Справа № 818/8473/13-а
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.
Справа №818/8473/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання
- Заіченко А.М.,

представника позивача - Петрищева О.О.,

представника відповідача - Соловей Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/8473/13-a за
позовом публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" до Сумської
митниці Міндоходів про скасування
рішення, стягнення надмірно сплаченого
податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сумихімпром" (далі по тексту - позивач,
ПАТ "Сумихімпром") звернулося до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом до Сумської митниці
Міндоходів (далі по тексту - відповідач,
Сумська митниця) про скасування
рішення від 29.04.2013 року № 805130000/2013/000084/1
про коригування митної вартості
товарів, та стягнення з Державного
бюджету України суму надмірно
сплаченого податку на додану вартість
в розмірі 327 599 грн. 18 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
29.04.13 Сумською митницею прийнято
рішення №805130000/2013/000084/1 про коригування
митної вартості товарів на рівні 0,7154
доларів США за 1 тону метричну,
другорядним методом - за ціною договору
щодо ідентичних товарів (а) (ст. 57 МК
України). Позивач вважає, що норми ч. 1 та
2 ст. 53 Митного кодексу України ним
виконано в повному обсязі. Жодних
обставин та доказів на підтвердження
того, що позивач в декларації митної
вартості зазначив не всі складові
числового значення митної вартості,
неправильно здійснив розрахунок, вніс
до декларації недостовірні або неточні
відомості, або що надані митному органу
документи містили розбіжності, ознаки
підробки або не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
задекларованих товарів митним органом
не наведено. Таким чином, митним
органом безпідставно витребувано у
позивача додаткові документи, а тому
вказане вище рішення митного органу
підлягає скасуванню.

Митна вартість товару визначена
позивачем у митній декларації від 29.04.13
№805130000/2013/004840 склала 8 752 335 грн. при
курсі долара США 7,993. Визначений
підприємством до сплати ПДВ склав 1 750 467
грн. (8752335 х 20%). Митна вартість товару
згідно рішення митного органу від 29.04.13
№805130000/2013/000084/1 склала 10 390 330,90 грн. при
курсі долара США 7,993. Визначений
Сумською митницею до сплати ПДВ склав 2
078 066,18 грн. (10 990 330,90 х 20%). Різниця між ПДВ
визначеним до сплати відповідачем та
ПДВ визначеним до сплати позивачем
склала 327 599,18 грн. (2 078 066,18-1 750 467), яку
позивач і просить стягнути з
державного бюджету.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях (а.с.148-154), зазначив, що з
метою здійснення митного оформлення
товару позивачем до митного органу
було подано декларацію №805130000/2013/004840
від 29.04.2013 з додатковими документами.
Під час митного оформлення товару
"калій хлористий дрібний рожевий" був
опрацьований пакет документів та
встановлено ряд розбіжностей.
Враховуючи той факт, що під час митного
оформлення декларантом не були подані
всі документи на підтвердження
числового значення складових митної
вартості товарів, а саме
рахунків-фактур, митний орган мав всі
підстави на затребування додаткових
документів від позивача. Враховуючи
всі викладені вище обставини,
відповідач прийняв Рішення про
коригування митної вартості товарів
від 29.04.2013 за № 805130000/2013/000084/1.

Суд, заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 03
січня 2013 року між ПАТ "Сумихімпром"
(Покупець) та ЗАТ "Білоруська калійна
компанія" (Продавець) укладено контракт
№2013-0004, відповідно до якого Продавець
зобов'язується поставити калій
хлористий на умовах поставки DAF кордон
Білорусь/Україна (а.с.8-16).

Відповідно до умов договору (п. 1
Додаткової угоди №4 від 01.04.2013) ЗАТ
"Білоруська калійна компанія"
здійснювало поставку ПАТ "Сумихімпром"
калію хлористого по контрактній ціні 365
доларів за 1 метричну тону протягом
квітня 2013 року (а.с.17).

Доказами такої поставки є
рахунки-фактури на оплату калію
хлористого від 15.04.2013 №506-512, від 16.04.2013
№513-520, від 18.04.2013 №521-535, від 20.04.2013 №553-567,
платіжні доручення в іноземній валюті
від 19.04.2013 №221, від 24.04.2013 №235 та від
26.04.2013 №243 на загальну суму 1 118 288,54 євро
(оплата в євро передбачена додатковою
угодою) ЗД накладні від 15.04.2013, від
18.04.2013, від 20.04.2013 на загальну кількість
товару 3 000 000 кг. (а.с.18-114).

З метою митного оформлення позивачем
29.04.2013 подана митна декларація (МД)
№805130000/2013/004840, згідно якої було
заявлено до декларування калій
хлористий дрібний рожевий (ГОСТ 4568-95)
сорт І, вагою 3 000 000 кг., вартістю 8 752 335
грн. (при курсі долара США 7,993) (а.с.115-117).

Митна вартість вищевказаного товару
визначалась позивачем за методом 1,
відповідно до ст. 57 МК України, за ціною
договору щодо товару, який
імпортується (365 євро за 1 метричну
тону).

29.04.2013 Сумською митницею прийнято
рішення №805130000/2013/000084/1 (а.с.126-127) про
коригування митної вартості товарів на
рівні 0,7154 доларів США за 1 тону
метричну, другорядним методом - за
ціною договору щодо ідентичних товарів
(ст. 57 МК України).

29.04.2013 Сумською митницею видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00080 (а.с.128-132).

За заявою позивача придбаний товар
(калій хлористий) митним органом було
випущено у вільний обіг у
відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України з
визначенням митної вартості в розмірі
365 євро за 1 метричну тону, що
підтверджується митною декларацією
від 03.05.2013 №805130000/2013/004978.

Митна вартість товару визначена
позивачем у митній декларації від
29.04.2013 №805130000/2013/004840 склала 8 752 335 грн.
при курсі долара США 7,993. Визначений
підприємством до сплати ПДВ склав 1 750 467
грн. (8752335 х 20%)

Митна вартість товару згідно рішення
митного органу від 29.04.2013 №805130000/2013/000084/1
склала 10 390 330,90 грн. при курсі долара США
7,993. Визначений Сумською митницею до
сплати ПДВ склав 2 078 066,18 грн. (10 990 330,90 х
20%)

Різниця між ПДВ визначеним до сплати
відповідачем та ПДВ визначеним до
сплати позивачем склала 327 599,18 грн. (2 078
066,18-1 750 467).

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд керувався
наступним.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 Митного кодексу України
митна вартість товарів, що ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Глава 9 Митного кодексу України регулює
методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, та порядок їх
застосування

Так, ст. 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

д) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу
України, метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

З аналізу ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу
України вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Норми ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу
України позивачем виконано у повному
обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема з картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
від 29.04.2013 №805130000/2013/00080 (а.с.128-132)
декларантом до митного органу були
надані наступні документи:

попередня митна декларація,

накладні УМВС,

рахунки фактури від 15.04.2013 №506-512, від
16.04.2013 №513-520, від 18.04.2013 №521-535, від 20.04.2013
№553-567,

платіжні доручення в іноземній валюті
від 19.04.2013 №221, від 24.04.2013 №235, від 26.04.2013
№243,

зовнішньоекономічний контракт №2013-004
від 03.01.2013 та доповнення до
зовнішньоекономічного контракту №4
від 01.04.2013,

довідка про проведення декларування
валютних цінностей доходів майна, що
належать резиденту України і
знаходяться за її межами,

інформація про позитивні результати
санітарно-епідеміологічні
екологічного контролю товару,

інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару,

сертифікати про походження товару СТ-1,

копія митної декларації країни
відправлення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено, що в разі якщо документи,
зазначені частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (утоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару, 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

З наведеного вбачається, що
витребування додаткових документів
може мати місце тільки у випадку
наявності обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Таку позицію висловив Верховний Суд
України у своїх постановах від 29.05.2012 у
справі №21-91а12, від 05.06.2012 у справі
№21-142а12, від 03.07.2012 та у справі №21-197а12.

При цьому, ч. 4 ст.54 Митного кодексу
України передбачено обов'язок митного
органу письмово надавати інформацію
декларанту про причини, за яких
заявлена ним митна вартість не може
бути визнана.

Жодних обставин та доказів на
підтвердження того, що позивач в
декларації митної вартості зазначив не
всі складові числового значення митної
вартості, неправильно здійснив
розрахунок, вніс до декларації
недостовірні або неточні відомості,
або що надані митному органу документи
містили розбіжності, ознаки підробки
або не всі відомості, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості задекларованих товарів
митним органом до прийняття
оскарженого рішення не наведено.

При цьому, в ході судового розгляду
справи, на вимогу суду представником
відповідача було надано письмові
пояснення про причини прийняття
оскарженого рішення, які полягали в
наступному.

На момент декларування Позивачем
товару згідно МД 805130000/2013/004840 від 29.04.2013
було надано платіжні доручення №243 від
26.04.2013 року ( інвойс 536-550, 553-567) №235 від
24.04.2013 року (інвойс №521-535) та №221 від
19.04.2013 року (інвойс 506 - 520). Однак
рахунків фактур №536-550 згідно
платіжного доручення №243 надано не
було, що підтверджується відсутністю
реквізитів таких документів у графі 44
МД № 805130000/2013/004840 від 29.04.2013.

Рахунок-фактура (інвойс) - це документ,
який в обов'язковому порядку
супроводжує товари, які переміщуються
через митний кордон України.
Рахунок-фактура повинен містити
інформацію щодо відправника та
отримувача (найменування, адреси та
банківські реквізити), дані про товари
(найменування, вартість за одиницю,
кількість, загальну вартість платежу),
умови поставки товару. Зазначений
документ використовується для
здійснення взаєморозрахунків сторін -
контрагентів угоди та є одним з
основних документів для визначення
митної вартості переміщуваних товарів.
Рахунок - фактура - кінцевий документ,
якій підлягає оплаті. Виписка інвойсу
свідчить про те, що (крім випадків, коли
постачання здійснюється за
передоплатою) у покупця з'являється
обов'язок сплатити за товар відповідно
до зазначених умов.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України,
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи.

Враховуючи той факт, що під час митного
оформлення декларантом не були подані
всі документи на підтвердження
числового значення складових митної
вартості товарів, на переконання
представника відповідача, митний орган
мав всі підстави на затребування
додаткових документів від Позивача.

Разом з тим, на переконання суду такі
доводи митного органу є
необґрунтованими з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, до митного органу
позивачем було надано залізничні
накладні за квітень 2013 року на загальну
кількість калію хлористого 3000 000 кг.
Рахунки - фактури на оплату калію
хлористого від 15.04.13 №506-512, від 16.04.13
№513-520, від 18.04.13 №521- 535, від 20.04.13 №553-567 на
загальну кількість 3000 000 кг. з
зазначенням номерів залізничних
накладних за квітень 2013 року саме на
суму 300 000 кг. Платіжні доручення в
іноземній валюті від 19.04.13 №221 від 24.04.13
№235, та від 26.04.13 №243, призначення
платежу по яким є рахунки - фактури від
15.04.13 №506-512, від 16.04.13 №513-520, від 18.04.13 №521-
535, від 20.04.13 №553-567. МД від 29.04.13
№805130000/2013/004840 згідно якої було заявлено
до декларування калій хлористий
дрібний рожевий (ГОСТ 4568-95) сорт І, вагою
3000000 кг.

З наведеного вбачається, що товар
згідно рахунків - фактур №536-550 до
декларування позивачем не
пред'являвся, а тому обов'язку та
необхідності надавати такі рахунки -
фактури у декларанта не виникає.

Сам факт оплати платіжним дорученням
№243 від 26.04.13 крім пред'явлених до
декларування рахунків фактур, інших
рахунків №536-550 в розумінні Митного
кодексу не є підставою для
витребування митним органом
додаткових документів чи коригування
митної вартості товару.

Надані до митного оформлення документи
не містять розбіжностей, наявних ознак
підробки, містять всі відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена.

У свою чергу п. 3.16, 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур встановлено стандартне
правило, що на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства.

Документи, які витребувано митним
органом (перелік наведено у декларації
митної вартості) не є необхідними для
визначення митної вартості товарів,
задекларованої в митній декларації від
29.04.2013 №805130000/2013/004840, оскільки контракт
від 03.01.2013 №2013-0004 не містить положень
стосовно третіх осіб (їх прав чи
обов'язків) пов'язаних з його
виконанням (а.с.8-17).

ЗАТ "Білоруська калійна компанія" не є
виробником товару. Свою діяльність
продавець здійснює на підставі Указу
Президента Білорусь № 398 від 25.08.2005
(а.с.122-125), що слідує з копії листа №05-4098
від 02.11.2012 (а.с.119).

Відповідно до вказаного вище Указу ЗАТ
"Білоруська калійна компанія" фактично
є первинним ціноутворювачем при
експорті калійний добрив виробництва
ВАТ "Беларуськалій". Прейскурантів,
каталогів, калькуляцій експортного
ціноутворення ВАТ "Білоруська калійна
компанія" на калійні добрива, що
поставляються на експорт, не існує,
оскільки експортна ціна визначається
двохстороннім контрактом між ЗАТ
"Білоруська калійна компанія" та
закордонним покупцем і залежить
виключно від умов і обсягу поставки,
виду товару і кон'юнктури світового
ринку.

Отже, ненадання витребуваних митним
органом додаткових документів
зумовлено об'єктивними причинами -
відсутністю таких документів.

Відповідно до ст. 318 Митного кодексу
України митний контроль передбачає
виконання митними органами мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Безпідставне витребування
відповідачем додаткових документів,
які не мають відношення до
задекларованої позивачем митної
вартості товарі, є порушенням
принципів ст. 318 Митного кодексу
України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що оскаржене рішення
про коригування митної вартості
товарів не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2
КАС України, у зв'язку з чим воно
підлягає визнанню протиправним та
скасуванню, а тому сума надмірно
сплаченого податку на додану вартість
за даним рішенням в розмірі 327599,18 грн.
підлягає стягненню на користь ПАТ
"Сумихімпром".

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, судовий збір, сплачений
позивачем при поданні позову до суду,
що підтверджується платіжним
дорученням №45565 від 25.10.2013 (а.с.137),
підлягає відшкодуванню ПАТ
"Сумихімпром" з Державного бюджету
України в сумі 4588,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
до Сумської митниці Міндоходів про
скасування рішення, стягнення надмірно
сплаченого податку на додану вартість -
задовольнити.

Скасувати рішення Сумської митниці
Міндоходів №805130000/2013/000084/1 від 29.04.2013 про
коригування митної вартості товарів,

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" () суму надмірно сплаченого податку
на додану вартість в розмірі 327 599 грн. 18
коп. (триста двадцять сім тисяч п'ятсот
дев'яносто дев'ять грн. 18 коп.).

Відшкодувати ПАТ "Сумихімпром" () з Державного бюджету
України витрати зі сплати судового
збору в сумі 4588,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 30.12.2013
року.

З оригіналом згідно

Суддя
В.М. Соколов