Справа № 806/7056/13-а
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7056/13-a

категорія 8.2.1

19 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Черноліхова С.В. ,

при
секретарі - Павлюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тех-Авто-Дор" до
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тех-Авто-Дор"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило скасувати податкові
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
21 жовтня 2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість по вітчизняних
товарах на 128682, 00 грн. основного платежу
і 32171, 00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за липень 2012 року на
180524, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що вказані рішення
були прийняті на підставі висновків
контролюючого органу про віднесення до
податкового кредиту липня 2012 року суми
ПДВ з вартості двох автомобілів ІВЕКО,
отримання яких фактично здійснено не
було, а також кредиту квітня-травня 2012
року - ПДВ з вартості придбаного у ТОВ
"Авеста Трейд" щебеня, отримання,
транспортування, оприбуткування якого
документально не підтверджено, а також
наявність у відповідача ознак
фіктивності, відсутність виробничих
засобів. З такими висновками
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області позивач не погоджується,
оскільки господарські операції як з
ТОВ "ІВЕКО Україна", так і з ТОВ "Авеста
Трейд" підтверджено всіма первинними
документами, які доводять зв'язок
придбаних товарів з господарською
діяльністю Товариства.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив у їх задоволенні відмовити.
Пояснив, що оспорювані рішення
прийняті на підставі обґрунтованих
висновків перевірки про
непідтвердження належними документами
господарських операцій з ТОВ "ІВЕКО
Україна" і ТОВ "Авеста Трейд".

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що під час проведеної
Коростенською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області документальної позапланової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тех-Авто-Дор" з питань виникнення
від'ємного значення з податку на додану
вартість в податковій декларації за
липень 2012 року та господарських
взаємовідносинах з ТОВ "Авеста Трейд"
за квітень-травень 2011 року виявлено
порушення:

- пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України, у результаті чого
завищено рядок 19 Декларації "від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного періоду за
липень 2012 року" у сумі 180524, 00 грн.,
занижено податок на додану вартість за
липень 2012 року у сумі 118114, 00 грн., який
підлягає сплаті до бюджету;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість за квітень 2011 року на
5378, 00 грн., травень 2011 року - 5190, 00 грн.

За результатами перевірки складено акт
№ 1036/22-01/35470461 від 01 жовтня 2013 року (а.с.
13-25).

Не погоджуючись із висновками
перевірки, Товариство подавало
заперечення до акту (а.с. 32-36), яке
залишено без задоволення.

На підставі вказаного акта
контролюючим органом 21 жовтня 2013 року
прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення Товариству суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість по вітчизняних товарах на 128682,
00 грн. основного платежу і 32171, 00 грн.
штрафних (фінансових) санкцій, №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за липень 2012 року на 180524, 00 грн.

Щодо господарських операцій з ТОВ
"Івеко Україна".

Як зазначено в акті перевірки (а.с. 19-21),
позивач укладав контракт з Товариством
з обмеженою відповідальністю "Івеко
Україна" № IVU від 22 березня 2012 року на
поставку двох автомобілів IBEKO. При
дослідженні взаємовідносин з вказаним
контрагентом було досліджено
податкову накладну № 229 від 30 липня 2012
року на суму ПДВ 298638, 00 грн., яка була
включена до складу податкового кредиту
у липні 2012 року. Разом з тим, ТОВ
«Тех-Авто-Дор» надано
оборотно-сальдову відомість (картка
рахунку) по 631 рахунку, в якій зазначено,
що станом на 31 липня 2012 року по
відносинах із ТОВ «ІВЕКО Україна»
рахується кредиторська заборгованість
в сумі 1791828, 00 грн., в т.ч. ПДВ. Отже, ТОВ
«Тех-Авто-Дор» в липні місяці не було
проведено оплату за автомобілі та
відповідно до додаткової угоди від 30
липня 2012 року не було здійснено
постачання автомобілів. Також в ході
перевірки товариством не було надано
підтверджуючих документів щодо
отримання даних автомобілів.
Підтвердженням того, що не відбулась
оплата за автомобілі у липні місяці
свідчить і наданий до перевірки
Кредитний договір № 00019.12-СВДД04 від 09
серпня 2012 року, укладений із ПАТ
«Міжнародний інвестиційний банк».

Таким чином, податковий орган зазначив,
що ТОВ «Тех-Авто-Дор» безпідставно
віднесено до складу податкового
кредиту суму ПДВ в розмірі 298638, 00 грн. у
липні 2012 року по відносинах з ТОВ
«ІВЕКО Україна».

З такими висновками податкового органу
суд не погоджується з огляду на
наступне.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства (пункт 1.1
статті 1 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку, зокрема, з
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України (пункт 185.1 статті 185 Податкового
кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
вказаного Кодексу, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4
статті 201 ПК України, податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відповідно до пунктів 200.1 статті 200
Податкового кодексу України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Частина 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", зокрема, визначає,
що податкова та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Стаття 1 цього Закону визначає, що
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Матеріалами справи підтверджено, що 22
березня 2012 року між позивачем
(Покупець) і ТОВ "Івеко Україна"
(Продавець) підписано контракт № IVU 206/12
(а.с. 44-47), за умовами якого Івеко Україна
бере на себе зобов'язання продати і
поставити Покупцю на умовах "DDP
Україна", а Покупець бере на себе
зобов'язання прийняти два автомобілі
ІВЕКО.

До цього контракту 30 липня 2012 року
сторонами підписано додаткову угоду
(а.с. 50-51).

Про виконання умов вказаного контракту
і поставку у липні 2012 року 2 самоскидів
ІВЕКО свідчать видаткова накладна (а.с.
52), податкова накладна (а.с. 53), акт
прийому-передачі товарів (а.с. 54), які
містяться у матеріалах справи.

Крім того, позивачем надано копії
свідоцтв про реєстрацію транспортних
засобів 31 липня 2012 року (а.с. 55-56).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем правомірно
сформовано податковий кредит і
визначено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість за
липень 2012 року на підставі належним
чином оформлених первинних документів
по господарським операціям з ТОВ "Івеко
Україна" та на підставі норм
Податкового кодексу України, відтак,
нарахування податкових зобов'язань по
податку на додану вартість та
зменшення розміру від'ємного значення
Товариству з цих підстав проведено
контролюючим органом неправомірно.

Стосовно господарських операцій з ТОВ
"Авеста Трейд".

Як вказано в акті перевірки (а.с. 21-25),
ТОВ "Авеста Трейд" здійснювало
реалізацію позивачу щебня гранітного.

Також, Коростенською ОДПІ було
отримано акт від 27 травня 2013 року
№348/22-509/34295994 ДПІ у Святошинському р-ні
м. Києва, у якому вказується, що на
момент проведення перевірки первинні
та інші документи по ТОВ «Авеста Трейд»
відсутні, підприємство за адресою,
вказаною в реєстраційних документах не
знаходиться, стан платника 11 -
ПРИПИНЕНО, АЛЕ НЕ ЗНЯТО З ОБЛІКУ. За
даними податкової звітності основні
засоби у ТОВ «Авеста Трейд» відсутні.

За результатами аналізу даних
податкової звітності ТОВ «Авеста
Трейд» відповідно до автоматизованої
інформаційної системи «Податки» та АІС
«Бест Звіт» не встановлено наявність у
ТОВ «Авеста Трейд» власних, складських,
торгівельних, виробничих та інших
приміщень, які суб'єкт господарювання
міг би використовувати при здійсненні
фінансово - господарської діяльності.

В ході проведення перевірки не
підтверджено реальність господарських
операцій з поставки товарів та надання
робіт (послуг) ТОВ «Авеста Трейд» за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2012
року, що свідчить про укладання угод
без мети настання реальних наслідків.

Крім цього, в ході перевірки не надано
підтверджуючих документів щодо
придбання, оприбуткування,
транспортування даного щебня. Надано
сертифікат відповідності, в якому
зазначено виробник продукції - окремий
структурний підрозділ «Пенізевичське
кар'єроуправління» ГП «Управління
промислових підприємств державної
адміністрації залізничного транспорту
України».

Суд зазначає, що із приписів статті 198
Податкового кодексу України
вбачається, що надання податковому
органу всіх належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою формування податкового кредиту є
підставою для такого формування, якщо
контролюючим органом не встановлено та
не доведено, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладання нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність яких установлена судом.

Встановлено, що 01 березня 2011 року між
ТОВ "Авеста Трейд" (Постачальник) і
позивачем (Покупець) укладено договір
поставки № 15 (а.с. 40-42), відповідно до
якого Постачальник зобов'язується у
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, поставити та передати у
власність Покупця товар (щебінь), а
Покупець зобов'язується у порядку і на
умовах, визначених у цьому договорі,
прийняти товар та оплатити його.

Для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Про відсутність факту здійснення
господарської операції можуть
свідчити такі обставини: всупереч
даним податкового обліку будь-кого з
учасників операцій відсутні зміни
активів, зобов'язань чи власного
капіталу; отримання майнової вигоди чи
права на таку вигоду будь-кого з
учасників операції виключно шляхом
зменшення бази оподаткування з певного
виду податку та/або отримання із
Державного бюджету за одночасної
відсутності об'єктивної можливості
отримати майнову вигоду від цієї
операції в інший спосіб; результати,
відображені у даних податкового обліку
будь-якого з учасників господарської
операції, фактично не настали
внаслідок відсутності відповідних дій
будь-кого з учасників такої операції.

Про виконання умов зазначеного
договору свідчать рахунки-фактури (а.с.
57, 58), видаткові накладні (а.с. 59-60),
податкові накладні (а.с. 61, 62).

Походження щебня підтверджується
довідками Пенізевицького
кар'єроуправління, згідно з якими
Щебзавод № 6 було реорганізовано у
Пенізевицьке кар'єроуправління та
протягом квітня-травня 2011 року останнє
відвантажило ТОВ "Авеста Трейд"
щебеневу продукцію у кількості 969 м куб.
на суму 75707, 52 грн. (а.с.191, 192).

Придбаний у ТОВ "Авеста Трейд" щебінь
був у подальшому реалізований
позивачем Приватному підприємству "ДЦ
Арт-Салон" і ТОВ "Шатро", про що свідчать
укладені з ними договори поставки (а.с.
81-92), рахунки-фактури, видаткові
накладні (а.с. 95-119), податкові накладні
(а.с. 120-129), товарно-транспортні накладні
(а.с. 130-180).

Наведені первинні документи свідчать
про наявність зв'язку між фактом
придбання щебеню у ТОВ "Авеста Трейд" і
господарською діяльністю Товариства.

Згідно з статтею 61 Конституції України,
норми якої є нормами прямої дії,
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством (частина 1 статті 19
Конституції України).

Чинне законодавство, зокрема,
Податковий кодекс України, не
встановлює обов'язок покупця
перевіряти відомості щодо
декларування контрагентами своїх
зобов'язань з ПДВ, виконання ними таких
зобов'язань перед бюджетом.

За таких обставин покупець не може
нести відповідальність як за несплату
податків продавцями, так і за можливе
недекларування відомостей про них, за
умови необізнаності покупця щодо
такої.

Недекларування контрагентами
зобов'язань зі сплати ПДВ до бюджету
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме щодо них і не є підставою
для позбавлення платника податку права
на формування податкового кредиту у
разі, якщо останній виконав усі
передбачені законодавством умови щодо
такого формування та має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позивачем правомірно
сформовано податковий кредит за
квітень-травень 2012 року на підставі
належним чином оформлених податкових
накладних по господарським операціям з
ТОВ "Авеста Трейд" та на підставі норм
Податкового кодексу України, відтак,
нарахування податкових зобов'язань по
податку на додану вартість Товариству
у цій частині проведено контролюючим
органом неправомірно.

Враховуючи все викладене вище, суд
вважає, що податкові
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
21 жовтня 2013 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання по податку
на додану вартість по вітчизняних
товарах на 128682, 00 грн. основного платежу
і 32171, 00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, № про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за липень 2012 року на
180524, 00 грн. прийняті з порушенням норм
податкового законодавства, а тому
позовні вимоги про їх скасування є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
21 жовтня 2013 року № та № .

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тех-Авто-Дор" 682, 76 грн. сплаченого
судового збору.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії повного тексту
постанови.

Головуючий суддя
С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 24
грудня 2013 р.