Справа № 812/9605/13-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
справа №812/9605/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Старосуда
М.І., суддів Чебанова О.О., Лях О.П.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м.Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
р. у справі № 812/9605/13-а за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання відшкодувати виплачену
пенсію по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, у розмірі 66,36 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому зазначив, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду витрати за особовими
справами осіб, яким призначено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві. Відповідач відмовився від
відшкодування суми витрат на виплату
пенсії ОСОБА_2 в розмірі 66 грн. 36 коп у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві . У зв'язку з чим, позивач
просить визнати такі дії відповідача
неправомірними та задовольнити
позовні вимоги.

Постановою Луганського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 р. у задоволенні позовних
вимог управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання відшкодувати виплачену
ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві у розмірі 66,36 грн. -
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що судом першої інстанції порушені
норми матеріального та процесуального
права, а тому просив скасувати
постанову та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, вважає за необхідне апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
ОСОБА_3 помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що
підтверджено актом про нещасний
випадок № 22 від 06.05.1967 року (а.с.7,8).

З 07.09.2009 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримує пенсію по втраті годувальника
ОСОБА_3, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві, згідно
розпорядження № 139001 від 05.11.2013 року
(а.с.6).

Згідно розрахунку суми
заборгованості, ОСОБА_2 з 01.05.2013 по 31.10.2013
виплачено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві у
сумі 66,36 грн., з щомісячною виплатою 11,06
грн. (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що
УПФУ в Артемівському районі м.
Луганська було включено ОСОБА_2 (66,36
грн.) до списку осіб, які отримували
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за травень - жовтень 2013
року. Вказані витрати звірені по
особовій справі та узгоджені УПФУ в
Артемівському районі м. Луганська в
актах щомісячної звірки за травень -
жовтень 2013 року. Однак, відповідно до
таблиць розбіжностей, складених
відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Луганську,
витрати на виплату та доставку пенсії
ОСОБА_2 не прийнято до заліку з
посиланням на ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" - особи були
працездатні та не перебували на
утриманні померлого на момент його
смерті. (а.с.9-20).

Колегія суддів зазначає, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, згідно
ч.1 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Отже, право на одержання щомісячних
страхових виплат мають лише
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до Розпорядження
про призначення пенсії від 15.05.1992 року
ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком.
На момент смерті годувальника ОСОБА_2
було 31 рік, вона не була непрацездатною,
що підтверджується Розпорядженням про
призначення пенсії від 15.05.1992 року.

Таким чином, ОСОБА_2, відповідно до
статті 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», не має права на
одержання щомісячних страхових виплат,
оскільки на день смерті чоловіка вона у
віці 31 рік була працездатною.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що постанова суду прийнята
з додержання норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195, 197, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м.Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
р. у справі № 812/9605/13-а - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
р. у справі № 812/9605/13-а - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

О.О.Чебанов

О.П.Лях