Справа № 753/17476/13-а
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р. суддя Дарницького
районного суду міста Києва Каліушко
Ф.А., розглянувши в приміщенні суду в
місті Києві у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчОСОБА_1ії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районні м. Києва (далі по
тексту - відповідач, УПФУ в Дарницькому
районі м. Києва) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії.

Адміністративний позов мотивований
тим, що ОСОБА_1 є суддею Вищого
господарського суду України у
відставці, при наявності 25 років стажу
на посаді судді отримує щомісячне
грошове утримання у розмірі 90%
грошового утримання працюючого судді.
Крім того, позивач зазначає, що система
оплати праці суддів змінилась, розмір
зарплати працюючих суддів значно
підвищився, а розмір її грошового
утримання залишився незмінним.

28 серпня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з проханням визначити
розмір щомісячного грошового
утримання у відповідності з оплатою
праці працюючого судді Вищого
господарського суду України, з посади
якого вона пішла у відставку, але 09
жовтня 2013 року їй була надана
відповідь, у якій їй відмовлено у
перерахунку. Підставою для відмови
відповідачем вказано норму ч. 4 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» (далі по тексту - ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів»), в якій
зазначено про право на перерахунок
лише суддям Конституційного Суду
України.

Позивач вважає таку відмову
протиправною, посилаючись на певні
нормативні акти, а також на рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013 у справі щодо змін умов
виплати пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці.

Розгляд справи здійснюється у
передбаченому ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідач належним чином
повідомлений про відкриття
провадження по справі, будь-яких заяв
чи заперечень до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної
процесуальної норми, виходячи із суті
позовних вимог, під час розгляду даної
справи відповідачу необхідно довести
правомірність своїх дій.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває
на обліку в УПФУ в Дарницькому районі м.
Києва та, як суддя у відставці, отримує
щомісячне довічне грошове утримання
відповідно до ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» у розмірі 90% грошового
утримання працюючого судді, її стаж на
посаді судді становить понад 25 років.

Відповідно до виданої Вищим
господарським судом України довідки
про розмір суддівської винагороди для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді Вищого
господарського суду України, станом на
03 червня 2013 року суддівська винагорода
судді, який працює на відповідній
посаді, становить 24 775,20 грн.

28 серпня 2013 року позивач звернулася до
УПФУ в Дарницькому районі м. Києва з
заявою про перерахунок розміру
довічного грошового утримання згідно з
рішенням Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № 3-рп2013 у частині
щодо відповідності Конституції
України окремим положенням ст. 138 ЗУ
«Про судоустрій та статус суддів»,
виходячи з оплати праці працюючого
судді на відповідній посаді, проте у
перерахунку пенсії позивачеві було
відмовлено.

Відповідно до листа УПФУ в Дарницькому
районі м. Києва № 5507/06 від 09.10.2013 року,
підставою для відмови у перерахунку
позивачеві пенсії є те, що згідно ч. 4 ст.
138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»
визначено право на перерахунок пенсії
лише суддям Конституційного Суду
України.

Однак, дана відмова є безпідставною з
огляду на наступне.

Положеннями ст. 126 Конституції України
закріплені основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до стст. 136-138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» належне
матеріальне та соціальне забезпечення
судді, в тому числі і щомісячне довічне
грошове утримання, є елементами
статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Згідно з ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів», в редакції від 07.07.2010
року, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

В подальшому, з 01.10.2011 року зазначену
частину ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» викладено у новій
редакції, відповідно до якої, щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Однак, пунктом 8 мотивувальної частини
рішення Конституційного Суду України
№ 3-рп2013 від 03.06.2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», статті 138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» (справа щодо змін умов
виплати пенсій і щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці) визначено, що частина третя
статті 138 Закону №2453 у редакції Закону
№3668 суперечить Конституції України та
не підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону №2453 в редакції до змін, внесених
Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

На підставі вищевикладеного,
обчислення щомісячного довічного
утримання суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, а тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

Посилання відповідача при відмові
позивачу в перерахунку виплат на ч. 4 ст.
138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»,
якою передбачено перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддів Конституційного Суду
України, суд вважає безпідставним, так
як до даних правовідносин
застосовується вищенаведена норма ч. 3
ст. 138 цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. А згідно з п. 14 ч.
1 ст. 92 Конституції України статус
суддів визначається виключно законами
України. Матеріальне та
соціально-побутове забезпечення, в
тому числі, і пенсія суддів, є
елементами статусу судді.

Таким чином, за підсумовуючим аналізом
наведених правових норм, суд дійшов
висновку, що дії УПФУ в Дарницькому
районі м. Києва щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів» є
протиправними, а тому порушують права і
законні інтереси останньої, які мають
бути поновлені шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок її
суддівського довічного грошового
утримання у розмірі 90 % від грошового
утримання судді, що працює на
відповідній посаді на підставі наданої
їй довідки про розмір суддівської
винагороди для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді
Вищого господарського суду України
виданої Вищим господарським судом
України.

В той же час, вимоги позивача з приводу
зобов'язання відповідача в подальшому
здійснювати перерахунки щомісячного
довічного грошового утримання в
залежності від підвищення розміру
мінімальної заробітної плати та
посадового окладу судді відповідно до
ст. 129 ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів» не підлягають задоволенню,
оскільки захист порушеного права в
майбутньому, діючим законодавством не
передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного та керуючись
стст. 22, 92, 126 Конституції України ст. 138
ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», та
стст. 9, 11, 71, 94, 128, 159-163, 1832 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва про
визнання протиправною відмови та
зобов'язання вчинити дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Дарницькому районі м. Києва щодо
відмови в проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді Вищого господарського
суду України у відставці ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дарницькому районі м.
Києва провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1,
починаючи з 03 червня 2013 року, з
врахуванням довідки, наданої Вищим
господарським судом України щодо
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді, та
сплачувати його у розмірі 90% від суми 24
775,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в
розмірі 34 гри. 41 коп. присудити ОСОБА_1 з
Державного бюджету України.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване рішення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.