Справа № 806/6848/13-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" січня 2014 р.
Справа № 806/6848/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі
Самченко В.М. ,

за участю

представника позивача Процюка О.В.

представника відповідача
Меодушевського М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. у справі за позовом
товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України скасування
рішення та стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ТДВ "ЖЛ" звернулось до суду з позовом до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 16 вересня
2013 року №101060000/2013/300643/2 та стягнення
надмірно сплаченого ввізного мита та
податку на додану вартість в загальній
сумі 10578,53 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ "ЖЛ" просить
скасувати вказану постанову через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 20 квітня 2010 року
між фірмою "Fuji Оil Europe", Бельгія
(продавець) та ЗАТ "Житомирські ласощі"
(покупець) укладено контракт №3206, за
умовами якого продавець продає, а ЗАТ
"Житомирські ласощі" купує жири
рослинного походження та суміші жирів
рослинного походження у кількості,
асортименті та по цінам у
відповідності із специфікаціями, що
додаються до кожної поставки та є
невід'ємною частиною контракту. Ціна на
товар встановлюється у доларах США та
вказується у специфікації та
експортному рахунку (інвойсі) на кожну
поставку.

Поставка товару здійснюється на умовах
EXW - Katoennatie, Бельгія (Інкотермс 2000) або EXW
Fuji Оil Europe за домовленістю сторін.

Розрахунок за товар здійснюється по 100 %
прередоплаті.

16 вересня 2013 року уповноваженою особою
декларанта з метою митного оформлення
товарів - рослинного кондитерського
жиру в митному режимі "Імпорт" подано до
Житомирської митниці вантажно-митну
декларацію № 101060000.2013.016226 та документи
на підтвердження заявленої митної
вартості товару, зокрема: контракт №
3206 від 20.04.2010 р. та доповнення до нього -
додаткові угоди № 2 від 25.03.2011 р., № 4 від
25.12.2012 р., специфікація 14 від 03.09.2013 р.,
рахунок-фактуру (інвойс) від 09.09.2013 р.,
міжнародну автомобільну накладну (СMR)
№15082063 від 10.09.2013 р., договір про
перевезення № 41468 від 06.09.2013 р.,
рахунок-фактуру про надання
транспортно-експедиційних послуг № 475
від 12.09.2013 р., копію митної декларації
країни відправлення № 13ВЕЕ123 від
10.09.2013 р., сертифікат про походження
товару загальної форми № 1309729 від
06.09.2013 р., зобов'язання про цільове
використання товарів № 42 від 16.09.2013 р.,
лист щодо страхування від 16.09.2013 р.

За результатами розгляду вказаних
документів митним органом доведено до
уповноваженої особи декларанта про
неможливість визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються,
оскільки документи, зазначені у ч.2 ст.53
МКУ, подані для митного оформлення,
містять розбіжності - вага брутто
товару у СMR № 15082063 відрізняється від
тієї, що міститься у інвойсі № 90065133, а
також в зв'язку із неподанням
декларантом на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч.3 ст.53 МКУ
додаткових документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: виписку з
бухгалтерської документації, каталоги.
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

За інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів.

За результатами проведеної
консультації між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору другорядних методів визначення
митної вартості товарів встановлено,
що методи 2а та 2б не можуть бути
застосовані - у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні (аналогічні) товари; методи 2в
та 2г - в зв'язку з відсутністю основи
для віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним
методом, яка ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях МД №125110007/2013/581275 від
14.08.2013 року з урахуванням коригувань на
обсяг партії товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо, що відповідає
принципам і критеріям. визначеним
Угодою про застосування статті 7
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 р.

Відповідачем 16.09.2013 року прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №101060000/2013/3000643/2
(а.с.11) та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №101060000/2013/00759.

Отже, підставою для прийняття спірних
рішень стало те, що надані митному
органу документи на підтвердження
заявленої декларантом митної вартості
товару (за ціною договору) не містять
всіх відомостей щодо ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за цей товар.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що митний орган правомірно
застосував резервний метод визначення
митної вартості при визначенні митної
вартості товару, оскільки декларантом
не надано даних, що підтверджують
правильність визначення заявленої
митної вартості.

Колегія суддів не погоджується із
таким висновком суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з частини 3 та 4 статті 53 МК
України орган доходів і зборів має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак такі повноваження мають бути
реалізовані лише за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України, а зокрема якщо:

подані позивачем документи за
переліком, визначеним у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари;

орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість.

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК
України, рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів,
якщо органом доходів і зборів у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі, невірно визначено митну
вартість товарів.

Згідно статті 57 МК України методами
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, та порядок їх
застосування

В оскаржуваному рішенні Житомирської
митниці та картці відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів через митний кордон України
зазначено про заниження митної
вартості товару та необхідності її
коригування.

Надаючи правову оцінку доводам
апеляційної скарги щодо підставності
винесення спірного рішення, колегією
суддів враховано, що матеріалами
справи підтверджується, що позивач
надав відповідачу усі наявні
документи, які об'єктивно
підтверджують заявлену ним митну
вартість товару.

Наведені митним органом твердження
щодо розбіжностей у вазі брутто
імпортованого товару не впливають на
його митну вартість та не змінюють її
числове значення. Слід зазначити, що
"чиста" вага нетто товару не містить
розбіжностей та є ідентичною в розмірі
3.600 МТ в усіх поданих до розмитнення
документах.

Стосовно надання бухгалтерських
документів на підтвердження
перерахунку коштів за поставлений
товар, то інвойс від 09.09.2013 р. містить
зазначення щодо відстрочки платежу до
30 днів від дати інвойсу.

Інших обґрунтованих розбіжностей, що
впливають на визначення митної
вартості товарів відповідач не
встановив. Не навів відповідач і
обставин, які числові значення
складових заявленої позивачем митної
вартості товарів не підтверджуються. В
ході проведення митного контролю
відповідачем також не було
встановлено, що позивачем заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, або
невірно визначено митну вартість
товарів.

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 72 КАС України
відповідач не навів обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву у Житомирської митниці щодо
вартості імпортованого товару, а також
в судовому засіданні представником
відповідача не наведено будь-яких
обставин, які б перешкоджали
визначенню митної вартості товару за
ціною договору, в тому числі, не
доведено підстав для визначення митної
вартості товару, що ґрунтується на
раніше визнаній митним органом митній
вартості на підставі МД від 14.08.2013 р., а
також не вказано жодних обґрунтованих
причин, які могли б слугувати підставою
для визначення митної вартості товару
за іншим, ніж основний, методом.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку про необґрунтованість
позовних вимог в частині скасування
рішення Житомирської митниці від 16
вересня 2013 року №101060000/2013/300643/2 про
коригування митної вартості товару.
Крім того, поскільки таке рішення не
відповідає правовим нормам, то
повноцінний захист порушених прав
позивача слід здійснити шляхом
визнання оскаржуваного рішення
протиправним, вийшовши за межі
заявлених позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
не підлягають задоволенню позовні
вимоги в частині стягнення з рахунків
відповідача на користь позивача коштів
на відшкодування шкоди у вигляді
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 8544,2 грн. та ввізного
мита у розмірі 2034,33 грн.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, діючого
на час спірних правовідносин, контроль
за справлянням яких здійснюється
митними органами, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 20.07.2007 р. №618,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007 р. за №1097/14364 для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/а надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою та відповідний перелік
документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Щодо надання Висновку про повернення,
то він регулюється Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справляння яких
покладається на митні органи,
затвердженого Наказом Державної
митної служби, Державного казначейства
України від 20.07.2007 №611/147
Зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007р. за №1095/14362.
(далі Порядок №611/147). Згідно п.7
наведеного Порядку відповідний орган
Державного казначейства України на
підставі отриманого Висновку митного
органу про повернення готує платіжні
документи на перерахування коштів з
рахунку з обліку доходів державного
бюджету на рахунок, зазначений у
Висновку про повернення, та протягом
п'яти робочих днів від дати отримання
Висновку про повернення здійснює
повернення коштів з бюджету.

Виходячи з наведеного, нормативними
актами встановлений порядок
повернення надмірно сплачених митних
платежів, який позивачем не дотриманий.
Крім того, судом не встановлено розмір
надмірно сплачених платежів та
відомості щодо зарахування до якого
рівня бюджету спірних митних платежів.

Враховуючи наведене, в цій частині
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "06"
листопада 2013 р. скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю "ЖЛ" задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів від 16 вересня 2013 року
№101060000/2013/300643/2.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Є.В.Одемчук

(підпис)
С.М. Шевчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" січня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
додатковою відповідальністю "ЖЛ"
вул.Щорса,67,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000