Справа № 822/4276/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4276/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач (апелянт) : не з'явився

відповідач : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької на
ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Полонському районі
Хмельницької до ОСОБА_3 про стягнення
виплаченої переплати, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області звернулось до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3 про
стягнення виплаченої переплати.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
зазначений позов залишено без розгляду
. Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу. В апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
ухвали норм матеріального та
процесуального права, позивач просить
ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 03.12.2013 року
скасувати та справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач, зокрема,
посилається на порушення судом першої
інстанції приписів норм чинного
законодавства.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечувала проти
доводів апеляційної скарги та просила
суд залишити її без задоволення.

Позивач явку уповноваженого
представника не забезпечив, хоча був
повідомлений належним чином чином, що
підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
управління Пенсійного фонду України у
Полонському районі Хмельницької
області звернулось до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, яка виникла
внаслідок переплати пенсії в розмірі
1215,01 грн..

Приймаючи рішення про залишення позову
без розгляду, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду
суб'єкта владних повноважень
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня виникнення підстав,
що дають суб'єкту владних повноважень
право на пред'явлення передбачених
законом вимог.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_3
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Полонському
районі та отримує пенсію за віком з
25.09.2001 року.

Управлінням Пенсійного фонду в
Полонському районі було направлено
запити від 24.09.12 року № 4123/03, 27.09.12 року
№ 4225/03, 01.10.12 року № 4297/03 щодо уточнення
періоду перебування в зоні безумовного
(обов'язкового) відселення та видачі
довідки про період роботи громадянки
ОСОБА_3 в дитячому закладі „Ялинка" на
посаді помічника вихователя.

04.12.2012 року Управлінням Пенсійного
фонду в Іванківському районі надано
відповідь на запит №290 із копіями
витягів із наказів, яку Управління
Пенсійного фонду в Полонському районі
отримало 27.12.2012 року, про що свідчить
відтиск печатки на зазначеній
відповіді.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що у позивача з 28.12.2012
року виникли підстави для звернення з
адміністративним позовом до суду, але
вказаним правом він скористався лише
07.11.2013 року, чим порушив передбачений ч.2
ст.99 КАС України шестимісячний строк на
звернення до суду

У відповідності до ст. 50 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Позивачем не наведено переконливих
доказів обґрунтованості того, що він
протягом тривалого часу очікував
добровільної сплати заборгованості
пенсіонером, не наведено мотивів, з
яких ним, як територіальним органом
Пенсійного фонду, самостійно не було
прийнято відповідне рішення про
повернення коштів.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для залишення
позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, ухвала суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі Хмельницької, - залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
20 січня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Матохнюк Д.Б.