Справа № 816/6444/13-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р.Справа № 816/6444/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013р. по справі № 816/6444/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області

до Публічне акціонерне товариство
"АвтоКрАЗ" третя особа ОСОБА_1

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області, звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "АвтоКрАЗ", третя особа -
ОСОБА_1, в якому просив суд визнати дії
посадових осіб ПАТ "АвтоКрАЗ" щодо
відмови в усуненні порушень, вказаних в
акті позапланової перевірки №283 від
19.03.2013 року незаконними; зобов'язати
відповідача усунути порушення, вказані
в акті позапланової перевірки № 283 від
19.03.2013 року шляхом надання Управлінню
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці нової довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 за період його роботи з
01.01.1991 року по 31.12.1995 року з урахуванням
акту позапланової перевірки №283 від
19.03.2013 року та вимог розпорядження №
13386/02/21 від 28.08.2013 року.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області до
Публічного акціонерного товариства
"АвтоКрАЗ", третя особа - ОСОБА_1 про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті оскаржуваної постанови, норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить Полтавського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання щодо відкриття
провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції
приписів ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ч. 1 ст. 64 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", що призвело до
неправильного вирішення питання, а
також на доводи та обставини викладені
в апеляційній скарзі.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши, в межах
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження, суд першої
інстанції виходив з того, що справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 Кодексу адміністративного
судочинства України визначає
компетенцію адміністративних судів,
яка відповідно до пункту 5 частини 2,
зокрема, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.104 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкт владних повноважень
має право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
встановлених законом.

Колегія суддів зазначає, що частиною 4
статті 50 Кодексу адміністративного
судочинства України, передбачено, що
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

Зі змісту матеріалів позовної заяви
вбачається, що спірні правовідносини
між сторонами виникли з приводу
ненадання ПАТ "АвтоКрАЗ" нової довідки
про заробітну плату для обчислення
пенсії ОСОБА_1 за період його роботи з
01.01.1991 року по 31.12.1995 року.

Статус органів Пенсійного фонду
України, їх функції та правові основи
діяльності визначені Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та постановою
Кабінету Міністрів України № 1261 від
24.10.2007 р. "Про затвердження Положення
про Пенсійний фонд України".

Зокрема, вказаними актами передбачено,
що Пенсійний фонд України має право:
отримувати безоплатно від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності, виду діяльності та
господарювання, від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ним
передбачених законодавством функцій;
проводити планову та у передбачених
законодавством випадках позапланову
перевірку на будь-яких підприємствах, в
установах, організаціях, фізичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності
бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, інших документів,
пов'язаних з нарахуванням, обчисленням
та сплатою страхових внесків,
призначенням пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці, отримувати необхідні
пояснення, довідки і відомості, зокрема
письмові, з питань, що з'являються у
процесі таких перевірок; вимагати від
керівників та інших посадових осіб
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності усунення
виявлених фактів порушення
законодавства про порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, здійснення фінансових
операцій з коштами Пенсійного фонду
України та порядку їх використання;
вилучати в установленому
законодавством порядку документи, що
підтверджують факти приховування
(заниження) розміру заробітної плати
(доходу) та інших виплат, на які
нараховуються страхові внески, або
порушення порядку використання коштів
Пенсійного фонду України; проводити
перевірку цільового використання
коштів Пенсійного фонду України в
організаціях, що здійснюють виплату і
доставку пенсій; звертатися до
господарських судів із заявою щодо
порушення справ про банкрутство
платників страхових внесків;
застосовувати фінансові санкції,
передбачені законом; стягувати з
платників страхових внесків їх
несплачені суми; порушувати в
установленому законом порядку питання
про притягнення до відповідальності
осіб, винних у порушенні законодавства
про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування; укладати
договори про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

Пенсійний фонд України має також інші
права, передбачені законодавством.

Проте, ні вказаним Законом, ні іншими
законами України і підзаконними актами
не встановлено право пенсійних органів
на пред'явлення адміністративних
позовів до громадян України, іноземців
чи осіб без громадянства, їх об'єднань,
юридичних осіб, які не є суб'єктами
владних повноважень, про зобов'язання
вчинити певні дії, зокрема, про
визнання дій посадових осіб юридичної
особи щодо відмови в усуненні порушень,
вказаних в акті перевірки незаконними,
зобов'язання усунути порушення шляхом
надання нової довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії, з
урахуванням акту перевірки та вимог
розпорядження.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права шляхом
подання до суду адміністративного
позову вищевказаного змісту не
передбачений чинним законодавством
України, що є підставою для відмови у
відкритті провадження у справі.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала Полтавського
окружного адміністративного суду від
13.11.2013 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта - третьої
особи у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів підтверджує, що
при прийнятті судового рішення у
справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 13.11.2013р. по
справі № 816/6444/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва
С.В.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Перцова Т.С.