Справа № 811/3508/13-а
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
--------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
Справа № 811/3508/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
фермерського господарства Зубова
Миколи Миколайовича до управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3, про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство Зубова Миколи
Миколайовича (надалі - ФГ Зубова М.М.)
звернулося до суду з позовом до
управління Держземагентства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що 31.01.06
Кіровоградським районним відділом КРФ
ДП Центр ДЗК при Держкомземі України
було зареєстровано договір оренди
землі, укладений між ОСОБА_3 та
позивачем, про що в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі вчинено запис №11. Рішенням
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області від 08.08.13 цей
договір визнано недійсним. З метою
скасування відомостей в Державному
земельному кадастрі про себе, як про
користувача (орендаря) земельної
ділянки, позивач звернувся до
управління Держземагенства у
Кіровоградському районі з заявою про
скасування у Поземельній книзі на
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:000:0110 запису про державну
реєстрацію вказаного договору оренди
землі. Оскільки відповідач відмовив
йому у задоволенні цієї заяви, позивач
просить суд зобов'язати відповідача
скасувати у Поземельній книзі на
земельну ділянку з кадастровим номером
:02:000:0110, що належить ОСОБА_3
(державний акт серії ІІІ-КР №015285), запис
про державну реєстрацію договору
оренди від 31.06.06, укладеного між ОСОБА_3
та ФГ Зубова М.М., який зареєстровано
31.01.06 за №11.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та надані у справу матеріали і
документи.

Представник відповідача у судовому
засіданні та письмових запереченнях
позов не визнала, стверджуючи, що
відповідач, відмовляючи позивачу у
скасуванні в Поземельній книзі запису
про державну реєстрацію договору
оренди землі діяв відповідно до вимог
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.12.12
№1051.

Ухвалою суду від 06.11.13 залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_3.

Представник третьої особи у судовому
засідання позовні вимоги підтримала,
прохаючи суд зобов'язати відповідача
скасувати у Поземельній книзі запис
про державну реєстрацію договору
оренди землі, визнаного судом
недійсним.

У судове засідання 13.01.14 сторони та
третя особа не прибули. Представники
сторін подали заяви про розгляд справи
за їх відсутності.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
та оцінивши надані докази, суд
встановив такі обставини.

Фермерське господарство Зубова Миколи
Миколайовича з 16.08.93 зареєстровано як
юридична особа Кіровоградською
районною державною адміністрацією (а.с.
18 - 25).

Між ОСОБА_3 (орендодавець) та ФГ Зубова
М.М. (орендар) 31.01.06 укладено договір
оренди землі, за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку площею 10,45 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Олексіївської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, строком на 10
років (а.с. 8 - 10) Вказаний договір
зареєстровано у Кіровоградському
районному відділі Кіровоградської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" при Держкомземі
України, про що у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі вчинено запис №11 від 31.01.06. (а.с. 35 -
38)

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 08.08.13
у цивільній справі №390/1446/13-ц за позовом
ОСОБА_3 до ФГ Зубова М.М., треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Кіровоградський районний відділ
Кіровоградської регіональної філії ДП
"Центр Державного земельного кадастру",
реєстраційна служба Кіровоградського
РУЮ, Головне управління
Держземагенства у Кіровоградській
області, вказаний договір оренди землі
визнано недійсним. (а.с. 6-7)

Посилаючись на це судове рішення,
позивач звернувся до управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі з заявою про скасування у
Поземельній книзі запису про державну
реєстрацію договору оренди земельної
ділянки.

Розглянувши вказану заяву, відповідач
надав позивачу відповідь №1692/05/11-13 від
14.10.13 про те, що оскільки у резолютивній
частині рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 08.08.13 відсутній пункт про
скасування у Поземельній книзі запису
про державну реєстрацію договору
оренди земельної ділянки, визнаного
недійсним, тому управління не має
достатніх правових підстав для цього.
(а.с. 14).

Не погодившись з цією відповіддю,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
його предметом є відмова відповідача,
як територіального органу
Держземагентства, скасувати запис про
державну реєстрацію договору оренди
землі, визнано судом недійсним.

За змістом статті 125 Земельного кодексу
України право оренди земельної ділянки
виникає з моменту державної реєстрації
цього права.

Відповідно до статті 202 ЗК України (у
редакції, яка діяла на час реєстрації
договору оренди землі від 31.01.06)
державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється у складі державного
реєстру земель. Державний реєстр
земель складається з двох частин: а)
книги записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі із зазначенням
кадастрових номерів земельних ділянок;
б) Поземельної книги, яка містить
відомості про земельну ділянку.

На час державної реєстрації договору
оренди землі діяв Тимчасовий порядок
ведення державного реєстру земель,
затверджений наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02.07.03 №174, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 25.07.03 за
№641/7962, який передбачав зокрема порядок
ведення Книги записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі та порядок ведення Поземельної
книги.

Пунктом 1.2 Тимчасового порядку
передбачено, що Книга записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі (далі - книга
реєстрації) - це документ суворого
обліку, який є складовою частиною
державного реєстру земель та містить
відомості про зареєстровані державні
акти на право власності на земельну
ділянку, на право постійного
користування земельною ділянкою та
договори оренди (суборенди) землі із
зазначенням кадастрових номерів
земельних ділянок; Поземельна книга -
це документ, який є складовою частиною
державного реєстру земель, містить
відомості про земельну ділянку, в тому
числі кадастровий план, відомості про
державний акт на право власності на
землю, державний акт на право
постійного користування землею,
договір оренди землі та власника,
користувача, орендаря (суборендаря)
земельної ділянки і формується за
допомогою АС ДЗК.

Згідно з пунктом 4.2 цього Тимчасового
порядку державна реєстрація договору
оренди землі здійснюється шляхом
внесення записів реєстрації до книги
реєстрації.

Можливість скасування записів у Книзі
реєстрації та у Поземельній книзі була
передбачена Порядком ведення
Поземельної книги та Порядком ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.09 №1021, що
діяла до 01.01.13.

Так, відповідно до пунктів 22, 23 Порядку
ведення Книги записів про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 09.09.09
№1021, запис про державну реєстрацію
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, в розділі Книги
записів скасовується (поновлюється)
посадовою особою на підставі рішення
суду. Скасування (поновлення) запису
здійснюється шляхом внесення до
автоматизованої системи відомостей
про скасування (поновлення) із
зазначенням дати та підстави
скасування (поновлення), посади,
прізвища та ініціалів посадової особи,
яка скасувала (поновила) запис, і
формування з використанням
автоматизованої системи нових аркушів
Книги записів, що засвідчується
підписом посадової особи та
скріплюється печаткою територіального
органу Держземагентства.

Згідно з пунктами 27, 28 Порядку ведення
Поземельної книги, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.09.09 №1021, запис у Поземельній книзі
скасовується (поновлюється) посадовою
особою територіального органу
Держземагентства на підставі рішення
суду. Скасування (поновлення) запису
здійснюється шляхом внесення до
автоматизованої системи відомостей
про скасування (поновлення) із
зазначенням дати та підстави
скасування (поновлення), посади,
прізвища та ініціалів посадової особи,
яка скасувала (поновила) запис, та
формування з використанням
автоматизованої системи нових аркушів
Поземельної книги, що засвідчується
підписом посадової особи та
скріплюється печаткою територіального
органу Держземагентства.

Однак, з 01.01.13 постанова Кабінету
Міністрів України від 09.09.09 №1021
втратила чинність, а законодавством
України запроваджений інший порядок
реєстрації документів та прав на
земельну ділянку.

Так, відповідно до частин 1, 3, 4 статті 3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", який набрав
чинності з 01.01.13, державна реєстрація
прав є обов'язковою. Інформація про
права на нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право оренди земельної
ділянки.

За змістом частини 1 статті 6, статті 8
цього Закону, органи державної
реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав) входять до системи органів
державної реєстрації прав та
уповноважені проводити державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляти у їх реєстрації.

З 01.01.13 також набрав чинності Закон
України "Про Державний земельний
кадастр", який установлює правові,
економічні та організаційні основи
діяльності у сфері Державного
земельного кадастру.

Згідно зі статтею 1 цього Закону,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

Статтею 20 Закону України "Про Державний
земельний кадастр" визначений статус
відомостей Державного земельного
кадастру. Відповідно до вказаної норми
відомості Державного земельного
кадастру є офіційними. Внесення до
Державного земельного кадастру
передбачених цим Законом відомостей
про об'єкти Державного земельного
кадастру є обов'язковим.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про Державний земельний
кадастр" внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей здійснюються
державними кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" до
Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки: кадастровий номер;
місце розташування; опис меж; площа;
міри ліній по периметру; координати
поворотних точок меж; дані про
прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про
бонітування ґрунтів; відомості про
інші об'єкти Державного земельного
кадастру, до яких територіально
(повністю або частково) входить
земельна ділянка; цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель); склад угідь із
зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка; інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять
інформацію про її власників
(користувачів), зазначену в частині
другій статті 30 цього Закону,
зареєстровані речові права відповідно
до даних Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Частинами 1, 2 статті 24 Закону України
"Про Державний земельний кадастр"
передбачено, що державна реєстрація
земельної ділянки здійснюється при її
формуванні шляхом відкриття
Поземельної книги на таку ділянку.
Державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється за місцем їх розташування
відповідним Державним кадастровим
реєстратором центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25
Закону України "Про Державний
земельний кадастр" Поземельна книга є
документом Державного земельного
кадастру, який містить відомості про
земельну ділянку, зокрема інформацію
про власників (користувачів) земельної
ділянки відповідно до даних про
зареєстровані речові права у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Поземельна книга
відкривається одночасно з державною
реєстрацією земельної ділянки.
Поземельна книга ведеться в паперовій
та електронній (цифровій) формі. Форма
Поземельної книги та порядок її
ведення визначаються Порядком ведення
Державного земельного кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.12.12 №1051 затверджено Порядок
ведення Державного земельного
кадастру (надалі - Порядок №1051), який
визначає процедуру та вимоги щодо
ведення Державного земельного
кадастру.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1051
ведення Державного земельного
кадастру здійснює Держземагентство та
його територіальні органи.

До складу Держземагентства та його
територіальних органів входять
державні кадастрові реєстратори, які
здійснюють внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей в межах
повноважень, визначених Законом
України "Про Державний земельний
кадастр" та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має
доступ до всіх відомостей Державного
земельного кадастру, самостійно
приймає рішення про внесення
відомостей до нього, надання таких
відомостей, а також відмову у внесенні
або наданні відомостей.

Згідно з пунктом 9 Порядку №1051 до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать: 1) внесення або надання
відмови у внесенні до Державного
земельного кадастру відомостей (змін
до них) про землі та земельні ділянки
(їх частини), розташовані в межах
району, міста республіканського
(Автономної Республіки Крим) чи
обласного значення; 2) здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації; 3)
формування поземельних книг на
земельні ділянки, внесення записів до
них, забезпечення зберігання
поземельних книг; тощо.

Відповідно до пунктів 49, 51 Порядку №1051
Поземельна книга ведеться за формою
згідно з додатком 8 під час державної
реєстрації земельної ділянки, внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей (змін до них) про
зареєстровані земельні ділянки (в тому
числі у разі їх поділу чи об'єднання, а
також відновлення їх меж) відповідно до
пунктів 107 - 137 цього Порядку.

Внесення відомостей до Поземельної
книги в електронній (цифровій) формі є
внесенням відомостей до Державного
земельного кадастру.

Згідно з пунктом 116 Порядку №1051
внесення до Державного земельного
кадастру відомостей (змін до них) про
зареєстровану земельну ділянку,
зазначених у пункті 24 цього Порядку,
здійснюється шляхом внесення таких
відомостей до відповідної Поземельної
книги.

Відповідно до пунктів 60, 61 Порядку №1051
запис у Поземельній книзі скасовується
(поновлюється) Державним кадастровим
реєстратором на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису в
Поземельній книзі здійснюється шляхом
внесення до Державного земельного
кадастру відомостей про його
скасування (поновлення) із зазначенням
дати та підстави для скасування
(поновлення), посади, прізвища та
ініціалів Державного кадастрового
реєстратора, який скасував (поновив)
запис, та формування з використанням
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру нових аркушів
Поземельної книги, які засвідчуються: в
електронній (цифровій) формі -
електронним цифровим підписом
Державного кадастрового реєстратора; у
паперовій формі - підписом Державного
кадастрового реєстратора та
скріплюються його печаткою.

Аналіз норм чинного законодавства
свідчить, що з 01.01.13 органи
Держземагенства здійснюють облік
земель та реєстрацію земельних ділянок
в Поземельній книзі та Державному
земельному кадастрі. Ведення Книги
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди не віднесено до
компетенції жодного органу, оскільки
органи Держземагентства позбавлені
таких повноважень, а органи державної
реєстрації прав (Укрдержреєстру), які
проводять державну реєстрацію речових
прав (у т.ч. права оренди), таких
повноважень не набули.

Як установлено судом, Книга записів
реєстрації договорів оренди землі, у
якій 31.01.06 за №11 зареєстрований договір
оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та
ФГ Зубова М.М., наразі перебуває у
віданні відповідача, однак він не
наділений повноваженнями вносити до
неї зміни чи скасовувати її записи.

Воднораз, відповідно до норм Порядку
№1051 до повноважень державного
кадастрового реєстратора віднесено
скасовування записів у Поземельній
книзі на підставі відповідного рішення
суду.

З матеріалів справи вбачається, що в
управлінні Держземагентства у
Кіровоградському районі
Кіровоградської області відкрита
Поземельна книга на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:000:0118, яка
належить ОСОБА_3 (державний акт серії
ІІІ-КР №015285). Розділ ІУ цієї книги
містить запис про державну реєстрацію
договору оренди земельної ділянки від
31.01.06, орендарем якої є ФГ Зубова М.М.
(а.с. 90). Відомості про ФГ Зубова М.М. як
про орендаря земельної ділянки
містяться також у Витязі з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку. (а.с. 75 - 776).

Відповідно до статті 210 Цивільного
кодексу України правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації. Перелік органів, які
здійснюють державну реєстрацію,
порядок реєстрації, а також порядок
ведення відповідних реєстрів
встановлюються законом.

Суд зазначає, що державна реєстрація
правочину є офіційним визнанням і
підтвердженням державою фактів
виникнення, переходу або припинення
цивільних прав та обов'язків, шляхом
внесення записів до відповідного
реєстру.

Як установлено судом, договір оренди
землі, укладений 31.01.06 між ОСОБА_3 та ФГ
Зубова М.М., 31.01.06 був зареєстрований у
Державному реєстрі земель, що вівся на
той час. Наразі відомості про цей
договір, його державну реєстрацію та
позивача як орендаря земельної ділянки
перенесені до Державного земельного
кадастру, зокрема до Поземельної книги
на цю земельну ділянку, яка ведеться
відповідачем як територіальним
органом Держземагентства. (а.с. 75)

За змістом статті 215 Цивільного кодексу
України, правочин може бути визнаний
судом недійсним, якщо одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу
України передбачено, що недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Згідно зі статтею 236 Цивільного кодексу
України правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Суд прийшов до висновку, що оскільки
договір оренди землі, як підстава для
внесення запису до Державному
земельного кадастру про державну
реєстрацію цього договору, визнаний
судом недійсним, то, з огляду на статус
відомостей Державного земельного
кадастру, відповідні записи у ньому,
вчинені на підставі недійсного
правочину, підлягають скасуванню.

Наявність судового рішення про
визнання недійсним договору оренди
землі, яке набрало законної сили,
зумовлює обов'язок державного
кадастрового реєстратора скасувати
записи у Поземельній книзі, зокрема про
виникнення права оренди земельної
ділянки та державну реєстрацію цього
права.

Відмова відповідача, як
територіального органу
Держземагентства, скасувати такий
запис у Поземельній книзі за рішенням
суду, наданим йому позивачем, є
неправомірною, свідчить про ухилення
відповідача від вчинення дій, на які
він уповноважений законом, та від
виконання судового рішення, а відтак
дає адміністративному суду підстави
для зобов'язання його до вчинення цих
дій за позовом позивача.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
162 КАС України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Зважаючи на
задоволення позову, суд вважає за
необхідне присудити позивачу з
Державного бюджету України здійснені
ним судові витрати у сумі 68, 82 грн. (а.с.
2).

Частиною 1 статті 267 КАС України
передбачено, що суд, який ухвалив
судове рішення в адміністративній
справі, має право зобов'язати суб'єкта
владних повноважень, не на користь
якого ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

З метою здійснення судового контролю
за виконанням рішення у даній справі,
суд вважає за доцільне зобов'язати
відповідача подати звіт про його
виконання.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 93, 158 - 163, 186, 254, 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фермерського
господарства Зубова Миколи
Миколайовича задовольнити.

Зобов'язати управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області
вчинити дії щодо скасування у
Поземельній книзі на земельну ділянку
з кадастровим номером :02:000:0118
запису про державну реєстрацію
договору оренди від 31.01.06, укладеного
між ОСОБА_3 та фермерським
господарством Зубова Миколи
Миколайовича.

Присудити фермерському господарству
Зубова Миколи Миколайовича з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 68, 82 грн.

Зобов'язати управління
Держземагентства у Кіровоградському
районі Кіровоградської області
протягом 20 днів з дня набрання даною
постановою суду законної сили подати
до Кіровоградського окружного
адміністративного суду звіт про її
виконання.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А. Черниш