Справа № 2а/0470/1767/12
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2013 р. м. Київ
К/800/37021/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті
Дніпропетровську Державної податкової
служби

на ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.09.2012 року

та постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 року

у справі №2а/0470/1767/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дніпропетровський трубний
завод»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Дніпропетровську Державної податкової
служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дніпропетровський трубний завод»
звернулось до суду з позовною заявою до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у місті
Дніпропетровську Державної податкової
служби про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 25.08.2011
р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.09.2012 року
у даній справі позов задоволено;
визнано протиправним та скасовано
спірне податкове повідомлення-рішення
з мотивів безпідставності його
прийняття.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі акту
перевірки №1349/08-02/2-05393122 від 18.08.2011 р.
відповідачем прийнято спірне
податкове повідомлення-рішення №
від 25.08.2011 р., яким зменшено позивачу
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
12009559,00 грн. та застосовано штрафну
санкцію у розмірі 1,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що були
встановлені, зокрема, порушення абз.
"а"п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України в частині завищення заявленої
суми бюджетного відшкодування ПДВ за
травень 2011р. на 120095559 грн.

В описовій частині акту зазначено, що
для підтвердження заявленої суми
бюджетного відшкодування на рахунок
платника у банку за травень 2011р.
відпрацьовані підприємства - основні
постачальники ПАТ "Дніпропетровський
трубний завод"за період з січня по
травень 2011р., а саме: ВАТ "ЕК
"Дніпрообленерго", ДК "Газ України", ТОВ
"ПІК "Енерго Ін Вест", ПАТ
"Дніпровагонрембуд", ТОВ "Регіон".

Також зазначено, що станом на день
підписання акту перевірки відсутні
зустрічні перевірки по основних
постачальниках до виробника, виходячи
з чого ПАТ "Дніпропетровський трубний
завод" на порушення абз. "а"п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України завищено
суму бюджетного відшкодування по
декларації за травень 2011р. на суму
12009559грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Встановлено, що податковим органом
зроблені висновки про порушення
позивачем абз. "а" п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України та про
завищення суми бюджетного
відшкодування по декларації за травень
2011р. на суму 12009559 грн. лише з підстав
відсутності на день підписання акту
перевірки зустрічні перевірки по
основних постачальниках до виробника.

Так, згідно з пунктом 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (підпункт 200.3
статті 200 Податкового кодексу України).

За правилами підпункту "а"пункту 200.4
статті 200 Податкового кодексу України
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг.

Наведені законодавчі положення не
дають підстави для висновку про те, що
виникнення у платника права на
бюджетне відшкодування обумовлюється
фактом надмірного надходження
відповідної суми податку до бюджету за
наслідками виконання своїх податкових
зобов'язань усіма його постачальниками
по ланцюгу.

При цьому за умови добросовісного
дотримання вимог чинного
законодавства відносно порядку
формування податкового кредиту та
отримання права на бюджетне
відшкодування, дотримання його
постачальниками податкової дисципліни
не може впливати на реалізацію
позивачем права на отримання
бюджетного відшкодування, якщо
податковим органом не доведено
належними засобами доказування факту
провадження діяльності направлену на
одержання позивачем незаконної
податкової вигоди

У розглядуваному випадку існування
обставин, якими характеризується
необґрунтована податкова вигода (як-от
відсутність фактичного виконання
господарських операцій, здійснення
операцій без ділової мети та обліком
операцій безвідносно до їх реального
економічного змісту, узгодженість дій
покупця та постачальника для штучного
створення умов для бюджетного
відшкодування), податковим органом не
встановлено.

Реальність операцій з поставки
позивачеві товарів та послуг, за
наслідками виконання яких у позивача
виникло від'ємне значення ПДВ,
податковим органом не заперечується.
Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Дніпропетровську Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.09.2012 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 27.03.2012 року
у справі №2а/0470/1767/12 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі
06.12.2013р.