Справа № 161/6220/13-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6220/13-а
Провадження № 161/6220/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
Луцький міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючого - судді Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: представника позивача -
Хохлова В.О.

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом Державного
підприємства «Волинський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» до Луцької
міської ради, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого
комітету Луцької міської ради,
Головного управління Держземагенства
у Волинській області про скасування
рішень Луцької міської ради та
виконавчого комітету Луцької міської
ради та визнання нечинним державного
акту, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Волинський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Луцької міської ради, третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого
комітету Луцької міської ради,
Головного управління Держземагенства
у Волинській області про скасування
рішень Луцької міської ради та
виконавчого комітету Луцької міської
ради та визнання нечинним державного
акту.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.04.1979 р.
виконавчий комітет Луцької міської
ради народних депутатів рішенням № 124
затвержено акт вибору та виділено
земельну ділянку Волинському філіалу
Інституту «Укрзепроект» під добудову
виробничого будинку по вул. Радянській
загальною площею 0,16 га за рахунок
міськземфонду та власних домоволодінь
згідно додатку № 2, зобов'язано
забудовника розробити проект забудови
земельної ділянки згідно
архітектурно-планувального завдання
головного архітектора міста, внести в
генеральний кошторис будівництва
вартість всіх затрат, зв'язаних з
освоєнням земельної ділянки. Одночасно
виконавчий комітет Луцької міської
ради народних депутатів просив
виконком Волинської обласної ради
нароних депутатів дати дозвіл на
знесення індивідуальних житлових
будинків згідно додатку № 2.

Додатком № 2 до рішення виконкому
Луцької міської ради № 124 від 12.04.1979
року, була затверджена відомість про
земельні ділянки, що вилучаються у
землекористувачів для будівництва та
про будови, споруди і зелені насадження
на цих ділянках.

Згідно із зазначеною відомістю
Волинський філіал інституту
«Укрземпроект» замість вилучених
земельних ділянок та будинків був
зобов'язаний надати квартири сімом
сім'ям громадян.

У ОСОБА_4 була вилучена земельна
ділянка площею 340 кв.м. із посадженими
на ній: 10 деревами, та насадженнями
полуниці; земельна ділянка площею 300
кв.м. із посадженими на ній: 10 деревами,
28 кущами, насадженнями малини та
полуниці.

У ОСОБА_2 була вилучена ділянка площею
300 кв.м. із наявними на ній хлівом та
вбиральнею, посадженими 18 деревами.

12.02.1981 року виконавчий комітет Луцької
міської ради народних депутатів
рішенням № 59 додатково виділив
Волинському філіалу інституту
«Укрземпроект» земельну ділянку
площею 0,07 га по вул. Радянській в м.
Луцьку під добудову виробничого
будинку згідно з додатком, зобов'язано
забудовника розробити проект забудови
земельної ділянки відповідно до
архітектурно-планувального завдання
головного архітектора міста.

Після виділення вказаних земельних
ділянок Волинський філіал
Українського державного інституту
проектування міст «Гіпроград» в 1982
році виготовив на замовлення позивача
робочий проект будівництва добудови
виробничо-лабораторного корпусу.

Крім того, протягом двох років замість
вилучених земельних ділянок та
будинків, інститут надав квартири
п'ятьом сім'ям.

У 1989 році Волинський філіал інституту
«Укрземпроект» реорганізовано у
Волинський філіал Українського
науково-дослідного і
проектно-вишукувального інституту по
землеустрою, а згодом, у 1992 році у
Державне підприємство «Волинський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», який як
правонаступник, здійснює свою
діяльність на господарських
розрахункових умовах, не мав
фінансової можливості для придбання ще
двох квартир для відселення двох сімей
та початку будівництва виробничого
будинку-виробничо-лабораторного
корпусу.

Згідно з рішенням Луцької міської ради
№538 від 30.10.1991 року вулиця Радянська в м.
Луцьку була розділена на три частини і
в ділянці від Театрального майдану до
педагогічного інституту отримала
назву імені Володимира Винниченка,
було ліквідовано вулицю Промислову і
нумерацію будинків, розташованих на
цій вулиці, прив'язано до вулиці
Винниченка.

Таким чином, будівля, що мала адресу
АДРЕСА_3 отримала адресу АДРЕСА_4;
будівля, що мала адресу АДРЕСА_5
отримала адресу АДРЕСА_2; будівля, що
мала адресу АДРЕСА_6 отримала адресу
вулиця АДРЕСА_7.

На підставі рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради народних
депутатів № 276 від 29.05.1997 року «Про
закріплення та додаткове виділення
земельних ділянок громадянам міста»,
згідно з яким за будинком АДРЕСА_2 була
закріплена земельна ділянка площею 0,1752
га.

Рішенням Луцької міської ради № 7/58 від
25.10.2006 року «Про передачу у спільну
часткову власність земельної ділянки
гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1» та рішення Луцької міської
ради № 12/24.1 від 28.03.2007 року «Про
внесення змін до рішення міської ради
від 25.10.2006 р. № 7/58 «Про передачу у
спільну часткову власність земельної
ділянки гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1» було передано у
власність ОСОБА_2 - 7/20, ОСОБА_4 - 7/20 частин
земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,10
га та надано в оренду земельну ділянку
площею 0,0080 га терміном на 5 років для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд.

На підставі рішення Луцької міської
ради № 7/58 від 25.10.2006 року та № 12/24.1 від
28.03.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0504 га №
23 від 12.06.2007 року.

Крім того, на підставі рішення Луцької
міської ради № 23/97 від 26.04.2012 року «Про
надання гр. ОСОБА_5 дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд на АДРЕСА_2» ОСОБА_5 надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд на
АДРЕСА_2 площею 0,0576 га за рахунок
земель, що перебувають у користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Позивач вважає, що закріплення за
житловим будинком АДРЕСА_2 в м. Луцьку
земельної ділянки площею 1752 кв.м,
надання у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_4
земельної ділянки площею 504 кв.м. по
АДРЕСА_1, було здійснене виконавчим
комітетом Луцької міської ради
народних депутатів та Луцькою міською
радою з порушеннями вимог ст. ст. 16, 37-41
Земельного кодексу Української PCP (в
редакції 1970 р.) та ст. ст. 116, 141 та 152
Земельного кодексу України (в редакції
2001 p.), а саме, без попереднього
вилучення частини вказаних земельних
ділянок у її законного користувача -
Волинського філіалу інституту
«Укрземпроект» та його
правонаступника - Державного
підприємства «Волинський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» та без згоди
останнього.

Позивач просить суд скасувати рішення
виконавчого комітету Луцької міської
ради народних депутатів № 276 від 29.05.1997
року «Про закріплення та додаткове
виділення земельних ділянок
громадянам міста»; рішення Луцької
міської ради № 7/58 від 25.10.2006 року «Про
передачу у спільну часткову власність
земельної ділянки гр. гр. ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1», рішення Луцької міської ради
№ 12/24.1 від 28.03.2007 року «Про внесення
змін до рішення міської ради від 25.10.2006
року № 7/58 «Про передачу у спільну
часткову власність земельної ділянки
гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1», рішення Луцької міської ради
№ 23/97 від 26.04.2012 року «Про надання гр.
ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд на
АДРЕСА_2» та визнати нечинним державний
акт № 23 від 12.06.2007 року на право
власності на земельну ділянку
кадастровий номер 110140050 в частині
земельної ділянки площею 0,0156 га.

Ухвалою суду від 11.07.2013 року до участі у
справі залучено в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні
відповідача - виконавчий комітет
Луцької міської ради та Головне
управління Держкомагенства у
Волинській області.

В судовому засіданні представник
позивача - Хохлов В.О. підтримав позовну
заяву з підстав в ній зазначених.
Просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача -
ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача Луцької
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчий
комітет Луцької міської ради, Головне
управління Держземагенства у
Волинській області в судове засідання
не з'явились з невідомих суду причин,
проте належним чином були повідомлені
про час та місце розгляду справи. Про
причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення
представника позивача - Хохлова В.О.,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні відповідача - ОСОБА_2,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
безпідставний та не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до статей 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Ст.ст. 12, 122, 124 Земельного кодексу
України передбачено, що розпорядження
землями комунальної власності, у тому
числі надання їх в користування, оренду
належить по повноважень та
здійснюються до вимог цього кодексу на
підставі рішення відповідного органу
місцевого самоврядування згідно з його
повноваженнями.

Згідно п. 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин відповідно до
закону.

Ст. 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено,
що Рада в межах своїх повноважень
приймає нормативні та інші акти у формі
рішень.

Рішення ради приймається на її
пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від
загального складу ради, крім випадків,
передбачених цим Законом. При
встановлені результатів голосування
до загального складу сільської,
селищної, міської ради включається
сільський, селищний, міський голова,
якщо він бере участь у пленарному
засіданні ради, і враховується його
голос.

Рішення ради приймається відкритим (у
тому числі поіменним) або таємним
голосуванням.

Рішенням виконавчого комітету Луцької
міської ради народних депутатів 12.04.1979
року № 124 затверджено акт вибору та
виділено земельну ділянку Волинському
філіалу Інституту «Укрзепроект» під
добудову виробничого будинку по вул.
Радянській загальною площею 0,16 га за
рахунок міськземфонду та власних
домоволодінь згідно додатку № 2,
зобов'язано забудовника розробити
проект забудови земельної ділянки
згідно архітектурно-планувального
завдання головного архітектора міста,
внести в генеральний кошторис
будівництва вартість всіх затрат,
зв'язаних з освоєнням земельної
ділянки. Одночасно виконавчий комітет
Луцької міської ради народних
депутатів просив виконком Волинської
обласної ради нароних депутатів дати
дозвіл на знесення індивідуальних
житлових будинків згідно додатку № 2
(а.с. 15).

Додатком № 2 до рішення виконкому
Луцької міської ради № 124 від 12.04.1979
року, була затверджена відомість про
земельні ділянки, що вилучаються у
землекористувачів для будівництва та
про будови, споруди і зелені насадження
на цих ділянках, згідно якої Волинський
філіал інституту «Укрземпроект»
замість вилучених земельних ділянок та
будинків був зобов'язаний надати
квартири сімом сім'ям громадян.

В судовому засіданні встановлено, що у
ОСОБА_4 була вилучена земельна ділянка
площею 340 кв.м. із посадженими на ній: 10
деревами, та насадженнями полуниці;
земельна ділянка площею 300 кв.м. із
посадженими на ній: 10 деревами, 28
кущами, насадженнями малини та
полуниці, у ОСОБА_2 була вилучена
ділянка площею 300 кв.м. із наявними на
ній хлівом та вбиральнею, посадженими 18
деревами.

12.02.1981 року виконавчий комітет Луцької
міської ради народних депутатів
рішенням № 59 додатково виділив
Волинському філіалу інституту
«Укрземпроект» земельну ділянку
площею 0,07 га по вул. Радянській в м.
Луцьку під добудову виробничого
будинку згідно з додатком, зобов'язано
забудовника розробити проект забудови
земельної ділянки відповідно до
архітектурно-планувального завдання
головного архітектора міста (а.с. 16).

Після виділення вказаних земельних
ділянок Волинський філіал
Українського державного інституту
проектування міст «Гіпроград» в 1982
році виготовив на замовлення позивача
робочий проект будівництва добудови
виробничо-лабораторного корпусу.

Згідно з рішенням Луцької міської ради
№538 від 30.10.1991 року вулиця Радянська в м.
Луцьку була розділена на три частини і
в ділянці від Театрального майдану до
педагогічного інституту отримала
назву імені Володимира Винниченка,
було ліквідовано вулицю Промислову і
нумерацію будинків, розташованих на
цій вулиці, прив'язано до вулиці
Винниченка (а.с. ).

На підставі рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради народних
депутатів № 276 від 29.05.1997 року «Про
закріплення та додаткове виділення
земельних ділянок громадянам міста» за
будинком АДРЕСА_2 була закріплена
земельна ділянка площею 0,1752 га (а.с. 21).

Рішенням Луцької міської ради № 7/58 від
25.10.2006 року «Про передачу у спільну
часткову власність земельної ділянки
гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1» та рішення Луцької міської
ради № 12/24.1 від 28.03.2007 року «Про
внесення змін до рішення міської ради
від 25.10.2006 р. № 7/58 «Про передачу у
спільну часткову власність земельної
ділянки гр. гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1» було передано у
власність ОСОБА_2 - 7/20, ОСОБА_4 - 7/20 частин
земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 0,10
га та надано в оренду земельну ділянку
площею 0,0080 га терміном на 5 років для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд (а.с. 22, 23).

Відповідно до рішення Луцької міської
ради № 23/97 від 26.04.2012 року «Про надання
гр. ОСОБА_5 дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд на
АДРЕСА_2» ОСОБА_5 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд на
АДРЕСА_2 площею 0,0576 га за рахунок
земель, що перебувають у користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 24, 25).

Судом встановлено, що оскаржувані
рішення Луцької міської ради прийнято
без порушень передбаченої Регламентом
процедури розгляду питання в міській
раді. Дані проекти рішень попередньо
розглядалися профільною постійною
комісією міської ради та прийнято
рекомендації.

Питання про передачу у спільну
часткову власність земельної ділянки
ОСОБА_2, ОСОБА_8, надання дозволу на
розробку проекту відведення земельної
ділянки ОСОБА_5 розглядалося на
депутатській комісії, на сесії міської
ради та підтримане більшістю голосів
від загального складу міської ради.

Таким чином, процедура прийняття
рішення встановлена ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» Луцькою міською радою не була
порушена.

Крім того, відповідно до ст. 60 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органи місцевого
самоврядування від імені та в
інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
доцільність, порядок та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою.

Отже, рішення Луцької міської ради від
26.04.2012 року № 23/97 «Про надання гр. ОСОБА_5
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1» є процесуальним документом,
який надає право громадянці розробити
проект землеустрою і його погодити у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України міська рада зобов'язана
розглянути клопотання (заяву) і надати
згоду (дозвіл) на розроблення проекту
відведення земельної ділянки.

Даний проект землеустрою підлягає до
затвердження шляхом прийняття рішення
на сесії міської ради про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. На підставі такого
рішення проводиться державна
реєстрація права власності на земельну
ділянку.

Однак, Луцька міська рада, як власник і
законний розпорядник земель м. Луцька,
має право, а не обов'язок надати у
власність земельну ділянку, прийнявши
відповідне рішення із зазначенням
підстав його прийняття.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
землеустрій» проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки - це
документ, що розробляється фізичними
або юридичними особами, які мають
ліцензію на проведення робіт із
землеустрою і включає в себе текстові
та графічні матеріали, обов'язкові
положення, встановлені завданням на
розроблення проекту, інші дані,
необхідні для вирішення питання щодо
відведення земельної ділянки та
складається у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляються у разі
виділення фізичній особі земельної
ділянки, межі якої не встановлені із
земель комунальної власності. Таким
чином, проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється на кожну новоутворену
земельну ділянку.

Згідно Закону України «Про державний
земельний кадастр», який вступив в дію
01.01.2013 pоку, визначено порядок розробки
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Відповідно до п. 8 ст. 51 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет ради є підзвітним і
підконтрольним раді, що його утворила з
питань здійснення ним повноважень
органів виконавчої влади, а рішення
виконавчого комітету ради з питань,
віднесених до власної компетенції
виконавчих органів ради, можуть бути
скасовані відповідною радою.

Згідно з вимогами законодавства,
питання про скасування рішення
виконкому повинно бути винесено на
розгляд сесії міської ради та прийнято
відповідне рішення.

Тому, вимога позивача про скасування
рішення виконавчого комітету Луцької
міської ради народних депутатів № 276
від 29.05.1997 року «Про закріплення та
додаткове виділення земельних ділянок
громадянам міста» не підлягає до
скасування, оскільки є передчасною, у
зв'язку із відсутністю рішення міської
ради по даному питанню.

Крім того, позивачем в судовому
засіданні не заявлялось клопотання
щодо залучення до участі у справі в
якості співвідповідача виконавчого
комітету Луцької міської ради, а лише
як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача.

Ст. 152 ЗК України передбачено, що
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Документ, що посвідчує право власності
чи право постійного користування
земельною ділянкою, згідно ч. 1 ст. 126
Земельного кодексу України, є
державний акт, а право оренди землі,
відповідно до ч.2 тієї ж правової норми,
оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Позивач не надав суду документів, що
посвідчують право власності чи право
користування спірною земельною
ділянкою.

Обставини, на які посилається позивач
щодо наявності в нього права власності
чи права користування земельною
ділянкою, мають бути підтверджені
засобами доказування передбаченими
ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України
і не можуть бути підтверджені іншими
засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, у
позивача відсутнє право постійного
користування земельною ділянкою на
момент прийняття оспорюваних рішень
міської ради та її виконавчого
комітету.

Волинському філіалу інституту
«Укрземпроект», ні реорганізованому
вподальшому у Волинський філіал
Українського науково-дослідного і
проектного інституту по землеустрою
ніколи не посвідчувалося право
постійного землекористування шляхом
видачі державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Крім того, безпідставними є посилання
позивача на п. 6 Перехідних положень ЗК
України яким встановлено, що громадяни
та юридичні особи, які мають у
постійному користуванні земельні
ділянки, але за цим кодексом не можуть
мати їх на такому праві, повинні до 1
січня 2008 року переоформити їх у
встановленому порядку право власності
або право оренди на них та рішення
Конституційного Суду України № 5-рп/2005
у справі № 1-17/2005 від 22.09.2005 pоку, яким
визнано неконституційним зобов'язання
переоформити право постійного
землекористування земельною ділянкою,
оскільки, позивач не надав суду жодних
доказів та правовстановлюючого
документу (державного акту на право
постійного землекористування), що
передбачалось Земельним кодексом
Української РСР 1970 року.

Разом з тим, позивачем не надано суду
доказів на підтвердження сплати
земельного податку як постійним
землекористувачем.

Таким чином, право постійного
землекористування позивачем не
доведено належними і допустимими
доказами, в розумінні ст.ст. 69, 70 КАС
України.

Отже, суд приходить до висновку,
що оскаржувані рішення були прийняті
компетентним органом у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та Законами
України та жодним чином не порушують
законні права та інтереси позивача,
правових підстав для їх скасування суд
не вбачає, а тому в задоволенні позову
слід відмовити за безпідставністю
вимог.

Керуючись ст. 10, 15, 86, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, 120, 125, 126, 141 Земельного Кодексу
України, Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

В задоволенні позову Державного
підприємства «Волинський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» до Луцької
міської ради, третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, виконавчого
комітету Луцької міської ради,
Головного управління Держземагенства
у Волинській області про скасування
рішень Луцької міської ради та
виконавчого комітету Луцької міської
ради та визнання нечинним державного
акту - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
А.В.
Олексюк