Справа № 2а-4393/12/0170/20
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

13 січня 2014 року
м. Київ В/800/5027/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Білуга С.В. , Весельська Т.Ф. ,
Головчук С.В. , Іваненко Я.Л. ,
перевіривши заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Ялта
Автономної Республіки Крим про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.11.2013р. у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ялта Автономної республіки Крим про
визнання протиправним та скасування
рішень,

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ялта Автономної Республіки Крим
звернулося до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України із заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 19.11.2013р., постановленої у справі за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ялта Автономної Республіки
Крим про визнання протиправним та
скасування рішень.

Відповідно до ст. 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який відповідно до положень
ст.ст. 239-2, 240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Згідно з положеннями ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як вбачається зі змісту заяви
відповідача та ухвали Вищого
адміністративного суду України від
19.11.2013р., про перегляд якої подана заява,
постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 12.06.2012р., залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.01.2013р., задоволено позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
визнано протиправними та скасовані:
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Ялті Автономної Республіки
Крим від 15.12.2011р. №2200 про застосування
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
фінансових санкцій у розмірі 14000,00 грн.;
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Ялті Автономної Республіки
Крим від 15.12.2011р. №2201 про застосування
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
фінансових санкцій у розмірі 732,06 грн.;
рішення управління Пенсійного фонду
України в м. Ялті Автономної Республіки
Крим від 15.12.2011р. №2202 про застосування
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
фінансових санкцій у розмірі 1464,12 грн.

Ухвалюючи рішення у справі, суд
касаційної інстанції зазначив, що 01
січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктом 10 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визнано такими, що
втратили чинність частини 1-9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 01.01.2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Враховуючи, що норми Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", якими
була передбачена відповідальність за
приховування (заниження)
страхувальником сум заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески;
за донарахування сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків та за неподання звітності по
персоніфікованому обліку за 2010 рік,
втратили чинність з 01.10.2011р. згідно із
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і не
діяли на дату прийняття відповідачем
оскаржуваних рішень, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, визнавши протиправним та
скасувавши рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Ялта
Автономної Республіки Крим від 15.12.2011р.
№2200, №2201, №2202, якими до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано
фінансові санкції за приховування
(заниження) страхувальником сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески в розмірі 14000,00 грн.; за
донарахування сум своєчасно не
обчислених та не сплачених страхових
внесків за 2010 рік - 33,2% від чистого
доходу 4880,40 грн.; за неподання звітності
по персоніфікованому обліку за 2010 рік.

У заяві про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
19.11.2013р. відповідач порушує питання про
її скасування з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

При цьому заявник посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 14.05.2013р. у справі №К/9991/77839/12,
при постановленні якої колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
зазначила, що відповідно до ч. 7 Розділу
VIII "Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" на
період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01.01.2011р., в тому
числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 01.01.2011р. не настав, та
відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Отже, заборгованість, а відтак і
накладені штрафні санкції, які виникли
у 2010 році мають бути застосовані
(стягнуті) і після 01.01.2011р., оскільки
зазначені заборгованість і штрафні
санкції виникли в період дії частини
дев'ятої ст. 106 Закону №1058-IV.

Вивчивши заяву Управління Пенсійного
фонду України в м. Ялті Автономної
Республіки Крим та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про наявність підстав для
допуску до перегляду Верховним Судом
України справи за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ялті
Автономної Республіки Крим про
визнання протиправним та скасування
рішень, оскільки судом касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
і ті самі норми матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Допустити до перегляду Верховним Судом
України справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ялта
Автономної Республіки Крим про
визнання протиправним та скасування
рішень.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Білуга С.В.

Весельська Т.Ф.

Головчук С.В.

Іваненко Я.Л.