних доказів за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
та матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент" є юридичною особою,
зареєстрованою 05.03.2009 року виконавчим
комітетом Сімферопольської міської
ради АР Крим, що підтверджується
Довідкою з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.30).

Таким чином, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент" є юридичною особою, яка
зобов'язана виконувати обов'язки,
покладені на неї законами у зв'язку зі
здійсненням діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі наказу № 283 від 02.08.2013 року
Державної податкової інспекції в м.
Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Капітал
Менеджмент», п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. п. 78.1.1
п. 78.1 ст. 78 та п.79.1 ст. 79 Податкового
кодексу України, було проведено
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
"Агро Капітал Менеджмент" з питань
взаємовідносин з ТОВ
«Спецбеденергопостач» за період -
серпень 2012 року та відображення їх у
податковій звітності.

За результатами перевірки складений
акт № 632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року, яким
встановлено порушення:

- п.п.1, 2 ст.215, п.п.1, 5 ст.203, ст.216
Цивільного кодексу України, в
результаті чого встановлено
відсутність факту отримання товару, що
свідчить про укладення угод без мети
настання реальних наслідків. Отже,
зазначені договори відповідно до п.п.1, 2
ст.215, п.п.1, 5 ст.203, ст.216 Цивільного
кодексу України не створюють юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з їх
недійсністю. В даному випадку відсутні
як база, так і об'єкт оподаткування
податком на додану вартість. Останнє, в
свою чергу, свідчить про відсутність
наміру створення правових наслідків,
тобто такі угоди носять фіктивних
характер і порушують п.14.1.191 ст. 14, п.185.1
ст.185, п.188.1 ст. 188, п.187.1 ст.187, п.198.1, 198.2, 198.3,
198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України -
встановлено завищення податкового
зобов'язання за серпень 2012 року - 60000,00
гривень та завищення податкового
кредиту за серпень 2012 року - 60000,00
гривень.

Як вбачається з акту перевірки,
завищення податкових зобов'язань
сформовано за рахунок
контрагентів-покупців теплиць по
періоду серпень 2012 року: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на загальну суму ПДВ
60000,00 гривень, за видатковими
накладними:

- від 13.12.2013 року №РН-00000315 на
загальну суму 167171,00 гривень по
отриманню теплиці блочної оцинкованої
ОСОБА_3;

- від 13.12.2013 року №РН-00000316 на
загальну суму 167171,00 гривень по
отриманню теплиці блочної оцинкованої
ОСОБА_4;

- від 13.12.2013 року №РН-00000317 на
загальну суму 167171,00 гривень по
отриманню теплиці блочної оцинкованої
ОСОБА_5

Перевіркою ДПІ у Печерському районі м.
Києва, акт від 17.04.2013 року №1387/22.1/37268639
«Про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ
«Спецбеденергопостач» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Маркітант Груп»
за травень 2012 року, червень 2012 року,
серпень 2012 року» встановлено
відсутність необхідних умов для
ведення господарської діяльності,
відсутність власних основних фондів,
технічного персоналу у необхідній
кількості, власних виробничих активів,
власних складських приміщень,
транспортних засобів у необхідній
кількості, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, платник не
знаходиться за місцезнаходженням, що
свідчить про відсутність факту
реального здійснення господарської
діяльності зазначеного підприємств,
безпідставного формування податкових
зобов'язань з ПДВ по операціям з
продажу товарів (робіт, послуг) та
податкового кредиту.

Таким чином, відповідач в акті
перевірки зазначає, що позивачем зайво
включено до складу податкового
зобов'язання суми ПДВ з продажу товарів
(робіт, послуг) по безтоварних
операціях з метою одержання податкової
вигоди, і відповідно відсутній факт
поставки товарів (робіт, послуг)
покупцям, внаслідок чого перевіркою
повноти податкового кредиту за період
серпень 2012 року встановлено його
завищення в сумі 60000,00 гривень.

Не погодившись з висновками акту
перевірки позивачем подано
заперечення, які відповіддю на
заперечення № 4726/10/22.7 від 30.09.2013 року,
залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент", вважаючи висновки акту
перевірки не об'єктивними, такими, що не
відповідають дійсності та порушують
норми чинного в Україні законодавства,
звернулось з даним позовом до суду.

При вирішенні зазначеного спору, суд
виходив із наступного.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Як зазначено у Інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
від 27.07.2010 року № 1145/11/13-10, обов'язковою
ознакою нормативно-правового акта чи
правового акта індивідуальної дії, а
також відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

З наведених процесуальних норм права
вбачається, що позивач на власний
розсуд визначає, чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Проте, ці
рішення, дії або бездіяльність повинні
бути такими, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин.

Предметом оскарження у даній справі є
включення відповідачем до
автоматизованої системи «результати
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
інформації про результати перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент", оформленої актом
№632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року. Позивач з
результатами акту перевірки та
встановленими під час перевірки
порушеннями не погоджується, вважає їх
безпідставними та вказує на
відсутність у податкового органу
законних підстав для включення таких
висновків до автоматизованої системи,
що є неправомірним і порушує його права
та інтереси.

Таким чином, порушення своїх прав та
інтересів позивач пов'язує саме із
змістом акту № 632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Агро Капітал Менеджмент» з питань
взаємовідносин з ТОВ
«Спецбуденергопостач» за період
серпень 2012 року та відображення їх у
податковій звітності».

Перевіряючи наявність підстав для
вилучення з автоматизованої системи
«результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформації про результати
перевірки та зобов'язання відповідача
привести до відповідності дані обліку
та особистого рахунку з даними
наведеними у деклараціях з податку на
прибуток та в деклараціях з податку на
додану вартість, суд звертає увагу на
наступне.

Право податкового органу на проведення
перевірки, порядок та процедура її
проведення, а також права та обов'язки
посадових осіб податкового органу під
час проведення перевірки
регламентується Главою 8 «Перевірки»
Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 75.1 статті 75 ПК
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Відповідно до п/п 75.1.2. ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Разом з цим, п. 78.1. ПК України визначено,
що документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин, зокрема,
якщо за наслідками перевірок інших
платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Для посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є:
документи, визначені цим Кодексом,
податкова інформація, експертні
висновки, судові рішення, інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби (п. 83.1. ПК
України).

У взаємозв'язку з вищенаведеним суд
зазначає, що порядок оформлення
перевірок та їх документальне
вираження регламентується статтею 86
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 86.1. ПК України
результати перевірок (крім камеральних
та електронних перевірок) оформлюються
у формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
органу державної податкової служби та
платниками податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Більш того, п. 86.7. ПК України визначено,
що у разі незгоди платника податків або
його законних представників з
висновками перевірки чи фактами і
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, вони мають право подати свої
заперечення до органу державної
податкової служби за основним місцем
обліку такого платника податків
протягом п'яти робочих днів з дня
отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються органом
державної податкової служби протягом
п'яти робочих днів, що настають за днем
їх отримання (днем завершення
перевірки, проведеної у зв'язку з
необхідністю з'ясування обставин, що не
були досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

При цьому, рішення про визначення
грошових зобов'язань приймається
керівником органу державної
податкової служби (або його
заступником) з урахуванням результатів
розгляду заперечень платника податків
(у разі їх наявності).

Разом з цим, процедура розгляду
заперечень на акт перевірки та порядок
оформлення висновку за результатами їх
розгляду встановлюється частиною 6
розділу IV Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 12 січня 2011 року за N
34/18772.

Так, вказаним Порядком встановлено, що
за результатами розгляду заперечень
складається висновок довільної форми,
у якому зазначаються наведені в акті
(довідці) перевірки висновки, факти та
дані, відносно яких надано заперечення
платником податків, короткий зміст
заперечень, наводиться обґрунтування
позиції органу державної податкової
служби стосовно кожного питання,
порушеного в запереченнях, та
підводиться підсумок щодо
обґрунтованості заперечень.

Висновок підписується посадовими
(службовими) особами органу державної
податкової служби, що проводили
перевірку, їх безпосередніми
керівниками, а також іншими посадовими
(службовими) особами органу державної
податкової служби, які були залучені до
розгляду заперечень, та затверджується
керівником (заступником керівника)
органу державної податкової служби,
посадові (службові) особи якого
проводили перевірку.

Висновок у день його затвердження
реєструється в єдиному Спеціальному
журналі реєстрації висновків органу
державної податкової служби, що
ведеться структурним підрозділом, до
функцій якого віднесено реєстрацію
вхідної та вихідної кореспонденції
органу державної податкової служби.
Такий журнал прошнуровується,
пронумеровується та скріплюється
печаткою органу державної податкової
служби. Номер висновку складається з
порядкового номера у Спеціальному
журналі реєстрації висновків, номера
акта (довідки) перевірки та коду
структурного підрозділу,
відповідального за розгляд заперечень.

Зазначений висновок є складовою
частиною (додатком) матеріалів
перевірки, залишається в органі
державної податкової служби та
враховується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби при їх розгляді і прийнятті
податкового повідомлення-рішення.

Виходячи із сукупності наведених вище
норм податкового законодавства, суд
приходить до висновку, що проведення
перевірки та формування, оформлення
висновків за результатами її
проведення у формі акту є
функціональним обов'язком відповідача.

При проведенні перевірки та складанні
акту перевірки посадова особа органу
податкової служби вправі робити на
підставі наявних матеріалів та за
внутрішнім переконанням власні
висновки щодо обставин та підстав
виникнення порушень законодавства, які
на його думку мають місце, висловлювати
власну позицію з питань, що входять до
об'єкту перевірки, відображати своє
бачення того, що для цілей застосування
у податковому обліку відповідних
наслідків певні угоди на його думку є
нікчемними, та за процедурою може
відображати ці висновки в акті
перевірки, що, однак, само по собі не
створює в даному випадку для позивача
будь-яких правових наслідків, не робить
ці угоди автоматично нікчемними
(недійсними) та не покладає на платника
податків будь-яких обов'язків (у т.ч. із
сплати податків).

В контексті наведеного суд зазначає, що
правове значення має та, відповідно,
покладає на платника певні обов'язки
рішення (податкове
повідомлення-рішення) прийняте
податковим органом на підставі
висновків акту перевірки, яке, як
підтвердив представник позивача та
свідчать матеріали справи, ДПІ не
приймалося.

В свою чергу, платник податків у разі
незгоди із викладеними в акті
перевірки висновками та встановленими
в ньому порушеннями має право подати
заперечення на такий акт та зазначені в
ньому висновки до податкового органу,
який повинен здійснити перевірку
достовірності вказаної в акті
інформації та правильності
кваліфікації визначених у ньому
порушень законодавства і при
невідповідності тих чи інших обставин
або висновків винести відповідне
рішення.

В даному випадку нікчемність
зазначених в акті перевірки позивача
договорів не є юридично встановленим
фактом. Даного висновку, який має
правове значення, може дійти лише суд у
судовому рішенні, мотивуючи (у
мотивувальній частині) певне судове
рішення, пов'язане, наприклад, із
розглядом вимог про застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину.

Мотивація акту перевірки, дії щодо
відображення висновків посадових осіб
ДПІ в акті перевірки з посиланням на
недійсність (нікчемність) договорів, є
позицією інспектора ДПІ, яку він
висловлює та відображає на виконання
функціональних обов'язків, яка, однак,
як зазначено вище, само по собі не
створює для позивача будь-яких
правових наслідків, оскільки виходячи
із змісту ч. 3 ст. 228 ЦК України з
наведених підстав договір може бути
визнаний недійсним лише судом.

Відтак, формування та відображення
висновків в акті перевірки, які самі по
собі не створюють правових наслідків
для позивача, не порушують прав
позивача, а самі процедурні дії
відповідача щодо визначення та
відображення висновків інспектора в
акті перевірки є функціональним
обов'язком відповідача за процедурою
оформлення результатів перевірки, який
в даному випадку виконувався
відповідачем шляхом відображення
зазначених висновків в акті перевірки,
оцінку яким (висновкам по суті
порушень) надає суд при розгляді
питання щодо оскарження відповідного
рішення, прийнятого ДПІ на підставі цих
висновків.

В даному випадку, як зазначалося вище,
на підставі Акту перевірки жодних
коригувань не проведено і жодних
нарахувань податкових зобов'язань не
здійснено.

Інструкцією про порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженою наказом ДПА України від
18.07.05 №276, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02.08.05 за
№843/11123 (надалі - Інструкція),
встановлюється порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку податків і зборів
(обов'язкових платежів), надходження
яких контролюється органами державної
податкової служби і які передбачені
бюджетною класифікацією України за
доходами до Державного бюджету
України, місцевих бюджетів та
державних цільових фондів, надходжень
на погашення простроченої
заборгованості за кредитами,
залученими державою або під державні
гарантії, та бюджетними позичками, а
також сум штрафних (фінансових) санкцій
та пені, що застосовуються до платників
податків відповідно до чинного
законодавства.

Згідно з пунктами 3.1, 3.6 Інструкції з
метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.
Зворотний бік картки особового рахунку
відображає стан розрахунків платників
з бюджетом (суми нарахованого та
сплаченого платежу, пені, штрафних
(фінансових) санкцій, плати за кредит
щодо розстрочених (відстрочених)
податкових зобов'язань, суми
податкового боргу, надміру та/або
помилково сплачені, та суми, заявлені
до відшкодування, й інше).

Пунктом 4.1 Інструкції встановлено, що
нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають: податкові
зобов'язання, штрафні санкції та пеня,
самостійно визначені платником;
податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, нараховані органом
державної податкової служби та
узгоджені платником відповідно до
чинного законодавства; пеня за
порушення встановлених строків
погашення узгодженого податкового
зобов'язання; відсотки за користування
розстроченням (відстроченням)
податкових зобов'язань; непогашені
суми векселя, що видається суб'єктом
господарювання при здійсненні
операцій з давальницькою сировиною у
зовнішньоекономічних відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи,
Державною податковою інспекцією у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим жодних коригувань
на підставі акту перевірки №632/22.7/36327745
від 14.08.2013 року не проведено і жодних
нарахувань податкових зобов'язань не
здійснено.

Відтак, висновки акту перевірки, з
якими не погоджується позивач, не
потягли за собою будь-яких негативних
для позивача наслідків, у зв'язку з чим
у суду відсутні підстави вважати право
позивача порушеним.

Як визначено пунктом 71.1 статті 71 ПК
України, інформаційно-аналітичне
забезпечення діяльності державної
податкової служби - це комплекс заходів
із збору, опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
органами державної податкової служби
покладених на них функцій та завдань.

Згідно зі статтею 74 ПК України
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 № 266 (далі - Порядок).

Як випливає зі змісту підпункту 2.10.3
пункт 2.10 Порядку, співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією з інших джерел, а саме
інформації кол. 2 розділу II Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів, кол. 3
Розрахунку коригування сум ПДВ до
податкової декларації з податку на
додану вартість з даними Реєстру
платників ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку
інформація податкової звітності з ПДВ,
надіслана до центральної бази даних
податкової звітності, у розрізі
контрагентів підлягає співставленню
засобами системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.16 Порядку якщо
платником ПДВ (постачальником) до
податкових зобов'язань включено суму
ПДВ меншу, ніж контрагентом
(отримувачем) до податкового кредиту,
працівники підрозділу оподаткування
юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на
обліку якого знаходиться платник ПДВ
(постачальник), та органу ДПС, на обліку
якого знаходиться платник ПДВ
(отримувач), відповідно до пункту 3
статті 11, пункту 3 статті 111 Закону № 509
звертаються в письмовій формі до таких
платників ПДВ щодо одержання пояснень
та їх документальних підтверджень
(перелік документів, що затребується у
платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2
Порядку) з метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
під час камеральної перевірки, та/або
за результатами автоматизованого
співставлення.

Також, судом встановлено, що «Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» створена як
програмний продукт для реалізації
Методичних рекомендацій щодо
взаємодії органів Державної
податкової служби при проведенні
перевірок податкових декларацій з ПДВ
з урахуванням інформації розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість у
розрізі контрагентів (надалі -
Методичні рекомендації), які
затверджені наказом ДПА України від
18.04.2008 № 266 «Про організацію взаємодії
органів державної податкової служби
при проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів».

Згідно з пунктом 1.1. Методичних
рекомендацій вони запроваджуються в
органах державної податкової служби з
метою удосконалення адміністрування
податку на додану вартість, руйнування
схем мінімізації податкових
зобов'язань, ліквідації віртуального
податкового кредиту з податку на
додану вартість, повноти декларування
податкових зобов'язань та забезпечення
своєчасності відшкодування податку на
додану вартість в умовах запровадження
системи подвійного контролю перевірки
податкової звітності з податку на
додану вартість та подання платниками
податку на додану вартість розшифровок
податкового кредиту та податкових
зобов'язань у розрізі контрагентів.

Відповідно до пункту 1.3. Методичних
рекомендацій для їх реалізації
створені такі програмні продукти:

- система формування та подання до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку
податкової звітності в електронному
вигляді щодо ведення обліку
розшифрування податкового кредиту та
податкових зобов'язань у розрізі
контрагентів;

- система приймання та комп'ютерної
обробки податкової звітності щодо
проведення автоматизованого контролю
податкової декларації з податку на
додану вартість на районному рівні;

- система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.

Як передбачено пунктами 2.14, 2.16 - 2.18, 2.21,
2.24 Методичних рекомендації, інформація
податкової звітності з ПДВ, надіслана
до центральної бази даних податкової
звітності, підлягає розподілу
відповідно до вимог Методичних
рекомендацій щодо порядку розподілу
платників податків за категоріями
уваги та співставленню засобами
системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.

Обробка системою автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України
проводиться щоденно у міру надходження
незвірених даних.

Працівники підрозділів оподаткування
юридичних, фізичних осіб, податкового
контролю та податкової міліції після
проведення автоматизованого
співставлення на центральному рівні
даних податкової звітності з податку
на додану вартість контрагентів
(розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту контрагентів,
розрахунків коригування сум ПДВ
контрагентів) у той же день отримують
доступ (екранні форми) до інформації (у
розрізі звітних періодів) про
результати такого співставлення
платників ПДВ, що перебувають на обліку
в органі ДПС, у вигляді: переліків
платників ПДВ у розрізі категорій;
детальної інформації щодо обраного
платника ПДВ про результати
співставлення кожної операції з
контрагентом (записів, що пройшли
співставлення); статистичної
інформації про результати такого
співставлення у розрізі органу ДПС.

Отримані результати автоматизованого
співставлення на центральному рівні
податкової звітності з ПДВ підлягають
перевірці органами ДПС на місцях.

Підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
додатку до акта перевірки (камеральної,
документальної невиїзної, планової,
позапланової перевірки) або довідки у
розрізі періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС
«Аудит». По мірі підписання актів
перевірки та узгодження податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Підрозділи органу ДПС усіх рівнів
(центрального, регіонального,
районного) отримують доступ (екранні
форми) до статистичної інформації
результатів автоматизованого
співставлення на рівні ДПА України
даних податкової звітності з податку
на додану вартість контрагентів
(розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту контрагентів,
розрахунків коригування сум ПДВ
контрагентів) у розрізі звітних
періодів. Статистична інформація щодо
кількості, суми відхилень ПДВ та
результатів їх опрацювання органом ДПС
формується за підпорядкованими
органами ДПС, категоріями платників
ПДВ (або категоріях записів), звітними
періодами.

Суд наголошує, що з матеріалів справи
та акту перевірки №632/22.7/36327745 від 14.08.2013
року не вбачається відомостей, які б
свідчили про включення результатів
перевірки позивача до автоматизованої
системи «результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України» чи корегування
даних обліку та особистого рахунку
платника податків. Крім того, належних
та допустимих доказів на підтвердження
проведення Державною податковою
інспекцією у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
відповідного відображення чи
коригування за результатами
перевірки, позивачем не надано.

Наведені законодавчі положення дають
підстави для висновку про те, що процес
зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі здійснена відповідачем
податкова кваліфікація операцій за
відсутності відмінності між
задекларованими показниками
податкової звітності контрагентів не
може слугувати підставою для внесення
змін до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.
Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Під час розгляду справи суд, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного представленого
суду доказу окремо, а також достатність
і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, не встановив підстав для
зобов'язання Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
вилучити з автоматизованої системи
«результати співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України» інформацію про результати
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент", оформленої актом
№632/22.7/36327745 від 14.08.2013 року та
зобов'язання Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим
привести до відповідності дані обліку
та особистого рахунку платника
податків Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Капітал
Менеджмент" з даними наведеними ним у
деклараціях з податку на прибуток та в
деклараціях з податку на додану
вартість за період, що перевірявся, а
тому вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо
судовим рішенням позивачеві
відмовлено у задоволенні позову
повністю, сплачений ним судовій збір не
повертається.

Під час судового засідання, яке
відбулось 19.12.2013 року, були оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ
постанову складено 23.12.2013 року.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог
в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кудряшова А.М.