Справа № 808/8092/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року (о 12 год. 05 хв.)Справа №
808/8092/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

за участю представника позивача Дядько
А.С.,

представника відповідача Карленко Н.Т.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Унмак»

до Вільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

про часткове скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унмак» (далі - ТОВ
«Унмак», позивач) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до Вільнянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - Вільнянська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій
області, відповідач), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення № 000009220
від 16.04.2013 та № 000010220 від 16.04.2013 в частині
основного платежу у розмірі 304 082,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 152 041,00
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що Вільнянською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведена планова виїзна
документальна перевірка ТОВ «Унмак» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2011 по 31.12.2012, за
результатами якої складено Акт від
02.04.2013 №124/22/35914495. На підставі Акту
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 16.04.2013 № 000009220
та № 000010220. За результатами перевірки
відповідачем зроблено висновок про
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання позивачем товару
у ТОВ «Ангстрем Континенталь». Позивач
не згодний із результатами перевірки
та нарахованими сумами податкових
зобов'язань. Вважає, що висновки в Акті
про відсутність факту здійснення
господарських операцій між ТОВ «Унмак»
та ТОВ «Ангстрем Континенталь» є
незаконними. Зазначає, що всі операції
з купівлі-продажу товару між ТОВ
«Унмак» та ТОВ «Ангстрем Континенталь»
відповідають вимогам чинного
законодавства. Товар дійсно
поставлявся, що підтверджено
документами під час документальної
перевірки. Вважає, що якщо податковий
орган оспорює дійсність угод та
юридичну значимість первинних та
звітних документів, то на підставі
чинного законодавства вони можуть бути
визнані недійсними лише за рішенням
суду. На підставі вищевикладеного,
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № 000009220 від 16.04.2013
та № 000010220 від 16.04.2013 в частині
основного платежу у розмірі 304 082,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 152 041,00
грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі, надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов. Зокрема,
посилається на Акт ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 21.12.2012 №
7208/224/33906299, відповідно до якого
встановлено, що ТОВ «Ангстрем
Континенталь» не має виробничих
фондів, складських приміщень,
виробничих активів і транспортних
засобів, за податковою адресою ТОВ
«Ангстрем Континенталь» особи, що
відповідають за ведення
фінансово-господарської діяльності
відсутні, фактичне місцезнаходження
підприємства за період з моменту
реєстрації та в ході проведення
перевірки встановити немає можливості.
Зазначає, що згідно наданих ТОВ «Унмак»
товарно-транспортних накладних
придбану пшеницю перевезено
автомобільним транспортом ТОВ
«Ангстрем Континенталь», але не
конкретизовано шлях прямування
вантажу, крім того, відсутні посилання
на номери подорожніх листів, до яких
вони надані, що унеможливлює
визначення з якої саме адреси
відбулось навантаження пшениці, що, в
свою чергу, не дає змогу ідентифікувати
місцезнаходження товару. На
підприємстві відсутні документи, які б
підтверджували факт транспортування
від постачальника на склад покупця.
Вказує, що оскільки факт придбання
товару ТОВ «Ангстрем Континенталь» у
постачальників не підтверджено, ТОВ
«Унмак» неправомірно віднесено до
складу витрат витрати з придбання
товару у ТОВ «Ангстрем Континенталь»
та до складу податкового кредиту
серпня 2012 року суму податкового
кредиту у розмірі 304 082,00 грн., що
призвело до його завищення за серпень
2012 року на 304 082,00 грн. Тобто, ознаки
фіктивності визначені Актом
позапланової перевірки від 21.12.2012
№7208/224/33906299 та Актом планової перевірки
від 02.04.2013 № 124/22/35914495. На підставі
викладеного, просить у задоволенні
адміністративного позову ТОВ «Унмак»
відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Унмак»
(ідентифікаційний код 35914495) є юридичною
особою, яка зареєстрована 28.07.2008 року
Вільнянською районною державною
адміністрацією Запорізької області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А01 № 518060, Довідкою АБ № 573163 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі направлення від 12.02.2013 № 30, №31,
№ 32, № 33, згідно з п. 77.1, 77.4 ст. 77
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI (далі - ПК України) та відповідно
до плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання за I квартал 2013 року
посадовими особами Вільнянської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
«Унмак» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2011 по 31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2011 по
31.12.2012.

За результатами перевірки складено Акт
від 02.04.2013 № 124/22/35914495 (далі - Акт).
Відповідно до Акту перевіркою
встановлено порушення, зокрема:

1. п. 138.1 ст. 138 ПК України, ТОВ «Унмак»
занижено податок на прибуток на
загальну суму 66 877,00 грн., в тому числі за
2012 рік на суму 66 877,00 грн.

2. п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 433 427,00
грн., в тому числі за серпень 2012 року на
загальну суму 304 082,00 грн., за вересень 2012
року на 1037,00 грн., за листопад 2012 року на
2261,00 грн., за грудень 2012 року у сумі 126
047,00 грн.

На підставі Акту та виявлених порушень
Вільнянською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Запорізькій області прийняті наступні
податкові повідомлення-рішення:

- від 16.04.2013 № 000009220, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 100 315,50
грн., в тому числі за основним платежем -
66 877,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 33 438,50 грн.

- від 16.04.2013 № 000010220, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 650 140,50 грн., в тому числі
за основним платежем - 433 427,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 216
713,50 грн.

Судом встановлено, що фактично
підставою для донарахування ТОВ
«Унмак» податкових зобов'язань став
отриманий від ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Акт
№7208/224/33906299 від 21.12.2012 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Ангстрем Континенталь»
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Інфотерм» за червень 2011,
ТОВ «Форест» за червень 2011, ТОВ
«Пасіфік» за вересень 2011, ПП СВ
«Гермес» за березень 2011, БПП «Сура» за
вересень, листопад 2011, їх реальності та
повноти відображення в обліку.

Відповідно до Акту ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 21.12.2012 № 7208/224/33906299
перевіркою встановлено порушення ТОВ
«Ангстрем Континенталь» ст. 185 ПК
України в частині оподаткування
податком на додану вартість
безтоварних операцій по ланцюгу
постачання товару, робіт/послуг з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями. Перевіркою
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з продажу
товарів (послуг) підприємствам -
покупцям у період 2011 - 2012 рр.

Із матеріалів справи вбачається, що
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07.03.2013 по справі № 804/1260/13-а
адміністративний позов ТОВ «Ангстрем
Континенталь» до ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено. Визнано
протиправними дії ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська, які
полягають у проведенні перевірки ТОВ
«Ангстрем Континенталь», в результаті
яких було складено акт від 21.12.2012
№7208/224/33906299. Визнано протиправними дії
ДПІ у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська щодо формування в
акті від 21.12.2012 № 7208/224/33906299 висновків
про визнання відсутності у ТОВ
«Ангстрем Континенталь» об'єктів
оподаткування по операціях з продажу
товарів (послуг) підприємствам -
покупцям у період з 2011 - 2012 роки. Визнано
протиправними дії ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська щодо
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Ангстрем Континенталь»
за період з лютого по вересень 2012 року,
яке відбулося на підставі акту від
21.12.2012 №7208/224/33906299, в тому числі дії з
виключення з електронної бази даних
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України» сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені ТОВ «Ангстрем
Континенталь» у податкових
деклараціях за період з лютого по
вересень 2012 року. Зобов'язано ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська відновити
показники податкової звітності ТОВ
«Ангстрем Континенталь» за період з
лютого по вересень 2012 року, в тому числі
зобов'язано відобразити в електронній
базі даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України»
суми податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які ТОВ «Ангстрем
Континенталь» включило до податкових
декларацій з податку на додану
вартість за період з лютого по вересень
2012 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2013 по справі № 804/1260/13-а
апеляційну скаргу ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишено без
задоволення. Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.03.2013
залишено без змін.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Унмак» мало господарські відносини з
ТОВ «Ангстрем Континенталь» на
підставі договору поставки № 02/08/12-ПЗ
від 02.08.2012, відповідно до п. 1.1. якого
постачальник (ТОВ «Ангстрем
Континенталь») зобов'язується в
порядку та строки, встановлені даним
договором, передати у власність
покупцю (ТОВ «Унмак») зерно пшениці
врожаю 2012 року в певній кількості,
відповідної якості та за узгодженою
ціною, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити поставлений товар
згідно умовам даного договору.

ТОВ «Унмак» придбано у ТОВ «Ангстрем
Континенталь» пшениці на загальну суму
1 824 490,00 грн. у т.ч. ПДВ 304 081,66 грн., сума
без ПДВ 1 520 408,40 грн., що підтверджується
наступними документами:

- видаткова накладна № Ко-0003008 від
02.08.2012, податкова накладна № 25 від 02.08.2012
на суму 222 697,00 грн., в т.ч. ПДВ 37 116,17 грн.,
сума без ПДВ 185 580,83 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003009 від
03.08.2012, податкова накладна № 26 від 03.08.2012
на суму 215 473,00 грн., в т.ч. ПДВ 35 912,17 грн.,
сума без ПДВ 179 560,83 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003010 від
05.08.2012, податкова накладна № 27 від 05.08.2012
на суму 181 890,00 грн., в т.ч. ПДВ 30 315,00 грн.,
сума без ПДВ 151 575,00 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003011 від
06.08.2012, податкова накладна № 28 від 06.08.2012
на суму 91 074,00 грн., в т.ч. ПДВ 15 179,00 грн.,
сума без ПДВ 75 895,00 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003615 від
21.08.2012, податкова накладна № 207 від
21.08.2012 на суму 197 413,00 грн., в т.ч. ПДВ 32
902,17 грн., сума без ПДВ 164 510,83 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003624 від
21.08.2012, податкова накладна № 216 від
21.08.2012 на суму 64 801,00 грн., в т.ч. ПДВ 10 800,17
грн., сума без ПДВ 54 000,83 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003616 від
22.08.2012, податкова накладна № 208 від
22.08.2012 на суму 301 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 50
166,67 грн., сума без ПДВ 250 833,33 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003625 від
22.08.2012, податкова накладна № 217 від
22.08.2012 на суму 133 386,00 грн., в т.ч. ПДВ 22 231,00
грн., сума без ПДВ 111 155,00 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003617 від
23.08.2012, податкова накладна № 209 від
23.08.2012 на суму 236 887,00 грн., в т.ч. ПДВ 39 481,17
грн., сума без ПДВ 197 405,83 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003626 від
23.08.2012, податкова накладна № 218 від
23.08.2012 на суму 128 828,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 471,33
грн., сума без ПДВ 107 356,67 грн.,

- видаткова накладна № Ко-0003618 від
24.08.2012, податкова накладна № 210 від
24.08.2012 на суму 51 041,00 грн., в т.ч. ПДВ 8506,83
грн., сума без ПДВ 42 534,17 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору поставка
товару здійснюється на умовах DDP
(назване місце призначення) - склад ТОВ
«Унмак»: вул. Шевченко, 75, м. Вільнянськ,
Запорізька область (Інкотермс 2000).
Транспортні витрати включаються у
вартість товару та оплачуються
постачальником.

Із матеріалів справи вбачається, що
транспортування товару здійснювалось
автомобільним транспортом ТОВ
«Ангстрем Континенталь», про що
свідчать товарно-транспортні накладні
від 02.08.2012 № 02/08/12-1, від 02.08.2012 № 02/08/12-2,
від 02.08.2012 № 02/08/12-3, від 03.08.2012 № 03/08/12-1,
від 03.08.2012 № 03/08/12-2, від 03.08.2012 №03/08/12-3,
від 05.08.2012 № 05/08/12-1, від 05.08.2012 № 05/08/12-2,
від 05.08.2012 №05/08/12-3, від 06.08.2012 № 06/08/12-1,
від 21.08.2012 № 21/08/12-1, від 21.08.2012 №21/08/12-2,
від 21.08.2012 № 21/08/12-3, від 22.08.2012 № 22/08/12-1,
від 22.08.2012 №22/08/12-2, від 22.08.2012 № 22/08/12-3,
від 22.08.2012 № 22/08/12-4, від 22.08.2012 №22/08/12-5,
від 22.08.2012 № 22/08/12-6, від 22.08.2012 № 22/08/12-7,
від 23.08.2012 №23/08/12-1, від 23.08.2012 № 23/08/12-2,
від 23.08.2012 № 23/08/12-3, від 23.08.2012 №23/08/12-4,
від 23.08.2012 № 23/08/12-5, від 23.08.2012 № 23/08/12-6,
від 24.08.2012 №24/08/12-1.

В подальшому придбаний позивачем товар
був використаний у власні
господарській діяльності. Відповідно
до Довідки АБ № 573163 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України види діяльності
ТОВ «Унмак»: 46.38 Оптова торгівля іншими
продуктами харчування, у тому числі
рибою, ракоподібними і молюсками, 10.41
Виробництво олії та тваринних жирів,
10.61 Виробництво продуктів
борошномельно-круп'яної промисловості,
10.73 Виробництво макаронних виробів та
подібних борошняних виробів, 46.21 Оптова
торгівля зерном, необробленим тютюном,
насінням і кормами для тварин, 46.39
Неспеціалізована оптова торгівля
продуктами харчування, напоями та
тютюновими виробами.

Судом встановлено, що ТОВ «Унмак» - це
великий борошномельний комплекс, який
розташований в м. Вільнянськ.
Підприємство розташовано на території,
загальна площа якої становить 3,4229 га,
що підтверджується договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
15.11.2013. ТОВ «Унмак» виробляє борошно
вищого, першого сорту та висівки. На
території ТОВ «Унмак» працює два млина
потужністю в 100 і 200 тон за добу.
Підприємство переробляє приблизно 300
тон пшениці за добу, за місяць на
переробку на млин йде до 9000 тон пшениці.
Таким чином, за рік на переробку на млин
йде до 30 000 тон пшениці. Згідно з
фінансовим звітом за 2012 рік дохід від
реалізації продукції становить понад 47
мільйонів гривень.

Оскільки ТОВ «Унмак» вважає, що
податкові повідомлення-рішення № 000009220
від 16.04.2013 та № 000010220 від 16.04.2013 в частині
основного платежу у розмірі 304 082,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 152 041,00
грн. прийняті Вільнянською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
всупереч обставинам справи та діючому
законодавству, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання протиправними та скасування
зазначених податкових
повідомлень-рішень.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через відокремлені підрозділи, а
також через будь - яку іншу особу, що діє
на користь першої особи, зокрема за
договорами комісії, доручення та
агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

За змістом п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат:
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9
п. 139 ст. 139 ПК України).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV)
господарська операція - дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV
передбачені обов'язкові реквізити, які
мають містити первинні та зведені
облікові документи, які є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій. Такими реквізитам є: назва
документа (форми); дата і місце
складання; назва підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, за правилами ПК України
підставою для віднесення до складу
витрат сум витрат, понесених на
придбання товарів (робіт, послуг), є
сукупність таких умов, як реальне
(фактичне) придбання товарів (робіт,
послуг), використання придбаних
товарів (робіт, послуг) у власній
господарській діяльності, а також
документальне підтвердження понесених
витрат.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

За приписами п. 198.3 статті 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг з метою їх
використання в господарській
діяльності.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 ПК України.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну. В даному
пункті перелічені обов'язкові
реквізити, що мають міститися в
податковій накладній.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи з приписів вищевказаних норм,
податкова накладна засвідчує факт
придбання платником податку товарів
(робіт, послуг), надає право на
формування податкового кредиту
платника податків-покупця. Придбання
товарів (робіт, послуг), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку, відсутність податкової
накладної позбавляють платника
податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг).

Із матеріалів справи вбачається, що у
позивача наявні необхідні первинні
документи, які підтверджують наявність
витрат на придбання товару, а
відповідно і правомірність віднесення
цих витрат на валові витрати
підприємства та декларування суми
податкового кредиту. Придбаний товар в
подальшому був використаний у власній
господарській діяльності.

Складені контрагентом податкові
накладні відповідають вимогам
законодавства України стосовно форми і
порядку їх оформлення. Крім того,
відповідачем не було спростовано факт
наявності контрагента позивача на час
здійснення господарських операцій в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України та
наявності в нього свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ.

Щодо твердження відповідача про те, що
правочини вчинені між позивачем та ТОВ
«Ангстрем Континенталь» не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже є
нікчемними, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
встановлені ст. 203 ЦК України. Такими
вимогами є: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України);
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України);
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України);
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України);
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей
(ч.6 ст. 203 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

За змістом ч. 3 ст. 228 ЦК України у разі
недодержання вимоги щодо
відповідності правочину інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам такий правочин може бути
визнаний недійсним.

До того ж, як зазначив Пленум
Верховного Суду України у п. 5 Постанови
від 06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у разі
оспорювання стороною правочину факту
його нікчемності, такий правочин може
визнаватися таким у судовому порядку.

Навіть за наявності ознак нікчемності
правочину податкові органи мають право
лише звертатися до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів,
отриманих по правочинах, здійснених з
метою, що свідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, посилаючись на
їх нікчемність.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним
з основних завдань органів державної
податкової служби є здійснення
контролю дотримання податкового
законодавства і надання роз'яснень
законодавства з питань оподаткування
платникам податків. Жодним законом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Відповідач не надав суду належних
доказів, які б підтверджували висновки
щодо нікчемності правочину та визнання
його таким, що укладений без наміру
настання правових наслідків.
Твердження відповідача ґрунтуються
виключно на фактах, що викладені в Акті
перевірки, проте належних доказів, що
підтверджують викладені у ньому
обставини, суду надано не було, а тому
твердження відповідача щодо
нікчемності правочину є лише його
припущенням.

Стосовно господарської діяльності
контрагента позивача та посилання
представника відповідача на Акт ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 21.12.2012 №7208/224/33906299
суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.03.2013 по
справі № 804/1260/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 04.06.2013 адміністративний позов ТОВ
«Ангстрем Континенталь» до ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що висновки, зроблені відповідачем в
Акті перевірки, є необґрунтованими та
недоведеними.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачем не доведена
правомірність прийнятого податкового
повідомлення-рішення № 000009220 від 16.04.2013
та № 000010220 від 16.04.2013 в частині
основного платежу у розмірі 304 082,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 152 041,00
грн., позивачем первинними документами
доведено відсутність виявлених
порушень, а тому заявлені позивачем
вимоги є такими, що підлягають
задоволенню. Оскільки відповідачем
безпідставно збільшено суму грошового
зобов'язання за основним платежем, то
відповідно і сума штрафної санкції є
необґрунтованою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення №
000009220 від 16.04.2013, прийняте Вільнянською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області.

Визнати протиправним та частково
скасувати податкове повідомлення -
рішення №000010220 від 16.04.2013 в частині
основного платежу у розмірі 304 082,00 грн.
та штрафних санкцій у розмірі 152 041,00
грн., прийняте Вільнянською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області.

Присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Унмак» з
Державного бюджету України судові
витрати у розмірі 2294,00 грн. (дві тисячі
двісті дев'яносто чотири гривні).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак