Справа № 560/1936/13-а
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2013-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1936/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2013 року року
Дубровицький районний суд Рівненської
області в складі

головуючого - судді Оборонової І.В. ,

за участю секретаря: Волкодав А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дубровиця
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Рівне про визнання неправомірними
дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне та
просить:

- визнати дії відповідача по відмові у
припиненні ОСОБА_1 з 01.08.2013 року
щомісячної страхової виплати, як особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого (вид виплати 309, КЕКВ 2730.06)
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" неправомірними;

- визнати неправомірною та скасувати
постанову відповідача від 18.09.2013 року
№1716/1177.2/1177.2/808 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого";

- зобов'язати відповідача відновити їй
з 01.08.2013 року та проводити надалі
щомісячну страхову виплату особі, яка
має на неї право у разі смерті
потерпілого (вид виплати 309, КЕКВ 2730.06)
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Свої вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2013
року відповідачем винесено постанову
№1716/1177.2/1177.2/808 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого". Згідно з цією постановою
відповідачем з 01 серпня 2013 року
припинено страхову виплату в розмірі
230,79 грн. у зв'язку з відсутністю підстав
для призначення страхових виплат.
Вказана постанова та дії відповідача з
припинення страхової виплати вважає
неправомірними. Зазначена соціальна
виплата є виплатою внаслідок смерті її
сина ОСОБА_3, який загинув на
виробництві 07.08.2008 року. Дана виплата
була призначена і виплачувалася
відповідачем на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
відповідно до вимог "Порядку
призначення, перерахування та
проведення соціальних виплат".
Обставини призначення даної
соціальної виплати доведені рішенням
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 до відповідачів ЗАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" та ОСОБА_2 виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Рівне про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В даному рішенні
зазначено, що соціальна виплата
призначена у відповідності до
вищезазначених нормативно-правових
актів, сумніві у правильності
визначення розміру щомісячних
страхових виплат у суду не виникло.
Оскільки дані обставини вже доведені
судовим рішенням, а тому не підлягають
повторному доказуванню. Крім того, у
постанові, за наявності якої йому
припинено соціальну виплату, не
вбачається конкретної підстави,
передбаченої ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", де передбачено коли
страхові виплати і надання соціальних
послуг може бути припинено.

В судове засідання позивач не
з'явилась, проте до початку судового
засідання до суду надійшла заява про
розгляд справи без її участі, позов
підтримує, просить задоволити.

Від представника відповідача до суду
надійшла заява про розгляд справи без
участі відповідача, а також письмове
заперечення проти позову. Позовні
вимоги не визнає повністю з підстав,
викладених у вищевказаному
запереченні. Крім того, просить закрити
провадження по справі, оскільки дана
справа не підсудна місцевому
загальному суду як адміністративному
суду.

Всебічно дослідивши докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України справу
адміністративної юрисдикції визначено
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.4 КАС України передбачено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлено інший порядок судового
вирішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Згідно п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг.

Статтею 3 Конституції України
визначено, що людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека, визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Відповідно до положень ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист у випадках,
передбачених законом.

Згідно зі ст.55 Конституції України
кожному гарантовано право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.64 Конституції України,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до преамбули Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" цей Закон відповідно
до Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Судом встановлено, що 07 серпня 2007 року в
результаті нещасного випадку на
виробництві був смертельно
травмований син позивача ОСОБА_3.

Оскільки відповідно до ст.33 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
батьки померлого відносяться до
непрацездатних осіб, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право, то, відповідно, постановою
ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду ССНВ
в м.Рівне від 14.04.2008 року №1716/1177/1177/296
батькам призначено щомісячні страхові
виплати починаючи з 07.08.2007 року.

Як вбачається з постанови відділення
виконавчої дирекції Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне від 18.09.2013
року №1716/1177.3/1177.2/808 (а.с.8) постановлено
припинити виплату особі, яка має на неї
право, ОСОБА_1, номер справи 1177.2, номер
випадку 1177.2, щомісячної грошової суми
(вид виплати 09, КЕКВ 2730.06) в розмірі 230,79
грн.

Згідно вказаної постанови виплату
грошових сум було припинено з 01 серпня
2013 року у зв'язку з відсутністю підстав
для призначення страхових виплат.

Зі змісту пунктом 1.12. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України 27.04.2007
№24 вбачається, що страхова виплата
може бути припинена у випадках,
передбачених статтею 38 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхові виплати і
надання соціальних послуг може бути
припинено:

1) на весь час проживання потерпілого за
кордоном, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого
потерпілий перебуває на державному
утриманні, за умови, що частка виплати,
яка перевищує вартість такого
утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку;

4) якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від
медичної чи професійної реабілітації
або не виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених
законодавством.

Проте, з вищевказаної постанови не
вбачається конкретної підстави,
передбаченої ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", за наявності якої
позивачу припинено соціальну виплату.

Отже, зазначаючи у постанові причину
припинення "у зв'язку з відсутністю
підстав для призначення страхових
виплат" (а.с.8), відповідачем не
зазначено у постанові з відсутністю
яких саме підстав було припинено
виплату.

Аналізуючи вищевикладене, слід
зазначити, що представником
відповідача не вказано, які саме
підстави змінилися з моменту
призначення позивачу щомісячних
страхових виплат до моменту винесення
постанови про припинення їх виплати.

Крім того, зі змісту рішення
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року по справі за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 до відповідачів ЗАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" та ОСОБА_2 виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Рівне про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди (а.с.11-13) вбачається, що
представники відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне пояснили,
що на підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд виплачує
позивачам щомісячні платежі, як особам,
які не перебували на утриманні
померлого ОСОБА_3, але мають на це право.

Вищевказаним рішенням суду
встановлено, що призначення цієї
страхової виплати було проведено
Фондом на підставі ст.ст. 33, 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та у
відповідності до Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 27.04.2007 №24. Сумнівів
у правильності визначення розміру
згаданих щомісячних страхових виплат у
суду не виникло.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, вказаним вище рішенням
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року доведені обставини призначення
даної соціальної виплати, а тому вони
вже доведені і повторному доказуванню
не підлягають.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими, що дії
відповідача по припиненню страхової
виплати позивачу є неправомірними, а
постанова відповідача №1716/1177.3/1177.3/807
від 18.09.2013 року про припинення
страхових виплат не ґрунтується на
нормах діючого законодавства, а тому
підлягає скасуванню, тому позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 12, 71, 72, 160-163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії ОСОБА_2 виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Рівне по відмові у припиненні ОСОБА_1
з 01.08.2013 року щомісячної страхової
виплати, як особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого (вид виплати,
КЕКВ 2730.06) відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", неправомірними.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову ОСОБА_2 виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Рівне від 18.09.2013 року №1716/1177.2/1177.2/808
"Про припинення щомісячної страхової
виплати особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого".

Зобов'язати ОСОБА_2 виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
м.Рівне відновити ОСОБА_1 з 01.08.2013 року
та проводити надалі щомісячну страхову
виплату особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого (вид виплати 309,
КЕКВ 2730.06) відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Дубровицький районний суд, шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк, з дня отримання
копії постанови.

Суддя: