Справа № 758/11351/13-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В.
С.,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
в Подільському районі м. Києва на
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі в
м. Києві, щодо перерахунку та виплати
недоотриманої гарантованої державної
пенсії та пенсії по інвалідності особі
відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача на бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі в м. Києві, щодо
перерахунку та виплати недоотриманої
гарантованої державної пенсії та
пенсії по інвалідності особі
відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
мотивуючи свої вимоги тим, що їй з 17.02.1994
року по 27.02.2002 року була призначена
пенсія по інвалідності. З 27.02.2002 року по
09.02.2004 року її переведено на пенсію по
інвалідності в розмірі пенсії за віком.
З 09.02.2004 року по 01.01.2006 рік її переведено
на пенсію за віком - робота за списком
№1. З 01.01.2006 року по 01.01.2008 рік її
переведено на пенсію по інвалідності,
розрахунок пенсії проведено
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України 27.12.2005 року № 1293. З
01.01.2008 року по 12.05.2010 року її було
переведено на пенсію за віком, робота
за списком №1. 3 12.05.2010 року по
теперішній час вона переведена на
пенсію по інвалідності.

Зазначає, що шляхом обману її змусили
писати заяву 03.07.2012 року, та навмисно не
нарахували пенсію згідно постанови
Кабміну № 1210 від 23.11.2011 року з 01.01.2012
року.

Посилається на те, що 13.06.2013 року вона
звернулася до Пенсійного фонду
Подільського району із заявою про
надання пояснень щодо розрахунку її
пенсії з дня призначення пенсії - 17.02.1994
року на яку відповідач відмовляється
давати правдиві докази невірного
нарахування пенсії.

Звертає увагу суду на те, що Листом
25.07.2013 року вона звернулася до УПФУ
Подільського району про перерахунок
пенсії з 17.02.1994 року на який отримала
14.08. 2013 року Лист від 07.08.2013 року, яким
УПФУ Подільського району відмовило їй
у перерахунку пенсії та відмовилось
пояснювати причину.

Вважає зазначену відмову відповідача
противною та такою, що порушує її
конституційне право на отримання
пенсії у встановленому Законом розмірі
у зв'язку з чим звертається з даним
позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
слухання справи повідомлена вчасно та
належним чином, представником
позивачки до суду надано заяву згідно
якої останній просить проводити
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги позивачки підтримує в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, про день,
час та місце слухання справи
повідомлені вчасно та належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність вищезазначених
осіб на підставі наявних в справі
доказів відповідно до вимог ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в УПФУ в Подільському районі м.
Києва, є особою, постраждалою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та інвалідом третьої групи та отримує
пенсію по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,
потерпілим внаслідок ЧК, що
підтверджується Посвідченням особи,
яка постраждала в наслідок
Чорнобильської катастрофи Серія
НОМЕР_1 (а.с. 21), Посвідченням НОМЕР_2 (а.с.
20) та Довідкою МСЕК (а.с.22).

Судом встановлено, що позивачка не
погоджуючись з розміром пенсії, яка
виплачується їй звернулася 25.07.2013 року
до УПФУ в Подільському районі м. Києва
із заявою про її перерахунок починаючи
з 28.02.1994 року (а.с. 49), на яку отримала
Лист № 158/К113/1 від 07.08.2013 року згідно
якого УПФУ в Подільському районі м.
Києві повідомило її, що розрахунок її
пенсії по інвалідності в розмірі
відшкодування фактичних збитків
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка була призначена з
03.07.2012 року їй листом від 07.12.2012 № 518/К-84/5
вже було надано.

Як вже зазначалося вище, позивачка
вважає зазначену відмову відповідача
противною та такою, що порушує її
конституційне право на отримання
пенсії у встановленому Законом розмірі
у зв'язку з чим звертається з даним
позовом до суду та просить суд зокрема
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок її пенсії починаючи з
17.02.1994 року відповідно до вимог ст.ст. 49,
50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що спірні
правовідносини регулюються ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Так відповідно до ст. 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3,
4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 зазначеного
Закону, в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по I групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком; по II групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком; по III групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи -
100 процентів мінімальної пенсії за
віком; інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-VІ
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких інших
законодавчих актів України» було
внесено зміни до статті 50 та ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими: особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам II групи - 20 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам III
групи, дітям-інвалідам, а також хворим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на променеву хворобу - 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; У всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році: по I групі інвалідності - 220
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по III групі
інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність;

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зазначені
зміни, внесені до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» згідно із
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких інших законодавчих актів
України», зокрема, нова редакція статті
50 та статті 54, визнано такими, що не
відповідають Конституції України.
Відповідно норми статті 51 Закону «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» поновили свою дію в
попередній редакції з 22.05.2008 року.

Судом встановлено, що п. 7 Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 2491-VI, який
набрав законної сили 19.06.2011 року було
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог зазначеного Закону,
06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України
було прийнято Постанову № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
законної сили з 23.07.2011 року.

При системному аналізі зазначених норм
законодавства вбачається, що дійсно до
22.07.2011 року включно розмір основної
пенсії осіб, які постраждали в наслідок
аварії на ЧАЕС 1 категорії складав по III
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком, а додаткової інвалідам
III групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак починаючи з 23.07.2011 року розмір
зазначених пенсій почав визначатися
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на
відповідний календарний рік.

05.09.2013 року ухвалою Подільського
районного суду м. Києва
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва на
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі в
м. Києві, щодо перерахунку та виплати
недоотриманої гарантованої державної
пенсії та пенсії по інвалідності особі
відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку для звернення до суду в частині
позовних вимог до 28.02.2013 року, було
залишено без розгляду і роз'яснено, що
права позивачки підлягають захисту
саме з даної дати.

Судом встановлено, що статтею
четвертою Прикінцевих положень ЗУ «Про
державний бюджет України на 2013 рік»
було визначено, що у 2013 році, зокрема
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178
із наступними змінами), застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Враховуючи положення Конституції
України щодо дії нормативно-правових
актів у часі, положення ст.ст. 49, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак ЗУ «Про державний
бюджет України на 2013 рік», визначений
інший механізм їх реалізації на
поточний рік, що визначає право
позивачки на здійснення перерахунку та
виплати пенсій, передбачених цим
Законом, у зв'язку з чим позовні вимоги
позивачки про здійснення перерахунку
її пенсії як основної так і додаткової
починаючи з 17.02.1994 року, задоволенню не
підлягають.

Оскільки суд прийшов до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
вищезазначених позовних вимог
позивачки про здійснення перерахунку
її пенсії як основної так і додаткової
починаючи з 17.02.1994 року, суд вважає за
необхідне відмовити також і в
задоволенні всіх інших вимог, тому що
вони є похідними від основних вимог про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

На підставі викладеного, ст.ст. 49, 50, 54 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 28, 45 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.11 року № 2491-VI, Постанови КМ
України № 745 від 06.07.2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», ЗУ «Про державний
бюджет України на 2013 рік», Рішення
Конституційного Суду України №1-28/2008
від 22.05.2008 року, керуючись ст.ст. 158-163, 186
Кодексу Адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду в
Подільському районі м. Києва на
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі в
м. Києві, щодо перерахунку та виплати
недоотриманої гарантованої державної
пенсії та пенсії по інвалідності особі
відповідно до статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
відповідно до ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя В. С. Декаленко