Справа № 500/3538/13-а
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2013-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3538/13-а
Провадження № 2-а/500/107/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2013 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді – Присакар
О.Я.,

при секретарі – Сирбу Г.В.,

за участю: позивача – ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
протиправними дії та зобов’язання
призначити та виплатити грошову
допомогу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання
протиправними дії та зобов’язання
призначити та виплатити грошову
допомогу, заявою від 28.08.2013 року вона
уточнила позовні вимоги та просила
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови ОСОБА_3 у виплаті
грошової допомоги та зобов’язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області винести нове рішення,
згідно якого призначити та виплатити
ОСОБА_3 грошову допомогу в сумі 16584 грн.
60 коп., згідно чинного законодавства
України, мотивуючи тим, що їй 03.07.2012 року
була призначена пенсія за віком, але
безпідставно було відмовлено у виплаті
грошової допомоги в зв’язку з тим, що
її стаж, який дає право на
вищезазначену пенсію складає 29 років 12
днів, а не 30 років, до загального стажу
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області не зарахувало період
її роботи з 01.09.2004 року по 19.08.2005 року на
посаді вчителя зарубіжної літератури
та російської мови у ПП «Ізмаїльський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів,
дошкільний навчальний заклад
«Джерело»», так як ПП НВК «Джерело»,
згідно з його статутом, знаходиться у
приватній, а не у державній або
комунальній власності. Відмова
відповідача у призначенні та виплаті
їй грошової допомоги суперечить
вимогам примітки 2 до Постанови КМУ № 909
від 4 листопада 1993 р. «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років»: Робота за
спеціальністю в закладах, установах і
на посадах, передбачених цим переліком,
дає право на пенсію незалежно від форми
власності або відомчої належності
закладів і установ.

В судовому засіданні позивачка
підтримала уточнені позовні вимоги,
просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позову, мотивуючи тим, що
ОСОБА_3 (працює) та отримує з 03.07.2012 р.
пенсію за віком призначену відповідно
до ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплата грошової
допомоги регулюється Постановою КМУ
від 23.11.2011 р. № 1191 у п.5 передбачено:
«особам, які на день досягнення
пенсійного віку, працювали в закладах
та установах державної або комунальної
форми власності на посадах, робота на
яких дає право на призначення пенсії за
вислугу років та мають страховий стаж 30
років на таких посадах, за умови, що
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога». З
урахуванням вище викладеного права на
отримання грошової допомоги позивач не
має, оскільки стаж її роботи складає
лише 29 років, позивач невірно тлумачить
норми діючого законодавства та
помилково просить суд призначити і
виплатити грошову допомогу відповідно
до Постанови КМУ № 909 від 04.11.1993 р. яка
регулює пенсійне забезпечення осіб,
яким призначається пенсію за вислугу
років, тобто позивач вимагає
призначити і виплатити грошову
допомогу відповідно до Постанови КМУ №
909 від 04.11.1993 р. яка не має ні якого
відношення до виду пенсії яку вона
отримує.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно пункту е) ст. 55 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" право на
пенсію за вислугу років мають:
працівники освіти, охорони здоров'я
та соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
особам, які на день досягнення
пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону, працювали в
закладах та установах державної або
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", і мають страховий стаж
(для чоловіків - 35 років, для жінок - 30
років) на таких посадах, а також якщо
вони до цього не отримували будь-яку
пенсію, при призначенні пенсії за
віком виплачується грошова допомога,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі їх десяти місячних пенсій
станом на день її призначення. Порядок
обчислення стажу, який дає право на
призначення грошової допомоги, та
механізм виплати цієї допомоги
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 р. N 1191, до страхового
стажу, що визначає право на виплату
грошової допомоги, зараховуються
періоди роботи в закладах та
установах державної та комунальної
форми власності на посадах, робота на
яких дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
"е" і "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Згідно протоколу № 9193 від
24.09.2012 року, ОСОБА_3 було призначено з
03.07.2012 року пенсію за віком.

22.04.2013 року позивачка
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
із заявою про виплату грошової
допомоги у зв'язку з призначенням їй
пенсії.

10.05.2013 року управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області відмовило
ОСОБА_3 у призначенні та виплаті
грошової допомоги і не зарахувало до
стажу роботи період її роботи з 01.09.2004
року по 19.08.2005 року на посаді вчителя
зарубіжної літератури та російської
мови у ПП «Ізмаїльський
навчально-виховний комплекс
«Загальноосвітня школа І—ІІ ступенів,
дошкільний навчальний заклад
«Джерело»», оскільки ПП НВК «Джерело»,
згідно його статуту, знаходиться у
приватній, а не у державній або
комунальній власності.

Відповідно до п. 1.1. статуту
приватного підприємства «Навчально –
виховний комплекс «Джерело»
(загальноосвітня школа І-ІІ ступеню –
економічний ліцей), створений
відповідно до рішення засновника від
10.04.2003 року та знаходиться у приватній
власності.

Судом встановлено, що згідно даних
трудової книжки позивачки її
педагогічний стаж складається з
наступних періодів:10.11.1984 року її було
призначено на посаду керівника
начального технічного моделювання
Ізмаїльської міської станції юних
техніків по переводу, 01.12.1987 року вона
була переведена на посаду методиста
СЮТ Ізмаїльської міської станції юних
техніків та звільнена 30.08.1988 року у
зв'язку з переводом на посаду вчителя
російської мови та літератури і 25.08.1988
року призначена на посаду вчителя
російської мови та літератури
Ізмаїльської ЗОШ № 9, на займаній
посаді працювала до 16.08.2004 року, з 01.09.2004
року по 19.08.2005 року вона працювала в ПП
Навчально виховний комплекс «Джерело»
вчителем зарубіжної літератури та
російської мови, з 22.08.2005 року, у зв'язку
з переводом, та на день призначення
пенсії вона працювала та працює по
теперішній час вчителем зарубіжної
літератури й російської мови в ЗОШ № 9 м
Ізмаїла.

Таким чином, період роботи
позивачки у закладах та установах
державної та комунальної власності
складає 29 років 12 днів і вона не має
прав на грошову допомогу.

Суд не приймає до уваги
посилання позивачки на Постанову КМУ №
909 від 4 листопада 1993 р. «Про перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років» в зв’язку з
тим, що вищезазначеною постановою
передбачено перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, а ОСОБА_3 була призначена пенсія
за віком.

За таких обставив, в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови ОСОБА_3 у виплаті
грошової допомоги та зобов’язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області винести нове рішення,
згідно якого призначити та виплатити
ОСОБА_3 грошову допомогу в сумі 16584 грн.
60 коп., згідно чинного законодавства
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови ОСОБА_3 у виплаті
грошової допомоги та зобов’язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області винести нове рішення,
згідно якого призначити та виплатити
ОСОБА_3 грошову допомогу в сумі 16584 грн.
60 коп., згідно чинного законодавства
України – відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
його проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя:

О. Я.
Присакар