Справа № 2а-12207/09/2570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року
м. Київ К-35810/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Чернігівської міжрайонної державної
податкової інспекції Чернігівської
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від
19.01.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.10.2010 у справі № 2а-12207/09/2570

за позовом Приватного
автотранспортного підприємства
"Інтрансавтострой"

до Чернігівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Чернігівської області

про визнання неправомірними
дій, скасування акту про анулювання
реєстрації платника ПДВ та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з
позовом про скасування акту від 29.10.2009
№ 2 про анулювання реєстрації
Товариства як платника податку на
додану вартість (далі - ПДВ) на підставі
пп. "ґ" п. 9.8 ст. 9 Закону України "Про
податок на додану вартість" у зв'язку із
поданням останнім протягом дванадцяти
послідовних податкових місяців (з
жовтня 2008 року по вересень 2009 року)
податкових декларацій з ПДВ, які
свідчать про відсутність
оподатковуваних поставок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
послався на те, що починаючи з червня 2009
року здійснював оподатковувані
операції, за наслідками яких у нього
виникло право на податковий кредит,
крім того зазначає, що оскільки
Державною виконавчою службою на
рахунки та майно Товариства було
накладено арешт, позивач не мав права
реалізовувати належне йому майно та
розпоряджатися коштами на рахунках, що
і вплинуло на його господарську
діяльність.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного адміністративного суду,
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі.

Вказані судові рішення вмотивовано
висновком, зокрема, про те, що до
оподаткованих поставок належать
операції як з продажу, так і з придбання
товарів (послуг), тому оскільки
Товариство здійснювало операції, за
наслідками яких у нього виникло право
на податковий кредит, що було
відображено у податкових деклараціях з
ПДВ, у відповідача не було підстав
анулювати реєстрацію платника ПДВ.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Державна податкова інспекція подала
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У поданих запереченнях на скаргу
позивач просить у задоволенні скарги
відмовити через її необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та
заперечення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу необхідно відхилити з
наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, Товариство знаходиться на
податковому обліку у Чернігівській
міжрайонній державній податковій
інспекції Чернігівської області.

29.10.2009 державним податковим органом
оформлено акт № 2 про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість позивача на підставі пп. "г" п.
9.8 ст. 9 Закону України "Про податок на
додану вартість" у зв'язку з подання
позивачем декларацій з показниками, що
свідчать про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних місяців,
починаючи з липня 2008 року.

Згідно з пп. "ґ" п. 9.8 ст. 9 Закону України
від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на
додану вартість" (втратив чинність з
01.01.2011) реєстрація діє до дати її
анулювання, яка відбувається у
випадках, якщо особа, зареєстрована як
платник податку, не надає податковому
органу декларації з цього податку
протягом дванадцяти послідовних
податкових місяців або подає таку
декларацію (податковий розрахунок), яка
(який) свідчить про відсутність
оподатковуваних поставок протягом
такого періоду, а також у випадках,
визначених законодавством стосовно
порядку реєстрації суб'єктів
господарювання.

Анулювання реєстрації на зазначених
підставах здійснюється за ініціативою
відповідного податкового органу (п. 25.2
Положення про реєстрацію платників
ПДВ, затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
01.03.2000 № 79).

За змістом п. 25.2.1 наведеного Положення
органи державної податкової служби
здійснюють постійний моніторинг
платників податку на додану вартість,
які включені до Реєстру, та приймають
рішення про анулювання реєстрації у
разі існування підстав, визначених у
пп. "б"-"ґ" п. 9.8 ст. 9. У випадку,
передбаченому пп. "ґ", рішення може бути
прийнято за наявності довідки про
результати документальної невиїзної
перевірки на підставі поданих
податкових декларацій з ПДВ, складеної
підрозділом оподаткування юридичних
або фізичних осіб, яка свідчить про
відсутність у платника податку
оподатковуваних поставок протягом
дванадцяти послідовних податкових
місяців.

Так, за змістом пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
вказаного Закону об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з поставки товарів та послуг,
місце надання яких знаходиться на
митній території України.

Зазначені норми Закону, як і визначення
понять поставки товарів та послуг,
наведені у п. 1.4 ст. 1 Закону № 168/97-ВР, не
дають підстав для розмежування
операцій з продажу та придбання
товарів (послуг) при визначенні
оподатковуваної поставки для
застосування п. "ґ" п. 9.8 ст. 9 Закону №
168/97-ВР, оскільки операція з поставки
товарів та послуг, що є об'єктом
оподаткування ПДВ, є двостороннім
правочином, і для однієї сторони така
операція є продажем, а для іншої -
придбанням, в результаті чого у
продавця виникає податкове
зобов'язання, а у покупця - право на
податковий кредит. Тобто, поняття
оподатковуваної поставки охоплює як
операції з продажу товарів (послуг), так
і операції з їх придбання.

Як встановили суди у справі, що
розглядається, Товариство починаючи з
червня 2009 року здійснювало операції з
придбання послуг, внаслідок яких у
нього виникло право на податковий
кредит, відображений в податкових
деклараціях з ПДВ.

За таких обставин висновок судів
попередніх інстанцій про те, що у
Державної податкової інспекції були
відсутні підстави, з якими чинне
законодавство пов'язує анулювання
реєстрації платника ПДВ, є правомірним.

Доводи касаційних скарг зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

З урахуванням викладеного, суд
касаційної інстанції відхиляє доводи
Державної податкової інспекції,
викладені у касаційній скарзі, і не
вбачає підстав для скасування законних
і обґрунтованих судових рішень першої
та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Чернігівської
міжрайонної державної податкової
інспекції Чернігівської області
відхилити.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 19.01.2010 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.10.2010 у
справі № 2а-12207/09/2570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко