Справа № 2а-10162/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/407/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у
Київському районі м.Харкова

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2010

у справі №2а-10162/10/2070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Адванта»

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м.Харкова

про визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.09.2010,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2010,
позов задоволено частково. Визнано дії
ДПІ у Київському районі м.Харкова
нез0аконними щодо неприйняття
податкових декларацій по податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень та липень 2010 року, декларації з
податку на прибуток за 1-ше півріччя 2010
року. Скасовано податкове
повідомлення-рішення №10 від
25.08.25010. Зобов?язано посадових осіб ДПІ у
Київському районі м.Харкова надати ТОВ
«Адванта» копію наказу ДПА України №236
від 09.04.2010, копію листа №7453/7/28-0517 від
15.04.2010 «Щодо приймання податкової
звітності» та копію листа ДПА у
Харківській області №6138/7/28-306 та
перелік платників високого ризику.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові
повністю, з підстав невірного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Абзацом 1 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

За приписами абзацу 2 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) якщо службова
(посадова) особа контролюючого органу
порушує норми абзацу першого цього
підпункту, платник податків
зобов'язаний до закінчення граничного
строку подання декларації надіслати
таку декларацію поштою з описом
вкладеного та повідомленням про
вручення, до якої долучається заява на
ім'я керівника відповідного
контролюючого органу, складена у
довільній формі, із зазначенням
прізвища службової (посадової) особи,
яка відмовилася прийняти декларацію,
та/або із зазначенням дати такої
відмови. При цьому декларація
вважається поданою в момент її
вручення пошті, а граничний
десятиденний строк, встановлений для
поштових відправлень підпунктом 4.1.7, не
застосовується.

Відповідно до абзацу 3 підпункту 4.1.2
пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) платник
податків може також оскаржити дії
службової (посадової) особи
контролюючого органу з відмови у
прийнятті податкової декларації у
судовому порядку.

Згідно абзацу 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) податкова звітність,
отримана контролюючим органом від
платника податків як податкова
декларація, що заповнена ним всупереч
правилам, зазначеним у затвердженому
порядку її заповнення, може бути не
визнана таким контролюючим органом як
податкова декларація, якщо в ній не
зазначено обов'язкових реквізитів, її
не підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Наказом ДПА України від 30 травня 1997
року № 166 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) був
затверджений Порядок заповнення та
подання податкової декларації з
податку на додану вартість, пунктом 3.4
якого передбачено, що Платник податку
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає в
декларації. Дані, наведені в
декларації, мають відповідати даним
бухгалтерського та податкового обліку
платника, достовірність даних
підтверджується: підписом платника,
якщо платник - фізична особа, в інших
випадках (особа, яка визначена як
платник податку на додану вартість,
крім фізичних осіб) - підписами
відповідальних посадових осіб
(керівника, головного бухгалтера) та
печаткою, а в разі подання декларації в
електронній формі - електронним
підписом осіб (які підписують
декларацію), зареєстрованим у порядку,
визначеному законодавством.

З метою запровадження централізованої
системи приймання та комп'ютерної
обробки податкової звітності
платників податків та реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних із урахуванням різних
способів надходження документів до
органів державної податкової служби
України, у тому числі в електронному
вигляді засобами телекомунікаційного
зв'язку, та відповідно до статті 2
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні», наказом ДПА України
від 31 грудня 2008 року № 827 були
затверджені Методичні рекомендації
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України.

Відповідно до пункту 4.4 Методичних
рекомендацій щодо централізованого
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в ОДПС України, затверджених
наказом ДПА України від 31 грудня 2008
року № 827 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) під
обов'язковими реквізитами розуміються:
тип документа (звітний, уточнюючий,
звітний новий); звітний (податковий)
період; назва платника податків; код
платника податків згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 22 січня 1996 року № 118 «Про створення
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України»
або реєстраційний (обліковий) номер з
ТРДПАУ; ідентифікаційний номер згідно
з ДРФО або, у разі відмови від нього -
серія та номер паспорта для фізичної
особи; місцезнаходження платника
податків; назва ОДПС, до якого
подається звітність; дата подання
звіту (або дата заповнення - залежно від
форми); підписи посадових осіб,
засвідчені печаткою. Для звітів, у яких
це передбачено формою: звітний
(податковий) період, що уточнюється, у
разі надання платником податків
уточнюючого розрахунку; ініціали,
прізвища та ідентифікаційні номери
посадових осіб; код виду економічної
діяльності (КВЕД); код органу місцевого
самоврядування за КОАТУУ;
індивідуальний податковий номер та
номер Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
згідно з даними Реєстру платників
податку на додану вартість за звітний
(податковий) період.

Пунктом 4.5 Методичних рекомендацій
щодо централізованого приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в ОДПС
України, затверджених наказом ДПА
України від 31 грудня 2008 року № 827 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
якщо надана органу ДПС платником
податків податкова звітність
заповнена ним з порушенням правил,
зазначених у затвердженому порядку
заповнення, то вона може бути не
визнана таким органом ДПС як податкова
декларація, а саме: 1) у ній не зазначено
обов'язкових реквізитів або не
проставлено прочерк у показниках, які
не заповнюються; 2) її не підписано
відповідними посадовими особами
(факсиміле не дозволяється); 3) не
скріплено печаткою платника податків;
4) відсутні обов'язкові додатки до
податкової звітності, передбачені
порядком заповнення відповідної
звітності; 5) неможливо прочитати текст
або цифри внаслідок пошкодження
(наприклад, документи, залиті чорнилом
або іншою рідиною, потерті); 6) наявні
порвані аркуші, підчищення, помарки,
виправлення, дописки і закреслювання; 7)
подана ксерокопія звітних документів;
8) звітність з податку на додану
вартість, подана неплатником ПДВ.

Аналіз вищенаведених правових норм
свідчить, що підставою для відмови
податкового органу визнати податкову
звітність як податкову декларацію є
такі дефекти її заповнення, що
впливають на адміністрування податку
органом державної податкової служби.

Однак у ході вирішення спору
відповідних недоліків у спірних
деклараціях судами виявлено не було.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, податкові
декларації ТОВ «Адванта» з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень та липень 2010 року та податку на
прибуток за 1 півріччя 2010 року містили
усі обов'язкові реквізити, декларації
також були підписані керівником
підприємства (посада головного
бухгалтера на підприємстві не
передбачена) та скріплені печаткою
платника податків. До декларацій з
податку на додану вартість додані
копії реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних у паперовому
вигляді.

За таких обставин, висновки судів
попередніх інстанцій про
неправомірність дій ДПІ у Київському
районі м. Харкова щодо неприйняття до
обліку та невизнання як податкової
звітності декларацій з податку на
додану вартість за квітень,травень,
червень та липень 2010 року та з податку
на прибуток за 1 півріччя 2010 року ТОВ
«Адванта», які містили усі обов'язкові
реквізити, та щодо прийняття
оспорюваного податкового
повідомлення-рішення, є
обґрунтованими.

Слід погодитись і з висновками судів
попередніх інстанцій про обов'язок ДПІ
у Київському районі м. Харкова щодо
внесення до картки особового рахунку
ТОВ «Адванта» відомостей, вказаних ним
у податкових деклараціях з податку на
додану вартість за квітень, травень,
червень та липень 2010 року та з податку
на прибуток за 1 півріччя 2010 року у
відповідності до положень Інструкції
про порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України, затвердженої наказом ДПА
України від 18 липня 2005 року № 276 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин).

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують. Зміст
положень Методичних рекомендацій не
дає підстав для висновку про те, що
відсутність прочерків у рядках, де
відсутні дані для заповнення, може
слугувати підставою для неприйняття
податкової декларації, а відтак
відсутність такого прочерку помилково
розцінюється податковим органом як
недолік заповнення податкової
звітності.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції
з мотивів наведених у касаційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі
м.Харкова відхилити, а постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.09.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.12.2010
залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун