Справа № 819/3051/13-а
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3051/13-a

18 грудня 2013 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання
Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача
Процик Е.Р.

представника відповідача
Сененького М.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
прокурора Теребовлянського району
Тернопільської області до
Теребовлянської міської ради
Тернопільської області про визнання
незаконними та скасування пунктів 2, 4, 8
рішення п'ятдесятої сесії шостого
скликання Теребовлянської міської
ради Тернопільської області №1669 від
03.12.2013 року «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» та зобов'язання
вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Теребовлянського району
Тернопільської області (далі-позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Теребовлянської міської
ради Тернопільської області (далі
відповідач) про визнання незаконними
та скасування пунктів 2, 4, 8 рішення
п'ятдесятої сесії шостого скликання
Теребовлянської міської ради
Тернопільської області №1669 від 03.12.2013
року «Про суспільно-політичну ситуацію
в Україні» та зобов'язання вчинити
певні дії.

Після уточнення позовних вимог
прокурор просить скасувати:

- п.2 вищезазначеного рішення сесії
Теребовлянської міської ради від 03.12.2013
року, де вказано, що Теребовлянська
міська рада вирішила звернутися до
Президента України та Прем'єр-міністра
України з вимогою подати у відставку;

- п.4. вищезазначеного рішення сесії
Теребовлянської міської ради від 03.12.2013
року, де вказано, що Теребовлянська
міська рада вирішила рекомендувати
працівникам державних органів влади
забрати зі службових приміщень
портрети Віктора Януковича.

- п.8 вищезазначеного рішення сесії
Теребовлянської міської ради від 03.12.2013
року, де вказано, що Теребовлянська
міська рада вирішила встановити на
адмінбудівлі Теребовлянської міської
ради прапор Європейського союзу.

На думку позивача, при прийнятті
вказаних пунктів рішення №1669 від 03.12.2013
року Теребовлянська міська рада
Тернопільської області діяла всупереч
вимог чинного законодавства та
перевищила надані їй Законом
повноваження. Що стосується п.8 рішення
сесії Теребовлянської міської ради
позивач зазначив, що прапор
Європейського союзу не являється
Державним Прапором України та не
відноситься до символіки
територіальних громад Тернопільської
області. У зв'язку з цим, позивач
просить скасувати п.п.2,4,8 рішення №1669
від 03.12.2013 року та зобов'язати
відповідача негайно зняти прапор
Європейського союзу з
адміністративного будинку
Теребовлянської міської ради.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
пославшись на обставини зазначені в
адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
подавши письмові заперечення та
пояснив, що рішення п'ятдесятої сесії
шостого скликання Теребовлянської
міської ради Тернопільської області
№1669 від 03.12.2013 року прийняте
компетентним органом в межах наданих
повноважень, в інтересах
територіальної громади міста
Теребовлі, спрямоване на підтримку
мешканцями Теребовлі
євроінтеграційного курсу України, як
одного з пріоритетів внутрішньої і
зовнішньої політики та вимог
народного віче на майдані біля
Теребовлянської райдержадміністрації,
а тому підстави для його скасування
відсутні. Відтак, представник
відповідача просив відмовити в
задоволення позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників позивача та
відповідача, оцінивши представлені у
справі докази у їх сукупності, на
підставі чинного законодавства, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
прокуратуру» №1789 - ХІІ від 05.11.1991 року -
діяльність органів прокуратури
спрямована на всемірне утвердження
верховенства закону, зміцнення
правопорядку і має своїм завданням
захист від неправомірних посягань:

1) закріплених Конституцією України
незалежності республіки, суспільного
та державного ладу, політичної та
економічної системи, прав національних
груп і територіальних утворень;

2) гарантованих Конституцією, іншими
законами України та міжнародними
правовими актами
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод людини та
громадянина;

3) основ демократичного устрою
державної влади, правового статусу
місцевих Рад, органів самоорганізації
населення.

Згідно п.3. ч.3. ст.20 Закону України «Про
прокуратуру» - при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року
п'ятдесятою сесією шостого скликання
Теребовлянської міської ради
Тернопільської області було прийнято
рішення №1669 «Про суспільно-політичну
ситуацію в Україні» (а.с.6-7), в пунктах 2,
4, 8 якого зазначено:

- п.2. звернутися до Президента України
та Прем'єр-міністра України з вимогою
подати у відставку;

- п.4. рекомендувати працівникам
державних органів влади забрати зі
службових приміщень портрети Віктора
Януковича;

- п.8. встановити на адмінбудівлі
Теребовлянської міської ради прапор
Європейського союзу.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до ч.1. ст.2 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№280/97-ВР від 21.05.1997 року - місцеве
самоврядування в Україні - це
гарантоване державою право та реальна
здатність територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Як встановлено ч.1. ст.10 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
- сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Згідно ч.1 ст.103 Конституції України
Президент України обирається
громадянами України на основі
загального, рівного і прямого
виборчого права шляхом таємного
голосування строком на п'ять років.

Відповідно до ч.2. ст.111 Конституції
України питання про усунення
Президента України з поста в порядку
імпічменту ініціюється більшістю від
конституційного складу Верховної Ради
України.

Згідно ст. 143 Конституції України
територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування
управляють майном, що є в комунальній
власності; затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку і контролюють їх виконання;
затверджують бюджети відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(ст. 144 Конституції України) .

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

З аналізу вказаних вище конституційних
положень слідує, що органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Предметом відання місцевого
самоврядування є не будь-які питання
суспільного життя, а питання саме
місцевого значення.

Відповідно до ст.34 Конституції України
кожному гарантується право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань. Кожен має
право вільно збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію усно, письмово або в інший
спосіб - на свій вибір. Здійснення цих
прав може бути обмежене законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

Як передбачено ч.1. ст. 19 Закону України
«Про міжнародні договори України»
чинні міжнародні договори України,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства і
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства.

Відтак, згідно ст.10 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на свободу вираження поглядів. Це право
включає свободу дотримуватися своїх
поглядів, одержувати і передавати
інформацію та ідеї без втручання
органів державної влади і незалежно
від кордонів. Ця стаття не перешкоджає
державам вимагати ліцензування
діяльності радіомовних, телевізійних
або кінематографічних підприємств.
Здійснення цих свобод, оскільки воно
пов'язане з обов'язками і
відповідальністю, може підлягати таким
формальностям, умовам, обмеженням або
санкціям, що встановлені законом і є
необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі, для захисту
репутації чи прав інших осіб, для
запобігання розголошенню
конфіденційної інформації або для
підтримання авторитету і
безсторонності суду.

Статтею 23 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що на будинках, де працюють ради та їх
виконавчі комітети, піднімається
Державний Прапор України, яким, згідно
ст.20 Конституції України є стяг із двох
рівновеликих горизонтальних смуг
синього і жовтого кольорів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
територіальні громади сіл, селищ, міст
можуть мати власну символіку (герб,
прапор тощо), яка відображає їх
історичні, культурні,
соціально-економічні та інші місцеві
особливості і традиції. Зміст, опис та
порядок використання символіки
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів і областей визначаються
відповідною радою згідно з законом.
Виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішується таке питання, як
затвердження відповідно до закону
Положення про зміст, опис та порядок
використання символіки територіальної
громади (п. 49 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.1. ст.69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відтак, беручи до уваги наведене, та
оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача частково є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, а тому позов
підлягає задоволенню частково. Зокрема
слід визнати незаконними та скасувати
п.п.2,4,8 рішення п'ятдесятої сесії
шостого скликання Теребовлянської
міської ради Тернопільської області
№1669 від 03.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

Що стосується позовної вимоги про
зобов'язання відповідача негайно зняти
прапор Європейського союзу з
адміністративного будинку
Теребовлянської міської ради то дана
вимога не підлягає до задоволення,
оскільки з пояснень представників
сторін, наданих у судовому засіданні,
вбачається що прапор Європейського
союзу на адміністративному будинку
Теребовлянської міської ради
Тернопільської області не було
встановлено у зв'язку з відсутністю
технічної можливості. Відтак, в
задоволенні цієї вимоги слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 70, 71, 128, 136, 160-163, КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
пункти 2, 4, 8 рішення п'ятдесятої сесії
шостого скликання Теребовлянської
міської ради Тернопільської області
№1669 від 03.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
Україні».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
23.12.2013 року.

Головуючий суддя
Данилевич Н.А.

Суддя
Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя
Данилевич Н.А.