Справа № 805/15811/13-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабаш Г.П.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року справа №805/15811/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Ястребової Л.В.,
суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,

секретар Полторацька С.С.,

за участі представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Державної служби охорони
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2013 року у справі 805/15811/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Державної служби охорони
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання дій незаконними,
визнання недійсною довідки та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року адміністративний позов ОСОБА_3
до Управління Державної служби охорони
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області про визнання дій незаконними,
визнання недійсною довідки та
зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено.

Визнано дії Управління Державної
служби охорони Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області щодо нарахування
ОСОБА_3 грошового утримання за період
роботи по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС з 07.01.1987 року по
21.03.1987 року без урахування постанови
Ради міністрів СРСР та ВЦРПС № 655-195 від
05 червня 1986 року, постанови Ради
Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7,
постанова Ради Міністрів СРСР № 524-156
від 07 травня 1986 року, а також наказів
МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та №
0189 від 30 червня 1986 року, вказівки МВС
СРСР № 35з від 30 травня 1986 року,
постанови Держкомітету СРСР з праці і
ВЦРПС № 153/10-43 від 07 травня 1986 року,
вказівки УПО МВС № 3/7/1587 від 17 грудня 1986
року та МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986
року, роз'яснення ГУ ДПО МВС України №
12/8/1763 від 29 травня 2002 року, незаконними.

Визнано довідку Управління Державної
служби охорони Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 27.09.2013 року № 87
недійсною.

Зобов'язано Управління Державної
служби охорони Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області провести ОСОБА_3
перерахунок грошового утримання за
період роботи по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС з 07.01.1987
року по 21.03.1987 року з урахуванням
постанови Ради міністрів СРСР та ВЦРПС
№ 655-195 від 05 червня 1986 року, постанови
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7,
постанова Ради Міністрів СРСР № 524-156
від 07 травня 1986 року, а також наказів
МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та №
0189 від 30 червня 1986 року, вказівки МВС
СРСР № 35з від 30 травня 1986 року,
постанови Держкомітету СРСР з праці і
ВЦРПС № 153/10-43 від 07 травня 1986 року,
вказівки УПО МВС № 3/7/1587 від 17 грудня 1986
року та МВС СРСР № 1/5725 від 21 жовтня 1986
року, роз'яснення ГУ ДПО МВС України №
12/8/1763 від 29 травня 2002 року, та видати
відповідну довідку про грошове
утримання з урахуванням перерахунку
для пред'явлення до органів Управління
пенсійного фонду України для
нарахування пенсії.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Під час апеляційного розгляду
представник позивача проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
відповідач до суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи за
апеляційною скаргою, вважає, що
апеляційна скарга Управління
Державної служби охорони Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Позивач, ОСОБА_3, проходив службу на
посаді міліціонера відділу охорони
Слов,янського МВВС УВС Донецького
облвиконкому у спеціальному званні
старшини міліції.

Відповідно до довідки Управління
Державної служби охорони Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області від
20.09.2013р. № 13/4-1-543 ОСОБА_3 дійсно працював
на об'єктах та території
Чорнобильській АЕС (м. Прип'ять):

- з 07 січня по 19 січня 1987р.;

- з 21 січня по 26 січня 1987р.;

- з 28 січня по 31 січня 1987р.;

- з 01 лютого по 02 лютого 1987р.;

- з 04 лютого по 12 лютого 1987р.;

- з 24 лютого по 28 лютого 1987р.;

- з 01 березня по 08 березня 1987р.;

- з 18 березня по 21 березня 1987р.

Позивач має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1), про що
свідчить посвідчення серії НОМЕР_1,
видане Донецькою обласною державною
адміністрацією у липні 1994 року, копія
якого міститься у матеріалах справи
справі.

У вересні 2013 року позивач звернувся до
відповідача із проханням видати йому
довідки про грошове забезпечення за
період перебування в зонах небезпеки
Чорнобильської АЕС для перерахунку
йому пенсії з урахуванням чинного
законодавства.

27.09.2013 року відповідачем видана довідка
за № 87 про грошове забезпечення за
період перебування в зонах небезпеки
Чорнобильська АЕС з 07.01.1987 року по 21.03.1987
року, з урахуванням вимог постанови
Ради Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
Спілок від 10 червня 1986 року № 207-7.

При вирішенні даного спору колегією
суддів взято до уваги , що абзацом
другим пункту 1 постанови ЦК КПРС,
Президії Верховної Ради СРСР, Рада
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986
№ 524-156 „ Про умови оплати праці те
матеріального забезпечення
працівників підприємств і організацій
зони Чорнобильської втомної
електростанції" військовослужбовцям
військових частин і органів Комітету
державної безпеки СРСР, а також особам
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ, що
виконували службові обов'язки в зоні
Чорнобильської АЕС, передбачалося
виплачувати посадові оклади та оклади
за військовим або спеціальним званням
у подвійному розмірі.

Варто зазначити, що норми Кодексу
законів про працю Української РСР на
працівників органів внутрішніх справ
не поширювалися, в тому числі й щодо
режиму робочого часу, додаткової
оплати за роботу у вихідні, святкові і
неробочі дні, надурочні і нічні години
тощо.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від
23 травня 1986 № 1031 ре було поширено
порядок та умови підвищеної оплати
праці, передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 № 964 ре
на військовослужбовців, начальницький
та рядовий склад органів внутрішніх
справ.

Грошове забезпечення особам
начальницького та рядового складу
органів внутрішніх оправ, що
виконували службові обов'язки в зоні
Чорнобильської АЕС, здійснювалося на
підставі нормативно-правових актів МВС
СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС
СРСР від 11 травня 1986 № 0130, від 17
травня1986 № 0149, від 30 червня1986 № 0189 та
інших.

Абзацом першим пункту 1 наказу МВС СРСР
від 17 травня1986 № 0149 „ Про додаткові
виплати особистому складу органів та
внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті
на роботах з ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС", на
виконання зазначених розпоряджень
було наказано, зокрема, міністру
внутрішніх справ Української РСР
дозволяти за погодженням з головою
Урядової комісії з ліквідації аварії
здійснювати у виняткових випадках
оплату праці робітників, службовців, а
також призваних на збори
військовозобов'язаних, які зайняті на
особливо важливих і відповідальних
роботах з ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні
небезпеки - у 5-кратному розмірі у
порівнянні зі встановленими чинним
законодавством нормами, у II зоні - у
4-кратному розмірі, у І зоні - у
3-кратному розмірі.

Абзацом другим пункту 1 цього наказу
передбачалося у такому ж порядку і
розмірах виплачувати грошове
забезпечення військовослужбовцям,
особам начальницького та рядового
складу, що були зайняті на зазначених
роботах у І - ІІІ зонах небезпеки,
виходячи з посадових окладів, а особам
офіцерського і начальницького складу,
прапорщикам та мічманам - також окладів
за військовим і спеціальним званням.

На решті території зони відчуження, що
не була віднесена до зон небезпеки
(зона особливого контролю), з дня аварії
нарахування грошового забезпечення
провадилося виходячи з підвищених на 100
відсотків посадових окладів.

За основним місцем служби
нараховувались надбавки за вислугу
років та інші надбавки.

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР від 17 грудня 1986 порядок і умови
відрядження військовослужбовців
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ
встановлювалися МВС СРСР.

Більш того, Управління пожежної
охорони МВС УРСР листами від 17 грудня
1986 №3/7/1587 „Про компенсації працівникам
зведеного загону протипожежної служби
за постійне перебування у м. Чорнобилі
у резерві у стані бойової готовності"
та від 31березня 1987 ЖЗ/7/382 роз'яснило
начальникам УПО-ВПО УВС виконкомів
обласних та Київської міської Ради
народних депутатів, м. Ворошиловград,
що відповідно до вказівки МВС СРСР від
21 жовтня 1986 №1/5725 та листа Держкомпраці
СРСР від 02 жовтня 1986 №3310-БГ працівникам
зведеного загону протипожежної служби
1 годину перебування у 30-кілометровій
зоні Чорнобильської АЕС у резерві у
стані бойової готовності слід
враховувати як 1 третину робочого часу
з виплатою за цей обліковий період
одинарної тарифної ставки (посадового
окладу), а працівникам з числа
начальницького складу - й окладу за
спеціальне звання.

Нарахування та виплата 1/3 одинарної
тарифної ставки (посадового окладу), а
працівникам з числа начальницького
складу - й окладу за спеціальне звання,
тим, яких було відряджено, або які
несли службу у складі загону ВПО-3 УПО
УВС Київського виконкому (м. Чорнобиль),
мали провадитися у повному обсязі за
дні несення служби у складі зведеного
загону або за дні чергування у складі
зміни цього загону.

Пропонувалося провести розрахунки з
особистим складом, який ніс службу в
складі зведеного загону, за весь час, що
облікований у зазначеному порядку,
починаючи з моменту аварії на
Чорнобильській АЕС.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 25 листопада 1993 № 1006-р з
метою соціального захисту колишніх
співробітників апарату МВС - учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесених до
категорії 1, а також тих, які у 1986-1987
роках отримали дозу опромінення у 25 бер
і більше, дозволено МВС України
перераховувати грошове забезпечення
зазначених осіб за період роботи в зоні
відчуження з розрахунку посадових
окладів і окладів за спеціальними
званнями, які цим особам було
встановлено в період роботи в зоні
Чорнобильської АЕС у кратних розмірах
відповідно до зон небезпеки, де вони
несли службу.

Крім того, відповідно до вказаного
розпорядження перерахунок мав
провадитися в межах фонду видатків на
грошове забезпечення та заробітну
плату МВС України.

Як вбачається із матеріалів справи, у
довідці від 27.09.2013 № 87 за період у зоні
відчуження ваказана кратність 4 та
збережений заробіток за дні роботи в
зоні відчуження-1, що сумарно дають
п'ятикратний розмір, тобто якщо
відрядженим особам за основним місцем
роботи зберігали грошове забезпечення,
то показник кратності для розрахунку
праці за роботу в зоні відчуження
становився менше на одиницю.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
інформація, зазначена в довідці
Управління Державної служби охорони
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області від 27.09.2013 року № 87, свідчить
про час знаходження позивача в зоні
відчуження, нарахованих та виплачених
грошових коштів по підвищеному тарифі
відповідно до норм чинного
законодавства; дані про нарахування і
виплату інших сум, у відповідача -
відсутні. За таких обставин, вимоги
ОСОБА_3, щодо проведення відповідачем
перерахунку грошового утримання за
період роботи в зоні відчуження по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та видачу довідки
про збільшену заробітну плату, яку
позивач не отримував, безпідставні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення , крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України предметом
доказування є обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи та які
належить встановити при ухваленні
судового рішення у справі.

Судом недотримана така, основна засада
судочинства, передбачена ст. 129
Конституції України, як законність, що
передбачає вирішення спору при
правильному застосуванні норм
матеріального права з дотриманням норм
процесуального права.

Доказів, що спростували б доводи
відповідача, позивач суду не надав,
отже, у задоволенні позову слід
відмовити.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення судом першої
інстанції прийнято передчасно, без
проведення належної перевірки та
з'ясування всіх обставин по справі, що
мають значення для встановлення
істини. Постанову суду першої
інстанції слід скасувати, а у
задоволенні позову - відмовити.

Повний текст постанови складений 17.01.2014
року.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202,
205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Державної служби охорони Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року у справі 805/15811/13-а -
задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року у справі 805/15811/13-а - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління Державної
служби охорони Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про визнання дій
незаконними, визнання недійсною
довідки та зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Колегія суддів:
Л.В. Ястребова

Д.В. Ляшенко

С.Ю.Чумак