Справа № 826/16560/13-а
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2014 року 10:47
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючої судді
Власенкової О.О., за участі секретаря
судового засідання Островської,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
треті особи Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві,
Головного управління юстиції у
м.Києві Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Міськжитлобуд" (далі - ТОВ "БК
"Міськжитлобуд"), Київська міська рада
(далі - Київрада) про скасування
державної реєстрації договору оренди
Позивачі звернулись до суду з
позовними заявами до відповідачів, у
якому просять визнати незаконним і
скасувати рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Києві про реєстрацію за ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» права користування
земельною ділянкою площею 1,5267 га за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно до
договору оренди від 24 березня 2010 року,
укладеного між Київрадою та ТОВ «БК
В обґрунтування своїх вимог
позивачі вказують на протиправну
реєстрацію за ТОВ «БК Міськжитлобуд»
права оренди за вищевказаним договором
оренди, оскільки ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» не виконало належним
чином пункт 3 цього договору, зокрема в
частині вирішення майнових питань з
позивачами, які є власниками гаражних
боксів, що знаходяться на згаданій
земельній ділянці. Крім того, така
реєстрація унеможливлює реалізацію
позивачами права на безоплатну
приватизацію земельної ділянки
відповідно до статей 118, 121 Земельного
кодексу України та використання
належних їм на цій земельній ділянці
об'єктів нерухомості.
Позивачі та їх представники в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити.
До участі у справі суд залучив
відповідача Головне управління
юстиції у місті Києві та третіх осіб
ТОВ «БК «Міськжитлобуд» та Київраду.
Представники Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві
та ТОВ «БК «Міськжитлобуд» просили
відмовити в його задоволенні,
стверджуючи про правомірність дій
державного реєстратора щодо
реєстрації права згаданого права
оренди за ТОВ «БК «Міськжитлобуд»
Головне управління юстиції у м.Києві та
Київрада своїх представників до суду
не направили, хоча про розгляд справи
повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши та
оцінивши докази, що містяться в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність підстав
для їх задоволення з огляду на таке.
Відповідно до статті 16 Закону України
«Про оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу
України передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
Відповідно до пункту 2 рішення Київради
від 09 липня 2009 року № 957/2013 ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» передано у
короткострокову оренду на 5 років
земельну ділянку загальною площею 1,53
га для будівництва, експлуатації та
обслуговування житлової забудови з
об'єктами інфраструктури для
обслуговування населення та паркінгом
на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі
м.Києва за умови виконання пункту 3
Зокрема, підпунктом 3.5 пункту 3
згаданого рішення визначено обов'язок
ТОВ «БК «Міськжитлобуд» у зв'язку з
укладенням цього договору вирішувати в
установленому порядку питання
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 жовтня 2010 року № 2а-7284/11/2670, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 20
листопада 2012 року, відмовлено у
задоволенні позову заступника
прокурора міста Києва та Довганюка І.С.
до Київради, третя особа ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» про визнання
протиправним і скасування рішення
Київради від 09 липня 2009 року № 957/2013.
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 липня 2013 року у справі № 826/6234/13-а, яка
набрала законної сили відповідно до
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року, відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_6 до Київради, третя особа ТОВ "БК
"Міськжитлобуд" про визнання
протиправним і скасування рішення
Київради від 09 липня 2009 року № 957/2-13
Рішенням Київради від 12 липня 2012 року №
935/8272 відхилено протест прокурора
міста Києва від 26 квітня 2011 року № 05/4-
240-вих-11 на рішення Київради від 09 липня
2009 року № 957/2013 «Про передачу
товариству з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Міськжитлобуд» земельної ділянки для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлової забудови з
об'єктами інфраструктури для
обслуговування населення та паркінгом
на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі
м.Києва».

На підставі рішення Київради від 09
липня 2009 року № 957/2013 між Київрадою та
ТОВ «БК «Міськжитлобуд» укладено
договір оренди від 24 березня 2010 року
про передачу ТОВ «БК «Міськжитлобуд» в
оренду строком на 5 років земельної
ділянки на АДРЕСА_1 за кадастровим
номером :79:241:0249.

Згідно з актом приймання-передачі від 24
березня 2010 року ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» прийняло у своє
володіння та користування згадану
земельну ділянку.

Станом на час прийняття Київрадою
вищевказаного рішення та укладення з
ТОВ «БК Міськжитлобуд» договору оренди
на земельній ділянці по АДРЕСА_1
знаходився гаражно-будівельний
кооператив «Голос» (далі - ГБК «Голос»)
в межах якого не було об'єктів
нерухомості, право власності на які
зареєстровано в установленому порядку.

Відповідно до припису
Держархбудінспекції від 09 вересня 2008
року ГБК «Голос» запропоновано знести
самовільно збудовані об'єкти
нерухомого майна, що в установленому
законодавством порядку не введені в
експлуатацію, та на які не оформлено
право власності.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 вересня 2012 року у справі № 2а-1573/09/2670,
яка на час розгляду даної справи судом
не набрала законної сили, ГБК «Голос»,
який визнав позов Держархбудінспекції,
зобов'язано в повному обсязі виконати
припис Держархбудінспекції від 09
вересня 2008 року та знести самовільно
збудовані об'єкти нерухомого майна по
АДРЕСА_1, що не введені в експлуатацію в
установленому законодавством порядку
та на які не оформлено право власності,
а саме адміністративні будівлі ГБК
«Голос» загальною площею 84 кв.м та
гаражні бокси, в тому числі гаражні
бокси №№ 44, 61, 193.

Згідно з доводами позивачів вони не є
членами ГБК "Голос".

З матеріалів даної справи вбачається,
що:

- власником гаражного боксу НОМЕР_3 за
адресою АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_2, яка
набула право власності на цей об'єкт
нерухомості на підставі договору
дарування від 29 квітня 2010 року,
укладеного між нею та ОСОБА_7.

На підставі вказаного договору 29
квітня 2010 року за ОСОБА_2 в
установленому порядку зареєстровано
право власності на згаданий гаражний
бокс, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 29 квітня 2010 року № 8492389.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 22 жовтня 2012 року №
2601/11573/12 у справі за позовом ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» до ОСОБА_7, ОСОБА_2,
третя особа ГБК «Голос», яке набрало
законної сили 13 листопада 2012 року,
визнано недійсним договір дарування
гаражного боксу від 29 квітня 2001року,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Київської нотаріальної контори
Кулиничем В.М., зареєстрований в
реєстрі за № 9-782, загальною площею 40,30
кв.м, що знаходиться в ГБК «Голос» за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7
та ОСОБА_2.

В указаній справі суд прийшов до
висновку, що вказаний правочин є
недійсним, оскільки ОСОБА_10 отримав
право власності на згаданий гаражний
бокс на підставі підробленого рішення
Олександрійского міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 вересня
2009 року, 26 листопада 2009 року;

- власником гаражного боксу НОМЕР_1 за
адресою АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1, яка
набула право власності на підставі
договору купівлі-продажу від 04 лютого
2013 року, укладеного між нею та ОСОБА_11.

На підставі вказаного договору 04
лютого 2013 року право власності на цей
гаражний бокс в установленому порядку
зареєстроване за ОСОБА_1, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 04
лютого 2013 року № 281820.

ОСОБА_11 отримала гаражний бокс НОМЕР_1 у
власність на підставі договору
дарування від 14 вересня 2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Київської нотаріальної контори
Ткач О.А., зареєстрованого в реєстрі за
№ 3-1115, загальною площею 40,60 кв.м, що
знаходиться в ГБК «Голос» за адресою:
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_13 та
ОСОБА_11, який (договір) визнано
недійсним відповідно до рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 20 серпня 2012 року у справі № 2601/115741/12
за позовом ТОВ «БК «Міськжитлобуд» до
ОСОБА_13, ОСОБА_11, яке набрало законної
сили 16 січня 2012 року;

- власником гаражного боксу НОМЕР_2
адресою АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_3, який
набув право власності на підставі
договору дарування від 26 травня 2010
року, укладеного між ним та ОСОБА_14.

На підставі вказаного договору 29
червня 2010 року право власності на цей
гаражний бокс в установленому порядку
зареєстроване за ОСОБА_3, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 29 червня 2010 року № 26551986.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Кива від 07 грудня 2012 року у
справі № 2601/11944/12 за позовом ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» до ОСОБА_14 та ОСОБА_3,
яке набрало законної сили 28 грудня 2012
року, визнано недійсним договір
дарування гаражного боксу, визнано
недійсним договір дарування гаражного
боксу від 26 травня 2010 року, посвідчений
державним нотаріусом Другої Київської
нотаріальної контори Кулиничем В.М.,
зареєстрований в реєстрі за № 9-901,
загальною площею 59,30 кв.м, що
знаходиться в ГБК «Голос» за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_14 та
ОСОБА_3.

В указаній справі судом встановлено, що
ОСОБА_14 отримала право власності на
гаражний бокс за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі підроблених основного та
додаткового судових рішень
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 вересня
2009 року, 26 листопада 2009 року.

Згідно з листом Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна від 16 травня 2012 року №
19302 (И-2012) станом на 04 березня 2012 року в
ГБК «Голос», що розташований за адресою
АДРЕСА_1, на праві власності
зареєстровано гаражні бокси, зокрема,
НОМЕР_3 - за ОСОБА_2, НОМЕР_1 - за ОСОБА_11,
НОМЕР_2 - за ОСОБА_3

Право власності на земельні ділянки, на
яких знаходиться гаражні бокси НОМЕР_3,
61 та 193 та 16, що відповідно належать
позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за
ними не зареєстроване.

Як вбачається з картки прийому заяви
від 23 серпня 2013 року № 5273764, ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» звернулось до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м.Києві із заявою
23 серпня 2013 року № 2653736 щодо реєстрації
речового права (права оренди) на
земельну ділянку за кадастровим
номером :79:241:0249, до якої додано
низку документів, а саме копії:

- витягу з Державного земельного
кадастру від 16 липня 2013 року №
НВ-013 стосовно земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:79:241:0249;

- договору оренди земельної ділянки від
24 березня 2010 року № 23, укладеного між
Київрадою та ТОВ «БК «Міськжитлобуд»;

- акту приймання-передачі земельної
ділянки від 24 березня 2010 року;

- акту визначення меж земельної ділянки
в натурі від 02 жовтня 2009 року;

- схеми розташування земельної ділянки;

- кадастрового плану земельної ділянки;

- рішення Київради від 09 липня 2009 року №
957/2013;

- свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ
«БК «Міськжитлобуд» серії А00 № 595241;

- довідки з ЄДРПОУ № 626527 стосовно ТОВ
«БК «Міськжитлобуд»

- витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії АГ № 867443 щодо ТОВ «БК
«Міськжитлобуд»;

- статуту ТОВ «БК «Міськжитлобуд»;

- довіреності від 11 липня 2013 року особи,
яка подавала вищевказану заяву;

- паспорта особи, яка подавала
вищевказану заяву.

28 серпня 2013 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві
Чайко С.В. прийнято рішення про
проведення державної реєстрації за ТОВ
«БК «Міськжитлобуд» права оренди
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :79:241:0249.

На підставі цього рішення до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно 23 серпня 2013 року внесено
запис про державну реєстрацію за ТОВ
«БК «Міськжитлобуд» права оренди
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :79:241:0249, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права
від 28 серпня 2013 року №8568963.

Оцінюючи обґрунтованість позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 125 Земельного кодексу України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (далі -
Закон), Порядком державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703 (далі - Порядок № 703) та Порядком
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 року № 1141 (далі -
Порядок № 1141).

Відповідно до статті 3 Закону державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту
такої реєстрації. Державна реєстрація
прав є публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.

За змістом частини 1 статті 4 Закону
обов'язковій державній реєстрації,
поміж іншого, підлягає право власності
на нерухоме майно, право оренди
земельної ділянки.

У відповідності до частини 1 статті 4-1
Закону, якою встановлено особливості
державної реєстрації речових прав на
земельні ділянки державної та
комунальної власності, рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування про передачу земельних
ділянок у власність або користування
(постійне користування, оренда,
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) приймається без
здійснення державної реєстрації права
держави чи територіальної громади на
такі земельні ділянки, крім випадків,
коли право власності на земельні
ділянки державної або комунальної
власності вже зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Згідно з частиною 5 статті 4 Закону при
наданні у постійне користування
земельних ділянок державної чи
комунальної власності, право держави
чи територіальної громади на які не
зареєстровано відповідно до цього
Закону, державна реєстрація права
власності здійснюється одночасно з
державною реєстрацією права
постійного користування такими
земельними ділянками.

Згідно з частиною 1статті 10 Закону
державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав. Невід'ємною складовою
частиною Державного реєстру прав є
база даних про реєстрацію заяв і
запитів та реєстраційні справи.

Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 16
Закону заява про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.
Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

У разі здійснення державної реєстрації
речових прав на земельні ділянки,
похідних від права власності, за
відсутності державної реєстрації
права власності держави чи
територіальної громади на зазначені
земельні ділянки, відповідний орган
виконавчої влади чи орган місцевого
самоврядування зобов'язаний одночасно
подати до органу державної реєстрації
прав чи державному кадастровому
реєстратору відповідну заяву про
державну реєстрацію права власності
держави чи територіальної громади на
зазначені земельні ділянки. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у користування
(постійне користування, оренда,
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) вважається
заявою про здійснення державної
реєстрації права власності держави чи
територіальної громади на зазначену
земельну ділянку (частина 7 статті 16
Закону).

Частиною 2 статті 9 Закону
встановлено повноваження державного
реєстратора, зокрема, державний
реєстратор встановлює відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав; приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав;
відкриває і закриває розділи
Державного реєстру прав, вносить до них
відповідні записи; веде реєстраційні
справи щодо об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону державна реєстрація прав
проводиться на підставі, зокрема,
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Частиною 1 статті 24 Закону визначено
перелік підстав, за наявності яких може
бути відмовлено у державній реєстрації
прав та їх обтяжень, а саме у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений
на території іншого органу державної
реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа;

4) подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію
обтяжень речових прав на нерухоме
майно щодо попереднього правонабувача
подано після державної реєстрації
права власності на таке майно за новим
правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію
речових прав, похідних від права
власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну
реєстрацію права власності на
підприємство як єдиний майновий
комплекс, житловий будинок, будівлю,
споруду (їх окремі частини), що виникло
на підставі документа, за яким
правонабувач набуває також право
власності на земельну ділянку, не
подано заяву про державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи,
на підставі яких заявлене право та
обтяження такого права вже
зареєстровано у Державному реєстрі
прав.

Наведені підстави є вичерпними, а
згідно з частиною 4 статті 24 Закону
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, не передбачених
цим Законом, заборонена.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 703 цей
Порядок визначає процедуру проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна.

Абзацом 5 пункту 4 Порядку № 703
визначено, що державна реєстрація
речових прав на земельні ділянки
проводиться після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 703 під час
розгляду заяви про державну реєстрацію
і документів, що додаються до неї,
державний реєстратор встановлює,
зокрема, наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 1141 під час
розгляду заяви (запиту) державний
реєстратор здійснює пошук у Державному
реєстрі прав відомостей про: нерухоме
майно; право власності та суб'єкта
цього права; інші речові права та
суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта
цього права; обтяження прав на нерухоме
майно та суб'єкта цих прав.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1141 під час
проведення державної реєстрації прав
державний реєстратор додатково
здійснює пошук інших заяв про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на те
саме майно у базі даних про реєстрацію
заяв і запитів.

Судом встановлено, що державний
реєстратор належним чином здійснив
пошук у Державному реєстрі прав
відомостей, що стосуються об'єкту
реєстрації, в результаті якого не було
виявлено відомостей, які б
унеможливили реєстрацію за ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» права оренди на
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Крім того, державним реєстратором
встановлено відповідність договору
оренди зазначеної земельної ділянки
від 24 березня 2009 року вимогам приписів
статті 15 Закону України «Про оренду
землі», а також факт реєстрації цієї
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі.

У ході розгляду судом даної справи
судом не здобуто належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
наявність підстав для відмови
державним реєстратором щодо
реєстрації за ТОВ «БК «Міськжитлобуд»
права оренди вищезгаданої земельної
ділянки.

Частиною 1 статті 26 Закону
встановлено, що записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Датою і часом державної реєстрації
прав та їх обтяжень вважається дата і
час реєстрації відповідної заяви
(частина 12 статті 15 Закону).

Ураховуючи вищенаведене державний
реєстратор Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві
Чайко С.В. правомірно прийняв рішення
від 28 серпня 2013 року про проведення
державної реєстрації за ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» права оренди
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
за кадастровим номером :79:241:0249 та
вніс до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від запис 23
серпня 2013 року про державну реєстрацію
за ТОВ «БК «Міськжитлобуд» зазначеного
права оренди.

Відтак, у суду відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку та строки, встановлені статтею
254 КАС України, та може бути оскаржена у
порядку та строки, встановлені
статтями 185-187 КАС України.

Суддя
О.О.Власенкова