Справа № 242/5841/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 року
справа №242/5841/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д., Шальєвої В.А.

при секретарі
Іллінові О.Є.

з участю представника
відповідача Стельник Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області на
постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 02 грудня 2013 року
у справі №242/5841/13-а за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області про
визнання неправомірним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області
про визнання протиправним і
неправомірним рішення відповідача про
відмову в перерахунку пенсії щодо не
включення у заробітну плату для
призначення пенсії матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати за роботу
на державній службі.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що вона з 03.08.2011 року отримує пенсію за
віком відповідно до Закону України
«Про державну службу» з врахуванням
стажу держслужбовця, але при
нарахуванні їй пенсії відповідачем не
були враховані матеріальна допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати за роботу
на державній службі. 24.10.2013 року вона
звернулася до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії по заробітку згідно
з ст.37 ЗУ «Про державну службу».
Рішенням Управлінням Пенсійного Фонду
України м. Селидове Донецької області
№2933 від 28.10.2013 року їй було відмовлено в
перерахунку пенсії. Вважає такі
дії відповідача неправомірними та
просила суд визнати неправомірною
відмову Управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
в перерахунку пенсії з урахуванням
нарахованих та виплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, сум індексації заробітної
плати за роботу на державній службі,
скасувати рішення Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області №2933 від 28.10.2013 р. про
відмову в перерахунку пенсії по
заробітній платі; зобов'язати
Управління Пенсійного Фонду України м.
Селидове Донецької області здійснити
перерахунок пенсії з 24.10.2013р. з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати за роботу
на державній службі, які повинні
враховуватися при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум.

Постановою Селидівського міського
суду Донецької області від 02 грудня 2013
року адміністративний позов ОСОБА_3
задоволено, внаслідок чого визнано
неправомірною відмову Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області в перерахунку пенсії
ОСОБА_3 з урахуванням нарахованих та
виплачених сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, сум
індексації заробітної плати за роботу
на державній службі та скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької
області №2933 від 28.10.2013 р. про відмову в
перерахунку пенсії ОСОБА_3 по
заробітній платі.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України м. Селидове Донецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_3 з 24.10.2013р. з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань, сум індексації заробітної
плати за роботу на державній службі,
які повинні враховуватися при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески з урахуванням фактично
отриманих сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управлінням Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області подана апеляційна скарга, в
якій апелянт просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3
у повному обсязі. (а.с.89). Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
вказує, що судом при винесенні рішення
не були враховані норми чинного
законодавства, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи. Пенсія ОСОБА_3 була призначена
правомірно, з урахуванням діючих
нормативно-правових актів. Матеріальна
допомога носить разових характер та не
є складовою частиною заробітної плати
у розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу, а сам факт утримання
із суми допомоги збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування обчислення розміру
пенсії державного службовця. Законних
підстав для перерахунку пенсії
позивачу не має.

Представник відповідача у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив задовольнити її у
повному обсязі.

Позивач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення, що дає
суду право розглянути справу у
відсутність позивача.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_3
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області районі та отримує
пенсію за віком, згідно з Законом
України «Про державну службу» з 03.08.2011
року.

Рішенням №2933 від 28.10.2013 року
відповідач відмовив позивачці в
перерахунку пенсії з урахуванням
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань. (а.с.7).

Відповідно до довідки про
складові заробітної плати для
призначення (перерахунку) пенсії за
формою, затвердженою Постановою
Правління ПФУ від 14.02.2011 року №5-1 за
№1892 від 23.10.2013 року, на усі виплати, які
включені в довідку, нараховувались
страхові внески.(а.с.23)

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу», у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, (далі -
Закон № 3723-XII) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадового окладу, премій, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону
надбавка за вислугу років виплачується
державним службовцям щомісячно у
відсотках до посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг і залежно
від стажу державної служби в таких
розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -
15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25,
понад 20 років - 30, понад 25 років - 40
відсотків.

Частина 7 ст.33 Закону України «Про
державну службу» встановлює, що умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Тобто, надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами та
матеріальна допомога в розумінні
статті 33 Закону України «Про державну
службу» належать до додаткових видів
грошового забезпечення і приймаються
при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували такі надбавки під час
перебування на державній службі та
були звільненні зі служби після їх
запровадження.

Відповідно до вимог ст.371 Закону
України «Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон №
1788-XII) врегульовано види оплати праці,
що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань і
індексацію нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що відображено у
наданій довідці форми N5-1 (а.с.23).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року №1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Вказана правова позиція відображена у
Постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на
підставі ст.2442 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що види оплати
праці та інших виплат, які враховуються
при обчисленні середньомісячної
заробітної плати для перерахунку
пенсії, не повинні виходити із
складової заробітної плати, яку
отримував державний службовець на час
виходу на пенсію, оскільки таке
звуження суперечить ст.371 Закону
України «Про державну службу».

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
вимог позивача.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 02 грудня 2013 року у справі №
242/5841/13-а - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 02 грудня 2013 року
у справі № 242/5841/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання ухвали
у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена
17 січня 2014 року

Колегія суддів
М.В.
Бишов

В.А. Шальєва

І.Д.
Компанієць