Справа № 2а-3451/12/0170/9
Суддя: Дудкіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 2а-3451/12/0170/9

09.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді
Дудкіної Т.М.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Гаманко Є.О.) від 15.10.13 у справі №
2а-3451/12/0170/9

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим
(юридична адреса: вул. Дм. Ульянова, 2б, м.
Євпаторія, АР Крим, 97408)

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.2013 у справі №
2а-3451/12/0170/9 позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Чорноморському
районі АР Крим Державної податкової
служби про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення
№ від 22.03.12р., - задоволені
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Чорноморському районі АР Крим
Державної податкової служби, прийняте
відносно Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 22.03.12р. № про нарахування
грошових зобов'язань з ПДВ в сумі 165412,50
грн. в частині нарахування грошових
зобов'язань з ПДВ на загальну суму 155318,26
грн. з яких 103545,51 грн. - основний платіж,
51772,75грн. - штрафні санкції.

Також судом вирішено питання щодо
судових витрат.

В решті позовних вимог в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Окружного адміністративного
суду АРК від 15.10.2013 року скасувати,
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні
адміністративного позову у повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання 09.01.2014 сторони,
їх представники не з'явились, про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи повідомлені в встановленому
законом порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин у справі та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Чорноморському районі АР Крим
Державної податкової служби проведено
документальну позапланову перевірку
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з
питань достовірності відображення у
податковій декларації з ПДВ
податкового зобов'язання та
податкового кредиту за серпень 2011р.

За результатами перевірки складений
акт перевірки від 16.03.12р. №113/17-02/НОМЕР_1,
на підставі якого Державною податковою
інспекцією у Чорноморському районі АР
Крим Державної податкової служби
22.03.12р. прийняте податкове
повідомлення-рішення № про
нарахування грошових зобов'язань з ПДВ
в сумі 165412,50грн., з яких 110275 грн. -
основний платіж, 55137,50грн. - штрафні
санкції.

Донарахування грошових зобов'язань
здійснено відповідачем в зв'язку з тим,
що перевіркою встановлено порушення
позивачем ч.1, ст..203, п.1, 2 ст.215, ч.1 ст.216,
ст.228 Цивільного кодексу України, що в
свою чергу призвело до порушень
податкового законодавства.

Такого висновку відповідач дійшов з
тих підстав, що позивачем для перевірки
не надано видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні з
довіреностями про отримання товару,
акти виконаних робіт, рух коштів по
банківським рахункам, цінностей на
адресу підприємця на загальну суму ПДВ
- 110275,00 гри., від наступних контрагентів:
ФОП ОСОБА_3, ФОГП ОСОБА_4, ЗФ ГОВ ДФ
«Руслана», Сімферопольський ВКЗ ТОВ,
ГОВ ТД «Ресурс», ПП «Піонер-Трейд», ГОВ
«Баядера Логістік», ТОВ «Кримська
горілчана компанія», ТОВ «Джерело»
Кримська філія, ТОВ ВК «Сатера», ФОП
ОСОБА_5, Меркурій ТОВІ «ТД- Фрегат», ТОВ
ТД «Вікові традиції», ТОВ
«Кронос-Логістік», ТОВ «Петрус- Алко»,
ТОВ «АРДА-ТРЕЙДИНГ», ТОВ ВГ «Лідер
плюс», ТОВ «Сатурн- Дистрибьюшен», ТОВ
ТБ «Мегаполіс».

За аналізом податкової звітності,
податковим органом встановлено, що СПД
ОСОБА_2 декларував господарські
операції щодо придбання товарів (робіт,
послуг), які фактично не відбувались,
отже є нікчемними, а тому податковий
кредит у розмірі 110275,00 грн. підлягає
коригуванню у бік зменшення.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач дійшов помилкових
висновків стосовно порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, безпідставно
визначивши угоди, укладені позивачем з
його контрагентами нікчемними.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
переглядаючи постанову на її
відповідність приписам ст. 159 КАС
України в межах доводів апеляційної
скарги зазначає наступне.

Апеляційним розглядом встановлено, що
у серпні 2011 року позивач мав
фінансово-господарські правовідносини
з наступними контрагентами: ФОП ОСОБА_3,
ФОГП ОСОБА_4, ЗФ ГОВ ДФ «Руслана»,
Сімферопольський ВКЗ ТОВ, ГОВ ТД
«Ресурс», ПП «Піонер-Трейд», ГОВ
«Баядера Логістік», ТОВ «Кримська
горілчана компанія», ТОВ «Джерело»
Кримська філія, ТОВ ВК «Сатера», ФОП
ОСОБА_5, Меркурій ТОВІ «ТД- Фрегат», ТОВ
ТД «Вікові традиції», ТОВ
«Кронос-Логістік», ТОВ «Петрус- Алко»,
ТОВ «АРДА-ТРЕЙДИНГ», ТОВ ВГ «Лідер
плюс», ТОВ «Сатурн- Дистрибьюшен», ТОВ
ТБ «Мегаполіс».

Як вбачається з матеріалів справи, у
зазначених осіб позивач придбавав
алкогольні напої, пиво,
слабоалкогольні напої та енергетичні
напої, тютюнові вироби.

За господарськими операціями з
придбання цих товарів позивач отримав
податкові накладні, які включені до
реєстру виданих податкових накладних
за серпень 2011 року, обсяги реалізації
відображені в декларації по ПДВ за
серпень 2011 р. та за результатами
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України за
серпень 2011 р. розбіжності відсутні
(а.с.15)

Як зазначено в акті перевірки,
позивачем до перевірки взаємовідносин
з зазначеними контрагентами не надані
накладні, видаткові накладні, акти
виконаних робіт, товарно-транспортні
накладні з довіреностями про отримання
товару, рух коштів по банківським
рахункам, договори, акти звірок, тощо,
тобто документи, які б свідчили про
фактичне отримання та перевезення ТМЦ
на адресу позивача на суму 1102754 грн.

Відсутність зазначених документів,
свідчить на думку податківця про
безпідставне формування позивачем
податкового кредиту з метою
мінімізації податкових зобов'язань,
оскільки фактичного здійснення
господарських операцій не було, а угоди
між позивачем та його контрагентами є
нікчемними.

Зазначені обставини послугували
підставою для висновку податкового
органу про порушення позивачем
податкового законодавства та, як
наслідок, прийняття оскаржуваного
повідомлення-рішення.

Колегією суддів безперечно
встановлено, що господарські операції
між позивачем та його контрагентами у
серпні 2011 року оформлені первинними
бухгалтерськими документами.
Матеріали справи містять копії
накладних, видаткових накладних,
товарно-транспортних накладних,
накладних на внутрішнє переміщення,
податкових накладних, фіскальних
чеків, квитанцій банку.

Зазначені документи свідчать про
отримання позивачем придбаного товару
за господарськими операціями з
контрагентами у серпні 2011 року та
фактичне здійснення господарських
операцій.

Судом першої інстанції у справі
призначалася судово-економічна
експертиза.

Висновком №1948 від 29.07.2013р.
судово-економічної експертизи
частково підтверджено фактичне
виконання господарських операцій.

Проте, первинними документами не
підтверджено суму ПДВ у 6729,51 грн., що
позивачем не оскаржується. Отже,
позивач у серпні 2011 року завищив
податковий кредит та занизив податкові
зобов'язання з ПДВ на 6729,51 грн.

Також, колегією суддів встановлено, що
придбаний товар використаний
позивачем у його господарській
діяльності, позивач та його
контрагенти є платниками ПДВ,
податкові накладні, які прийняті судом
до уваги, оформлені з дотриманням вимог
податкового законодавства. Зауваження
у податкового органу з цього приводу
відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції
обгрунтовано дійшов висновку про
підставність позовних вимог в частині
суми 103545,53 та вірно задовольнив позов у
цій частині, оскільки, відповідачем не
доведено правомірність своїх
висновків за наслідками перевірки та
прийнятті податкового
повідомлення-рішення, в той же час
позивач довів обгрунтованість

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
висновки суду першої інстанції не
спростовують, були предметом його
дослідження та свого підтвердження під
час розгляду справи не знайшли.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необхідним змінити п.3,4 резолютивної
частини постанови стосовно стягнення
судових витрат.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи
питання про судові витрати, стягнув на
користь позивача судовий збір з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання коштів з рахунків
Державної податкової інспекції у
Чорноморському районі АР Крим
Державної податкової служби. Проте,
приписами ч.1 ст.94 КАС України
визначено, що у разі, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею та
документально підтверджені судові
витрати з державного бюджету України.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Євпаторійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в АР Крим
залишити без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15.10.13 у справі №
2а-3451/12/0170/9 змінити.

Викласти п. 3 резолютивної
частини постанови в наступній
редакції: «Стягнути судовий збір в
розмірі 1553,18грн. (одна тисяча п'ятсот
п'ятдесят три гривні вісімнадцять
копійок) із Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1; рахунки невідомі)».

Викласти п. 4 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:
«Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1; рахунки невідомі)
вартість проведеної у справі
судово-економічної експертизі у
розмірі 8304,30грн. (вісім тисяч триста
чотири гривні тридцять копійок)».

В іншій частині постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 15.10.13 у
справі № 2а-3451/12/0170/9 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Т.М. Дудкіна

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.М. Дудкіна