Справа № 801/7509/13-а
Суддя: Ілюхіна Ганна Павлівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа № 801/7509/13-а

15.01.14 м. Севастополь

Севастопольський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Ілюхіної Г.П.,

суддів Яковенко С.Ю. ,

Лядової Т.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інститут "Шельф" на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим (суддя
Кисельова О.М. ) від 01.10.13 у справі №
801/7509/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інститут "Шельф" (вул.
Севастопольська, 45, м. Сімферополь,
Автономна Республіка Крим, 95013)

до Управління Пенсійного фонду України
в Центральному районі м. Сімферополя
АР Крим (вул. Дм. Ульянова, 10, м.
Сімферополь, Автономна Республіка
Крим, 95013)

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.10.2013 у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю (арк.с. 118-119).

Рішення суду мотивовано тим, що згідно
розрахунку штрафних санкцій та пені до
рішення про застосування штрафних
санкцій №3809 від 19.07.2013 відповідач
нараховував штрафні санкції та пеню
виключно на суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску, а відтак перераховані
позивачем грошові кошти
зараховувалися відповідачем в порядку
календарної черговості виникнення
боргу.

Не погодившись із зазначеною
постановою суду, позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Інститут
"Шельф", звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
01.10.2013 та прийняти нове рішення по
справі (арк.с. 125-129).

Доводи апеляції мотивовані тим, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи; Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим перевищило свої повноваження
щодо розподілу грошових коштів,
сплачених Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інститут "Шельф" в
рахунок погашення сум єдиного внеску
за поточні місяці 2012 року та
зарахування відповідачем сплачених
сум в рахунок сплати заборгованості у
порядку календарної черговості їх
виникнення по виконавчим документам,
які знаходяться на примусовому
виконанні у ВДВС.

В судове засідання, призначене на
15.01.2014, позивач та відповідач явку
уповноважених представників не
забезпечили, про дату, час та місце
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином та своєчасно.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Розглянувши справу в порядку статей 195,
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
встановила наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інститут "Шельф"
зареєстровано як страхувальник в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим, номер реєстраційної картки
страхувальника 15010055 (арк.с. 69-70).

З картки особового рахунку платника
єдиного внеску, вбачається, що позивач
всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.6, ч.8 ст.9
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
єдиний внесок в установлені законом
строки та у повному обсязі не сплачував
у зв'язку із чим станом на 20.11.2012 за ним
склалася заборгованість зі сплати
єдиного внеску (арк.с.70-72).

19.07.2013 Управлінням Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Сімферополя АР Крим до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інститут
"Шельф" на підставі пункту 2 частини
одинадцятої статті 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несвоєчасну
сплату єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, застосовані
фінансові санкції за рішенням №3809 у
вигляді штрафу у розмірі 11 899, 34 грн. та
пені у розмірі 19 537,88 грн., за період з
20.11.2012 по 23.05.2013 (арк.с. 27).

У періоді з 20.11.2012 по 23.05.2013 позивач
постійно мав недоїмку зі сплати
єдиного внеску, що підтверджується
карткою особового рахунку.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються
Конституцією України, Законом України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 (далі -
Закон № 2464-VI).

Суд першої інстанції здійснив аналіз
діючого законодавства України та
дійшов вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування;

Відповідно до п.п.1,4 частини другої
статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Частиною третьою статті 25 Закону №2464-VI
встановлено, що суми недоїмки
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів.

Згідно частиною шостою статті 25 Закону
№2464-VI за рахунок сум, що надходять від
платника єдиного внеску або від
державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Частиною десятою статті 25 Закону
№2464-VI передбачено, що на суму недоїмки
нараховується пеня з розрахунку 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

Згідно з пунктом 2 частини
одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум;

Згідно частини тринадцятої статті 25
Закону №2464-VI, нарахування пені,
передбаченої цим законом, починається
з першого календарного дня, що настає
за днем закінчення строку внесення
відповідного платежу, до дня його
фактичної сплати (перерахування)
включно. У разі оскарження платником
єдиного внеску вимоги про сплату
недоїмки нарахування пені зупиняється
з дня подання скарги до органу доходів
і зборів або позову до суду.

Відповідно до частини чотирнадцятої
статті 25 Закону №2464-VI, нарахування
пені та застосування штрафів,
передбачених цим Законом, посадова
особа органу доходів і зборів у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску. Суми пені та штрафів,
передбачених цим Законом, підлягають
сплаті платником єдиного внеску
протягом десяти робочих днів після
надходження відповідного рішення.
Зазначені суми зараховуються на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
зарахування єдиного внеску. При цьому
платник у зазначений строк має право
оскаржити таке рішення до органу
доходів і зборів вищого рівня або до
суду з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
територіального органу доходів і
зборів, яким прийнято це рішення.

Згідно частини восьмої статті 9 Закону
№2464-VI платники єдиного внеску
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за відповідний базовий
звітний період, не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника (частиною дванадцятою статті 9
Закону №№2464-VI).

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 13 Закону №2464-VI органи
Пенсійного фонду України мають право
застосовувати фінансові санкції,
передбачені цим Законом.

Згідно розрахунку штрафних
санкцій та пені до рішення про
застосування штрафних санкцій №3809 від
19.07.2013 відповідач нараховував штрафні
санкції та пеню виключно на суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
твердження позивача у позовній заяві
на ту обставину, що відповідачем
нараховані штрафні санкції та пеня на
суми штрафних санкцій є
необґрунтованим, оскільки позивачем
проведено перерозподіл грошових
коштів у порядку календарної
черговості, сплачених підприємством на
оплату єдиного внеску за поточні
місяці 2012 року.

За таких обставин, судова колегія
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що протягом періоду з 20.11.2012
по 23.05.2013 нарахування штрафних санкцій
та пені, позивач мав недоїмку зі сплати
єдиного внеску, штрафних санкцій і
пені, а відтак перераховані позивачем
грошові кошти зараховувалися
відповідачем в порядку календарної
черговості виникнення боргу.
Відповідач правомірно нарахував
позивачу штрафні санкції у розмірі 10%
своєчасно не сплачених сум єдиного
внеску та нарахована пеня на суму
недоїмки у розмірі 0,1 відсотка суми
недоплати за кожний день прострочення
платежу.

Доводи, мотиви, обґрунтування позивача
спростовуються наданими відповідачем
в матеріали справи доказами та
нормами діючого законодавства, які
позивачем тлумачаться довільно.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що судом першої
інстанції у мотивувальній частині
постанови невірно зазначено номер
реєстраційної картки страхувальника
150155 в той час, як в матеріалах справи
міститься копія картки особового
розрахунку ТОВ «Інститут «Шельф» в
якій зазначено номер реєстраційної
картки 15010055 (арк.с. 69-70), невірно
зазначено дату рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Сімферополя АР
Крим за № 3809 вказано 06.11.2012, замість
вірного 19.07.2013; невірно зазначено
висновок суду першої інстанції:
«позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав» та не
співпадає з резолютивною частиною
постанови, я якій зазначено: «у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю», але ці описки не є
підставою для скасування чи зміни
судового рішення, оскільки мають бути
виправлені судом першої інстанції в
порядку статті 169 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Правова оцінка, яку суд першої
інстанції надав обставинам справи, не
суперечить вимогам процесуального і
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги щодо їх
неправильного застосування є
необґрунтованими.

Судове рішення є законним і
обґрунтованим й не може бути скасовано
з підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись частиною третьою статті 24,
статтями 160, 167,169, частиною першою
статті 195, статтею 196, пунктом 1 частини
першої статті 198, статтею 200, пунктом 1
частини першої статті 205, статтями 206, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інститут "Шельф" на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
01.10.13 у справі № 801/7509/13-а залишити без
задоволення.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.10.13 у справі №
801/7509/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі
згідно з частиною п'ятою статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку статті 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою касаційна скарга
на судові рішення подається
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Г.П.Ілюхіна

Судді підпис С.Ю.
Яковенко

підпис Т.Р.Лядова

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Г.П.Ілюхіна