Справа № 807/2596/13-а
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 807/2596/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я. М.

при секретарі Нагорна Л.І.

за участю:

представника позивача: Рябінічева А.С.
,

представника відповідача: Мазуренко
А.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
уточненою позовною заявою
Комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство
«Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» (далі -
позивач, КП «Водоканал міста Ужгорода»)
звернулось до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області (далі - відповідач,
Держекоінспекція) про визнання
протиправними дій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною екологічною інспекцією у
Закарпатській області було проведено
планову перевірку КП «Водоканал міста
Ужгорода» щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства.

За наслідками проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 17.07.2012, яким встановлено, що
підприємство здійснює видобуток
підземної води із артсвердловини №1027
(Водозабір «Горяни»), артсвердловини №
1032 (вул. Минайська) та артсвердловини №
958 ділянки «Північна» за відсутності
спеціального дозволу на користування
надрами для видобування підземних вод,
що є порушенням вимог ст.19 Кодексу
України про надра.

На підставі Акту перевірки без дати і
без номеру Держекоінспекцією було
складено претензію №27/13/13 від 15.04.2013р., в
якій стверджується, що в період з 08.08.2011
року по 17.07.2012 року позивач здійснював
самовільне використання водних
ресурсів (підземні води), у зв'язку з чим
КП «Водоканал міста Ужгорода» повинно
відшкодувати завдані державі збитки в
сумі 922 082,93 грн. згідно з проведеним
відповідачем розрахунком, доданим до
претензії.

В подальшому відповідачем було
скасовано розрахунки розмірів
відшкодування збитків на загальну суму
922 082,93 грн. та відкликано претензію №
27/13/13 від 15.04.2013 року. Одночасно
відповідачем складено та направлено на
адресу позивача претензію № 97/13/13 від
30.09.2013 року, якою збільшено період
обрахунку розмірів збитків та
поставлено вимогу відшкодувати збитки,
заподіяні державі внаслідок
самовільного використання підземних
вод, в сумі 1 543 842 грн.

КП «Водоканал міста Ужгорода» вважає
дії відповідача щодо складення
претензій № 27/13/13 від 15.04.2013 року та №
97/13/13 від 30.09.2013 року неправомірними,
оскільки вони ґрунтуються на
протиправних та помилкових
припущеннях, зазначених в Акті
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства від
17.07.2012 року. Зокрема, позивач стверджує,
що відповідачем не було враховано
приписи ст.23 Кодексу України «Про
надра», згідно з якою позивач має право
здійснювати видобування підземних вод
без спеціального дозволу на
користування надрами. Жодні рішення
про проведення аукціону щодо продажу
дозволу на спеціальне користування
надрами Держегеонадрами у спірних
правовідносинах не приймалися та
відповідні аукціони не проводилися, що
унеможливлює отримання позивачем
дозволу відповідно до чинного
законодавства. Зупинка водопостачання
населення та підприємств мікрорайону
«Горяни-555» на невизначений строк
недопустима та могла призвати до
непередбачуваних наслідків, що
свідчить про відсутність вини та
будь-якої неправомірної поведінки з
боку позивача. Розрахунок розмірів
збитків, обумовлених самовільним
використанням підземних вод, згідно з
претензією № 97/13/13 від 30.09.2013 року
складено з порушенням вимог Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону
та раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої Наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
20.07.2009 № 389 (далі - Методика № 389), а отже
збитки в сумі 1 543 842 грн. не
підтверджені. Крім того, зазначені дії
відповідача порушують законні права та
інтереси позивача, оскільки
видобування підземних вод
здійснюється позивачем в межах
встановлених лімітів з метою
централізованого постачання питної
води населенню, а тому внаслідок
здійснення такої правомірної
діяльності позивачем не завдано
державі будь-якої шкоди.

Тому позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог остаточно просив:

- визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області щодо складення Претензії
№27/13/13 від 15.04.2013р. щодо ствердження, що
в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП
«Водоканал м.Ужгорода» здійснювало
самовільне використання водних
ресурсів при відсутності дозвільних
документів (спеціального дозволу на
користування надрами (підземні води),
що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу
України «Про надра» і чим нанесена
шкода природним ресурсам на суму 922 082,93
грн., оскільки вона ґрунтується на
протиправних та помилкових
припущеннях, зазначених в Акті
перевірки дотримання
природоохоронного законодавства від
17.07.2012р.

- визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області щодо складання Претензії
№97/13/13 від 30.09.2013р.

У судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримала повністю з підстав,
наведених у позовній заяві та
додаткових письмових поясненнях і
обґрунтуваннях до позову, та просила
суд позов задовольнити повністю.

Відповідач надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що дії
Держекоінспекції щодо складання
Претензії №27/13/13 від 15.04.2013р. є
правомірними та такими, що
відповідають чинному законодавству.
При складанні розрахунку та
направленні Претензії №27/13/13 від
15.04.2013р. Держекоінспекція діяла у межах
повноважень, визначених ст.20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», ст.67 Кодексу
України про надра, Законом України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та Порядком організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженим наказом Мінприроди
України від 10.09.2008р. № 464. Вказує також,
що дії службових осіб, вчинені при
складенні претензії, не можуть бути
предметом спору, оскільки не мають
обов'язкового характеру, а спірні
правовідносини виникли між сторонами
під час досудового врегулювання спору.
Застосування до спірних правовідносин
ст. 23 Кодексу України про надра
неможливе, оскільки позивач не оформив
в установленому порядку право на
земельні ділянки шляхом отримання акту
на постійне користування земельною
ділянкою. Щодо Претензії №97/13/13 від
30.09.2013р. зазначає, що вона обраховує
інший період самовільного
використання водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів по 2
артезіанських свердловинах №958 та №1027
та вимагає сплати іншої суми збитків.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, зазначених у
запереченнях, просить в задоволенні
позову відмовити повністю.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Державною екологічною інспекцією у
Закарпатській області відповідно до
ст. 20 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та згідно з
наказами Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області від
11 липня 2012 року № 528 та від 25 червня 2012
року № 483 проведена планова перевірка
дотримання вимог природоохоронного
законодавства комунальним
підприємством «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода», за
результатами якої складено Акт від
17.07.2012р.

Згідно з Актом перевірки від 17.07.2012р.,
відповідачем було встановлено, серед
іншого, наступне:

- Водозабір «Горяни» - артсвердловина №
1027. Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку для обслуговування та
експлуатації артсердловини № 1027
відсутні. Проект зон санітарної
охорони водозабору розроблено. Перший
пояс зони санітарної охорони
артсвердловини підземних вод
винесений в натуру. Технологічна схема
експлуатації відсутня. Відсутній
спеціальний дозвіл на користування
надрами для видобування підземних вод,
що є порушенням вимог ст. 19 Кодексу
України про надра. За період з 08.08.2011 по
01.07.2012 при відсутності спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води) видобуто 19113 м.куб. води.

- Артсвердловина № 958 ділянки
«Північна» (вул.Грибоєдова).
Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку для обслуговування та
експлуатації артсвердловини № 958
відсутні. Відсутні проект зон
санітарної охорони артсвердловини №
958. Перший пояс зони санітарної охорони
артсвердловини підземних вод
винесений в натуру. Технологічна схема
експлуатації відсутня. Відсутній
спеціальний дозвіл на користування
надрами для видобування підземних вод,
що є порушенням вимог ст. 19 Кодексу
України про надра. За період з 08.08.2011 по
01.07.2012 при відсутності спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води) видобуто 78400 м.куб. води.

На підставі Акту перевірки від 17.07.2012р.
Державною екологічною інспекцією
України у Закарпатській області
складено та направлено на адресу
позивача Претензію №27/13/13 від 15.04.2013р. з
Розрахунком розмірів збитків,
заподіяних державі КП «Водоканал міста
Ужгорода», м.Ужгород, вул. Митна, 1,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води) від 29.03.2013 року.

Як вбачається з Претензії №27/13/13 від
15.04.2013р. та розрахунку від 29.03.2013 року, на
думку відповідача, позивачем в період з
08.08.2011 року по 17.07.2012 року здійснювалось
самовільне використання водних
ресурсів при відсутності дозвільних
документів (спеціального дозволу на
користування надрами (підземні води))
та за вказаний період забрано з
підземних джерел водопостачання 97513
м.куб. води (водозабір «Горяни» - 19113
м.куб., водозабір «Вул.Північна» - 78400
м.куб.), що є порушенням ст. 19, ст.21, ст.67
Кодексу України «Про надра». Розмір
збитків, які заподіяні державі
внаслідок самовільного використання
водних ресурсів, у період з 08.08.2011 року
по 17.07.2012 року визначено у розмірі 922 082,93
грн.

У вказаній претензії позивачу було
запропоновано відшкодувати збитки,
заподіяні державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів у сумі 922 082,93 грн.

Наказом Державної екологічної
інспекції у Закарпатській області № 995
від 09.09.2013 року, за результатами
розгляду подання прокуратури міста
Ужгорода №72-5868 вих.13 від 01.08.2013р. про
усунення порушень вимог
природоохоронного законодавства у
сфері охорони навколишнього
природного середовища, скасовано
розрахунки розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі позивачем,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)) від 29.03.2013 року на
загальну суму 922082,93 грн., у зв'язку з чим
відповідачем відкликано пред'явлену
Претензію за № 27/13/13 від 15.04.2013 року, про
що позивачу відповідачем надіслано
лист від 09.09.2013р. № 3596/05.

В подальшому відповідачем складено та
направлено на адресу позивача
Претензію №97/13/13 від 30.09.2013р. з
Розрахунком розмірів збитків,
заподіяних державі КП «Водоканал міста
Ужгорода», м.Ужгород, вул. Митна, 1,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води) від 23.09.2013 року. У
Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р.
відповідачем стверджується, що
позивачем здійснювалось самовільне
використання водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води)), а саме:
артезіанська свердловина №958, м-н
Грибоєдова 9 (за період з 08.08.11р. по
22.11.12р.) - 112960 м.куб.; артезіанська
свердловина №1027, м-н Горяни (за період
з 08.08.11р. по 01.07.13р.) - 36290 м.куб., що є
порушенням ст. 19, ст.21, ст.67 Кодексу
України «Про надра». Розмір збитків,
які заподіяні державі внаслідок
самовільного використання водних
ресурсів, у вказані періоди та які
повинен відшкодувати позивач,
відповідачем розраховано на суму 1 543 842
грн.

Зі змісту вказаної Претензії №97/13/13 від
30.09.2013р. та розрахунку від 23.09.2013 року
вбачається, що вони складені згідно
акту планової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами КП «Водоканал
міста Ужгорода», проведеної
відповідачем з 10.06.13р. по 01.07.13р.

В Акті перевірки, проведеної
відповідачем з 10.06.13р. по 01.07.13р.,
зокрема, зазначено:

- Водозабір «Горяни» - артсвердловина №
1027. Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку для обслуговування та
експлуатації артсвердловини № 1027
відсутні. Проект зон санітарної
охорони водозабору розроблено. Перший
пояс зони санітарної охорони
артсвердловини підземних вод
винесений в натуру. Технологічна схема
експлуатації відсутня. Відсутній
дозвіл на користування надрами для
видобування підземних вод, що є
порушенням вимог ст. 19 Кодексу україни
«Про надра».

- Артсвердловина № 958 ділянки
«Північна» (вул.Грибоєдова).
Представлено державний акт серії ЯЯ №
109736 від 23.11.2012 на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 0,0237 га. Цільове призначення
ділянки - для розміщення та
експлуатації основних, підсобних та
допоміжних будівель та споруд
технічної інфраструктури (виробництва
та розподілення газу, постачання
гарячої пари та гарячої води, збирання,
очищення та розподілення води). Акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на паво
постійного користування землею за №
0027. Відсутній проект зон
санітарної охорони артсвердловини №
958. Перший пояс зони санітарної охорони
артсвердловини підземних вод
винесений в натуру. Технологічна схема
експлуатації відсутня.

Позивач, не погодившись із діями
відповідача щодо складення Претензії
№27/13/13 від 15.04.2013р. та Претензії №97/13/13
від 30.09.2013р. оскаржив такі дії
відповідача в порядку
адміністративного судочинства.

Суд відхиляє доводи відповідача про те,
що дії службових осіб, вчинені при
складенні претензії, не можуть бути
предметом спору; що претензія не є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
не спричиняє виникнення будь-яких прав
і обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень та не породжує
правовідносин, що можуть бути
предметом спору; що Держекоінспекція,
направляючи позивачу претензії, діяла
виключно в порядку, передбаченому
Господарським процесуальним кодексом
України.

Державний контроль у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання, відтворення і охорони
природних ресурсів (ст. 35 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища»), яким є
Державна екологічна інспекція України
відповідно до п.1 Положення про
Державну екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 № 454/2011 та її
територіальні органи.

Відповідно до п. ґ ч.1 статті 20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» до компетенції
Держекоінспекції України у сфері
охорони навколишнього природного
середовища належить пред'явлення
претензій про відшкодування збитків і
втрат, заподіяних державі в результаті
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Зі змісту Претензії №27/13/13 від 15.04.2013р.
та Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р. прямо
вбачається, що направляючи їх позивачу
відповідач діяв на виконання статті 20-2
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
яким Держекоінспекції України і її
органам на місцях надано право
пред'являти претензії про
відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства.

Крім того, направляючи претензії
відповідач зазначив, що шкода
природним ресурсам обрахована
відповідно до Методики розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженої наказом
Мінприроди № 389 від 20.07.2009 (далі -
Методика № 389), яка застосовується
державними інспекторами України з
охорони навколишнього природного
середовища та державними інспекторами
з охорони навколишнього природного
середовища відповідних територій за
результатами державного контролю за
додержанням вимог суб'єктами
господарювання природоохоронного
законодавства (1.4 Методики № 389).

Тобто, Державна екологічна інспекція у
Закарпатській області у відносинах з
юридичними особами, під час реалізації
своїх завдань та функцій, встановлених
законодавством України, є органом
виконавчої влади та суб'єктом владних
повноважень, складаючи та направляючи
позивачу претензії та розрахунки,
діяла як суб'єкт владних повноважень
на виконання управлінських функцій,
тому даний спір відноситься до
публічно-правових спорів.

При складанні та направленні на адресу
позивача Претензії №27/13/13 від 15.04.2013р.
відповідач керувався висновками Акту
перевірки від 17.07.2012р. про те, що
позивачем в період з 08.08.2011 року по
17.07.2012 року здійснювалось видобування
підземних вод з підземних джерел
водопостачання (Водозабір «Горяни» -
артсвердловина № 1027 та Артсвердловина
№ 958 ділянки «Північна»
(вул.Грибоєдова)) без відповідного
дозволу на спеціальне користування
надрами.

Однак такі висновки відповідача суд
вважає необґрунтованими з огляду на
наступне.

Згідно ст. 19 Кодексу України про надра,
надра надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр. Право на користування
надрами засвідчується актом про
надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Порядок надання спеціального дозволу
на користування надрами затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 2011 р. № 615, а також
врегульовано Порядком проведення
аукціонів з продажу спеціальних
дозволів на користування надрами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 2011 р. №
594, згідно з якими дозволи надаються
Держгеонадрами переможцям аукціонів з
їх продажу та без проведення аукціонів
у випадках, передбачених пунктом 8
цього Порядку, Держгеонадрами, крім
корисних копалин місцевого значення на
території Автономної Республіки Крим,
дозволи на видобування яких надаються
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим згідно із цим Порядком.

Судом встановлено і відповідачем не
спростовано, що організатор аукціону,
яким згідно наведених нормативних
актів є Держгеонадра, не оголошував
аукціон з продажу спеціальних дозволів
на користування надрами (підземними
водами) з підземних джерел
водопостачання (Водозабір «Горяни» -
артсвердловина № 1027 та Артсвердловина
№ 958 ділянки «Північна»
(вул.Грибоєдова)), а отже позивач
об'єктивно не міг взяти в ньому участь
та стати переможцем і його вина у
неотриманні дозволу за таких обставин
відсутня.

У той же час суд вважає, що у спірних
правовідносинах у позивача був
відсутній обов'язок щодо отримання
спеціального дозволу на користування
надрами (підземними водами) з огляду на
наступне.

Умови користування надрами без надання
гірничого відводу чи спеціального
дозволу передбачено частиною 1 ст. 23
Кодексу України про надра, відповідно
до якої землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Відповідно до Статуту КП «Водоканал
міста Ужгорода», затвердженого наказом
Департаменту міського господарства
Ужгородської міської ради № 192 від
14.09.2012р., підприємство створено з метою
централізованого питного
водопостачання - господарської
діяльності із забезпечення споживачів
питною водою за допомогою комплексів
об'єктів, споруд, розподільних
водопровідних мереж, пов'язаних єдиним
технологічним процесом виробництва та
транспортування питної води.

Джерелом централізованого питного
водопостачання, яке здійснюється
позивачем, є, зокрема:

- Артсвердловина, яка знаходиться у
с.Горяни Ужгородського району,
зареєстрована в Державному
геологічному підприємстві за номером
1027. З наявного в матеріалах справи
паспорту свердловини на воду, виданого
Закарпатською геологорозвідувальною
експедицією ДП «Західукргеологія»
вбачається, що свердловина № 1027
пробурена Закарпатською ЗГРЕ за кошти
Ужгородського ВУЖКГ для
господарсько-питного водопостачання
селища «Горяни-555» Ужгородського
району Закарпатської області.

Відповідно до наявних у матеріалах
справи Звітних балансів використання
підземних вод продуктивність
водозабору артсвердловини № 1027
складала: у 2011 році - 40 м.куб./год, у 2012
році - 30 м.куб./год. Згідно з журналом
обліку роботи артсвердловини № 1027,
доповідних записок щодо обліку
видобутої води з артсвердловини № 1027
судом встановлено, що за період з 08.08.2011
року по 17.07.2012 року, максимальна
кількість годин роботи свердловини за
добу становила 3 години, відтак
середньодобова кількість видобутої
води за вказаний період не
перевищувала 120 м.куб.на добу.

- Артсвердловина № 958 ділянки
«Північна» (вул.Грибоєдова),
зареєстрована в Закарпатській
геолого-розвідувальній експедиції за
номером 103. Згідно журналу обліку
роботи артсвердловини № 958 (форма №
ПОД-12, затверджена наказом
Держкомстату України 27.07.1998р. № 264),
доповідних записок щодо обліку
видобутої води з артсвердловини № 958
судом встановлено, що продуктивність
водозабору артсвердловини № 958 за
період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року
становила 10 м.куб./год, відповідно
максимальна середньодобова кількість
видобутої води не перевищувала 240
м.куб.на добу.

На виконання вимог Водного кодексу
України позивачем отримано дозволи на
спеціальне водокористування, а саме:

1. Дозвіл УКР № 4345-А/ЗАК від 01.12.2010р.
терміном дії до 31.12.11р., відповідно до
якого:

- загальний ліміт забору води з
підземних джерел прісної води (в т.ч.
артсвердловини №№958, 1027) становить 10100,0
тис. м. куб./рік, 27671,23 м. куб./добу.

2. Дозвіл УКР № 4345-А/ЗАК від 30.12.2011р.
терміном дії до 30.12.2012р., відповідно до
якого:

- загальний ліміт забору води з
підземних джерел прісної води (в т.ч.
артсвердловини №№958, 1027) становить 8770,0
тис. м. куб./рік, 24027,4 м. куб./добу.

Вказані дозволи передбачають
використання води виключно для
передачі вторинним користувачам
(населенню, організаціям, установам та
підприємствам), а також на власні
потреби підприємства.

Таким чином, судом встановлено, що КП
«Водоканал міста Ужгорода» у період з
08.08.2011 року по 17.07.2012 року здійснювало
забір підземних вод з метою
централізованого питного
водопостачання на підставі Дозволу УКР
№ 4345-А/ЗАК від 01.12.2010р. та Дозволу УКР №
4345-А/ЗАК від 30.12.2011р. у межах, що не
перевищують 300 м.куб. на добу та у межах
лімітів, які встановлені дозволами на
спецводокористування, що відповідає
приписам ст.23 Кодексу України про
надра.

Зазначені факти відповідачем не
заперечуються та підтверджені
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами.

Водночас, заперечуючи проти позову,
відповідач стверджує, що у спірний
період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року у
позивача були відсутні належним чином
оформлені права на земельні ділянки, а
отже позивач не є землевласником чи
землекористувачем у розумінні ст.23
Кодексу України про надра.

Суд вважає такі доводи відповідача
безпідставними, оскільки наявність у
позивача прав землекористувача на
земельні ділянки, на яких розташоване
нерухоме майно - Артсвердловина № 958
ділянки «Північна» та Артсвердловина
№1027 ділянки «Горяни» та які необхідні
для їх обслуговування, встановлено
рішенням Господарського суду
Закарпатської області у справі № 907/938/13
та рішенням Господарського суду
Закарпатської області у справі №
907/1154/13, які набрали законної сили.

Так, рішенням Господарського суду
Закарпатської області у справі № 907/938/13
від 22.10.2013р., яке набрало законної сили
05.11.2013р., встановлено факт, що з моменту
передачі комунальному підприємству
«Виробниче управління водопровідно -
каналізаційного господарства міста
Ужгорода» у повне господарське відання
спірних об'єктів, а саме -
артсвердловини № 1027 (Водозабір
«Горяни») та будівлі хлораторної, які
знаходяться на території колишнього 31
військового містечка у мікрорайоні
«Горяни-555», на підставі акту від 10.11.1997
року, комунальне підприємство
«Виробниче управління водопровідно -
каналізаційного господарства міста
Ужгорода» набуло право користування
тією частиною земельної ділянки, на
якій вказані об'єкти розташовано та яка
потрібна для їх обслуговування
(відноситься), внаслідок чого
комунальне підприємство «Виробниче
управління водопровідно -
каналізаційного господарства міста
Ужгорода» на підставі ст. 30 Земельного
кодексу України від 18.12.1990 року набуло
прав землекористувача, які могли бути
оформлені відповідно до вимог статті 23
Земельного кодексу України від 18.12.1990
року.

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 11.12.2013р. у
справі № 907/1154/13, яке набрало законної
сили 24.12.2013р., встановлено, що в силу
самої передачі нерухомого майна -
артсвердловини № 958, Комунальне
підприємство «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» набуло
прав землекористувача на ту частину
земельної ділянки, на якій розміщена
артсвердловина № 958 і яка необхідна
для її обслуговування, і відповідно до
вимог ст. 23 Земельного кодексу України
від 18.12.1990р. (в редакції чинній на той
час) підприємство також набуло право на
оформлення землекористування.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Позивачем у спірний період з 08.08.2011 року
по 17.07.2012 року вживалися заходи щодо
дооформлення прав на
землекористування, які були набуті у
період чинності Земельного кодексу
України від 18.12.1990р., про що зазначено в
Акті перевірки від 17.07.2012р. (укладено
договір про проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на право
постійного користування № 1137/09-2011
(00-21-22-14000) від 08.09.2011 з ДП «Центр
державного земельного кадастру», а
також договір про розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки № 162 від 12.06.2012 з ТОВ «Терра
Капітал», здійснювався збір погоджень),
і у матеріалах справи наявна копія
Державного акту серії ЯЯ №109786 від
23.11.2012р. на право постійного
користування земельною ділянкою по
вул. Грибоєдова - Срібляста для
обслуговування артсвердловини № 958.
Враховуючи те, що на земельних ділянках
знаходиться належне позивачу нерухоме
майно (артсвердловини № 1027 та № 958), за
таких обставин строки збору погоджень
та оформлення фактично набутих прав на
земельну ділянку не повинні обмежувати
права позивача, оскільки користування
нерухомістю неможливе без
користування земельною ділянкою.

Таким чином, відсутність актів на
постійне користування земельними
ділянками станом на момент перевірки
не є наслідком винних дій позивача і не
позбавляє позивача права на
застосування статті 23 Кодексу України
про надра.

У той же час суд зазначає, що саме по
собі питання контролю за належним
оформленням права користування
земельною ділянкою не входить до
компетенції Держекоіспекції, яка
відповідно до чинного законодавства
уповноважена здійснювати контроль за
дотриманням виключно екологічних
вимог, передбачених законодавством про
використання та охорону земель.

Також суд погоджується з доводами
позивача про те, що господарська
діяльність позивача щодо
централізованого постачання питної
води населенню з використанням джерел
водопостачання, а саме - артсвердловини
№958 та 1027, є правомірною і суспільно
корисною, оскільки спрямована на
безперервне задоволення потреб
населення у воді, відтак суд не вбачає у
таких діях позивача порушення
екологічних вимог, яке призвело до
завдання будь-яких збитків державі.

Зазначені обставини щодо КП «Водоканал
міста Ужгорода» також підтверджені
постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28.11.2013р., яка набрала
законної сили, по справі № 308/14700/13-а за
позовом головного інженера КП
«Водоканал міста Ужгорода» ОСОБА_3 до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про скасування
постанови. Зазначеним судовим рішенням
скасовано постанову про вчинення
ОСОБА_3 адміністративного
правопорушення передбаченого ст.47
КУпАП, а саме - самовільне користування
надрами без спеціального дозволу, а
провадження у адміністративній справі
закрито.

З урахуванням викладеного, судом
встановлено, що висновки Акту
перевірки Держекоінспекції від 17.07.2012р.
про те, що у період з 08.08.2011 року по 01.07.2012
року КП «Водоканал міста Ужгорода»
здійснювало самовільне використання
водних ресурсів (підземні води) без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу, що є порушенням ст. 19 Кодексу
України про надра, не відповідають
фактичним обставинам справи та є
неправомірними.

Таким чином, неправомірними є дії
відповідача щодо складення Претензії
№27/13/13 від 15.04.2013р., що в процесі
розгляду справи підтверджено також
тим, що зазначена претензія була
відкликана у зв'язку з допущеними
порушеннями, виявленими прокуратурою
міста Ужгорода.

Щодо заявлених позовних вимог, які
стосуються складення відповідачем
Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р., суд
виходив з наступного.

Зі змісту Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р.
судом встановлено, що у ній застосовано
більший період розрахунку розмірів
збитків, який однак охоплює той самий
період, що і попередня Претензія №27/13/13
від 15.04.2013р., а отже відповідач при
складенні Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р.
керувався тими ж висновками Акту
перевірки від 17.07.2012р., які визнані
судом неправомірними.

Суд не може взяти до уваги посилання
відповідача на те, що Претензія №97/13/13
від 30.09.2013р. стосується виключно іншої
перевірки, проведеної відповідачем
пізніше - з 10.06.13р. по 01.07.13р., оскільки
складеним за її результатами Актом не
зафіксовано період, протягом якого
позивач здійснював самовільне
користування підземними водами, та не
зафіксовано порушення у вигляді
самовільного користування підземними
водами з артсвердловини № 958 ділянки
«Північна». Крім того, Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» не передбачено повторне
проведення планової перевірки за один
і той самий період, а отже висновки Акту
перевірки, проведеної з 10.06.13р. по
01.07.13р., не стосуються періоду з 08.08.2011
року по 17.07.2012 року, про який йдеться у
Акті перевірки від 17.07.2012р., і до
Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р. вказаний
період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року
включено безпідставно.

За таких обставин Розрахунок, доданий
до Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р., також
не можна визнати законним, оскільки він
не відповідає вимогам Методики № 389.

Так, відповідно до п. 9.1. Методики № 389
розрахунок розміру відшкодування
збитків, обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(дозволу на спеціальне
водокористування та/або спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води)), грн, здійснюється за
формулою

З = 100 х W х Тар,

сам

де Тар - розмір, грн/100 куб.м,
аналогічний ставці збору за
спеціальне використання води,
встановленої статтею 325 Податкового
кодексу України на дату виявлення
порушення.

На думку відповідача, позивач вчинив
порушення щодо самовільного
користування підземними водами в
період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року і
вказане порушення було виявлено 17.07.2012,
про що свідчить Акт перевірки від
17.07.2012р. Відтак до вказаного періоду з
08.08.2011 року по 17.07.2012 року слід було б
застосовувати ставку збору за
спеціальне використання води,
встановлену статтею 325 Податкового
кодексу України у редакції, яка діяла
станом на 17.07.2012р., а саме - 31,52 грн. за 100
м3.

Однак відповідачем при складенні
Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р. до всього
періоду розрахунку, включаючи період з
08.08.2011 року по 17.07.2012 року, застосовано
ставку у розмірі 34,48 грн. за 100 м3, що є
безпідставним.

Судом також досліджено наявні у
матеріалах справи копії Дозволу на
спецводокористування УКР № 5073-А/ЗАК
від 25.12.2012р. терміном дії до 31.12.2013р.,
доповідних записок за період з липня 2012
року по липень 2013 року, журналу обліку
роботи артсвердловини № 958 за період з
17.07.2012р. по 22.11.12р., журналу обліку роботи
артсвердловини № 1027 за період з 17.07.2012р.
по 01.07.13р., з яких вбачається, що обсяг
видобутої позивачем води за додаткові
періоди, вказані у Претензії №97/13/13 від
30.09.2013р., також не перевищував 300 м.куб.
на добу.

Відтак суд констатує, що у період з
08.08.2011 року по 01.07.2013 року КП «Водоканал
міста Ужгорода» як землекористувач
відповідно до ст.23 Кодексу України про
надра мало право видобувати підземні
води з Артсвердловини № 958 ділянки
«Північна» та Артсвердловини №1027
ділянки «Горяни» в межах земельних
ділянок, на яких ці артсвердловини
знаходяться та які необхідні для їх
обслуговування, без спеціальних
дозволів на користування надрами та
гірничого відводу.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У відповідності до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А згідно зі
статтею 86 цього Кодексу суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами, відповідачем не спростовані,
та підлягають до задоволення.

Відповідно ч.2 ст.11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

З урахуванням наведеного, з метою
повного захисту прав позивача, суд
вважає за потрібне визнати також
протиправними дії Держекоінспекції
щодо складення Розрахунку розмірів
збитків, заподіяних державі КП
«Водоканал міста Ужгорода», м.Ужгород,
вул. Митна, 1, обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
(спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води) від 23.09.2013 року,
на якому ґрунтується Претензія №97/13/13
від 30.09.2013р.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Уточнений адміністративний позов
Комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода» до
Державної екологічної інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправними дії - задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області по складенню Претензії №27/13/13
від 15.04.2013р. щодо ствердження висновків,
що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року
комунальне підприємство «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода»
здійснювало самовільне використання
водних ресурсів при відсутності
дозвільних документів (спеціального
дозволу на користування надрами
(підземні води), що є порушенням ст.19,
ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і
чим нанесена шкода природним ресурсам
на суму 922082,93 грн.

3. Визнати протиправними дії Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області щодо складання Претензії
№97/13/13 від 30.09.2013р. на суму 1543842 грн. з
розрахунком розмірів збитків,
заподіяних державі комунальним
підприємством «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства міста Ужгорода»,
м.Ужгород, вул.Митна, 1, обумовлених
самовільним використанням водних
ресурсів при відсутності дозвільних
документів (спеціального дозволу на
користування надрами (підземні води)),
затвердженого 23.09.2013 року.

4. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяЯ.М. Калинич