Справа № 821/104/13-а
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2014 р. 15 год.45 хв.Справа №
821/104/13-а

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - Голодриги С.Р.,

представника відповідача ДПІ у м.
Херсоні - Мірошніченка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Херсонського державного
заводу "Палада"

до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області,
Головного управляння Дердавної
казначейської служби України у
Херсонській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,
стягнення суми бюджетного
відшкодування,

встановив:

Херсонський державний завод "Палада"
(далі - позивач, ХДЗ "Палада") звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Херсонської області Державної
податкової служби (далі - відповідач 1,
ДПІ у м. Херсоні), Головного управління
Державної казначейської служби
України у Херсонській області (далі -
відповідач -2) в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення від
31.08.2012 р. №, № та від 06.09.2012 р.
№, №. Також, позивач просить
стягнути з державного бюджету України,
на його користь, суму бюджетного
відшкодування ПДВ в розмірі 449114,00 грн.,
а також суму сплаченого судового збору
в розмірі 2146,00 грн.

30.01.2013 року представником позивача
подано до суду уточнення до позовної
заяви, в якій просив стягнути з
Державного бюджету України на користь
Херсонського Державного заводу
«Палада» суму бюджетного
відшкодування в розмірі 299386,00 грн., а
також, суму сплаченого судового збору в
розмірі 2146,00 грн.

У зв'язку з реорганізацією відповідача
суд допустив у справі
правонаступництво шляхом заміни
відповідача - 1 по справі Державної
податкової інспекції у м. Херсоні ХО
ДПС на правонаступника - Державну
податкову інспекцію у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
в акті перевірки від 31.07.2012 р. №
1506/15-4/24961253 зроблено висновки стосовно
порушення позивачем п.200.1-п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України в частині
несвоєчасного заявлення сум податку на
додану вартість до відшкодування.
Позивач вважає, що при заповненні
податкової декларації з податку на
додану вартість дотримався всіх вимог
податкового законодавства, а відтак
податкові повідомлення-рішення від
31.08.2012 р. № та № , які
складені за висновками акту перевірки
від 31.07.2012 р. не відповідають нормам
законодавства і підлягають скасуванню.
Також, відповідно до висновків акту
перевірки від 22.08.2012 р. №1664/15-4/24961253 «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за червень 2012 р.»
контролюючим органом прийняті
податкові повідомлення - рішення від
06.09.2012 року № , № . Вважає, що
висновки, викладені в зазначених актах
перевірки, є неправомірними, а винесені
податкові повідомлення - рішення не
відповідають нормам діючого
законодавства. Просить позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити та пояснив, що
Херсонський державний завод "Палада"
внесено до переліку суднобудівних
підприємств для яких запроваджуються
заходи державної підтримки
суднобудівної промисловості,
затвердженого постановою КМ України
від 21.12.2005 р. № 1256. Розрахунок належного
бюджетного відшкодування з ПДВ у
травні, червні 2012 року позивачем
зроблено, виходячи з наявного
від'ємного значення з ПДВ та фактичної
сплати ПДВ постачальникам товарів
(послуг) у попередніх звітних періодах
як цього вимагають приписи Податкового
кодексу України, тому у відповідача
відсутні підстави для перегляду
заявленої до бюджетного відшкодування
суми ПДВ за травень, червень 2012 року.

Представник відповідача -1 проти позову
заперечував та зазначив, що Податковим
кодексом України передбачається для
підприємств суднобудівної галузі
визначення розміру бюджетного
відшкодування з ПДВ за особливим
порядком: сума від'ємного значення
звітного податкового періоду цих
підприємств переноситься до рядка 21
"Залишок від'ємного значення
попереднього податкового періоду, що
включається до податкового кредиту
поточного податкового кредиту" цього ж
звітного податкового періоду. На думку
відповідача, для підприємств
суднобудівної галузі звітний та
наступний податковий період для
розрахунку бюджетного відшкодування
збігаються. Тому, відповідач вважає
правомірним винесення спірних
податкових повідомлень-рішень та
просить суд відмовити позивачеві у
задоволені його вимог.

Представник відповідача надав суду
письмові пояснення, відповідно до яких
зазначив, що згідно діючого
законодавства відшкодування
казначейською службою податку на
додану вартість з бюджету провадиться
на підставі висновку податкової
інспекції і в функції казначейської
служби не входить контроль за
своєчасним внесенням платежів до
бюджету у тому числі і ПДВ. Але за
наявності висновку ДПІ про
відшкодування ПДВ або рішення суду із
цього приводу, казначейством будуть
проведені виплати.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача - 1, дослідивши
наявні у справі докази, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серія А00
№213964 Херсонський державний завод
«Палада» зареєстрований виконавчим
комітетом Херсонської міської ради
10.04.1998 р. за № 1 004653.

Суд звертає увагу на те, що Херсонський
державний завод «Палада» включено до
Переліку суднобудівних підприємств,
для яких запроваджуються заходи
державної підтримки суднобудівної
промисловості, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.12.2005 р. № 1256.

Як вбачається з матеріалів справи,
Херсонський державний завод «Палада»
подав до ДПІ у м. Херсоні податкові
декларації з податку на додану
вартість за березень - травень 2012 року
без відмітки у полі «08» «ознака
підприємства суднобудування».

Судом встановлено, що у період з 18.07.2012
р. по 20.07.2012 р. відповідачем проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку Херсонського державного
заводу "Палада" з питань достовірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за травень 2012 року, заявленої
до відшкодування на розрахунковий
рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 31.07.2012 р.
№ 1506/15-4/24961253.

З наведено вище акта вбачається, що
перевіркою встановлено порушення п.198.2
ст.198, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 р. №2755-VI(із змінами і
доповненнями)у результаті чого ХДЗ
«Палада» завищено суму податкового
кредиту за квітень 2012 р. на суму 533,33грн.
Також, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України ХДЗ "Палада", що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ по декларації за
травень 2012 року у сумі 108431,00 грн. Крім
цього, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України ХДЗ "Палада" в результаті чого,
занижено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ за квітень 2012 року
у сумі 107898,00 грн.

На підставі висновків даного акту
перевірки ДПІ у м. Херсоні складено
податкові повідомлення-рішення від
31.08.2012 р. № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 108431,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 54251,50 грн.; № , яким
позивачу збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2012 року на 107898,00
грн.

Також, судом встановлено, що у період з
13.08.2012 р. по 15.08.2012 р. відповідачем
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Херсонського
державного заводу "Палада" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2012 року,
заявленої до відшкодування на
розрахунковий рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 22.08.2012 р.
№ 1664/15-4/.

З наведено вище акта вбачається, що
перевіркою встановлено порушення п.
200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування з ПДВ по декларації за
червень 2012 року у сумі 190955,00 грн. Крім
цього, встановлено порушення п. 200.1, 200.2,
200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України в результаті чого, занижено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ за
травень 2012 року у сумі 190955,00 грн.

На підставі висновків даного акту
перевірки ДПІ у м. Херсоні складено
податкові повідомлення-рішення від
06.09.2012 р. № , яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за червень 2012 року на 190955,00
грн. та застосовано штрафні санкції у
розмірі 95477,50 грн.; № , яким
позивачу збільшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за травень 2012 року на 190955,00
грн.

Суд вважає, що податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012 р. №
, № та від 06.09.2012 р. №,
№ підлягають скасуванню з
наступних підстав.

Херсонським державним заводом "Палада"
21.05.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні подано
податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2012 року та
додатки до неї, в якій у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 108431,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 423528,00 грн. (рядок 21
декларації). Відповідно до додатку 2 до
декларації залишок від'ємного значення
попереднього звітного (податкового)
періоду, за вирахуванням суми податку,
яка підлягає сплаті до бюджету за
підсумками поточного звітного періоду
становить 423528,00 грн., з яких сума, що
виникла у березні 2012 року - 423528,00 грн.

20.06.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні позивачем
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за травень 2012 року
та додатки до неї, в яких у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 216899,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 108431,00 грн. (рядок 21
декларації). За додатком № 3 до
декларації з ПДВ за травень 2012 року
"Розрахунок суми бюджетного
відшкодування" розмір бюджетного
відшкодування в сумі 108431,00 грн.
визначений виходячи із від'ємного
значення попереднього податкового
періоду.

19.07.2012 р. до ДПІ у м. Херсоні позивачем
подано податкову декларацію з податку
на додану вартість за червень 2012 року
та додатки до неї, в яких у рядку 19
зазначено від'ємне значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду у
розмірі 400343,00 грн. Залишок від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду, що включається
до складу податкового кредиту
поточного звітного (податкового)
періоду становить 216899,00 грн. (рядок 21
декларації). За додатком № 3 до
декларації з ПДВ за червень 2012 року
"Розрахунок суми бюджетного
відшкодування" розмір бюджетного
відшкодування в сумі 190955,00 грн.
визначений виходячи із від'ємного
значення попереднього податкового
періоду. Також, в даному додатку
зазначено, що частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
отримувачем товарів/ послуг
постачальникам товарів/послуг
становить 190955,00 грн.

За визначенням, наведеним у підпункту
14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), бюджетне відшкодування
- відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
врегульовано статтею 200 Податкового
кодексу України, в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200
Податкового кодексу України ( сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За загальним правилом, встановленим
пунктом 200.3 статті 200 Податкового
кодексу України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), при від'ємному значенні
суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1
цієї статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до положень пункту 14
підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), при
від'ємному значенні сум податку на
додану вартість, обрахованого в
порядку, передбаченому в пункті 200.1
статті 200 цього Кодексу, по
підприємствах суднобудування і
літакобудування відшкодування з
бюджету здійснюється у податковому
періоді, наступному за звітним
періодом, у якому виникло від'ємне
сальдо податку в порядку і строки,
передбачені статтею 200 цього Кодексу.

Положеннями пунктів 2, 3 розділу ХІ
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
ДПА України від 25 січня 2011 року № 41 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), визначено, що
при від'ємному значенні сум податку на
додану вартість, обрахованого у
передбаченому пунктом 200.1 статті 200
розділу V Кодексу порядку,
підприємствам суднобудування і
літакобудування бюджетне
відшкодування здійснюється у звітному
(податковому) періоді, наступному за
звітним (податковим) періодом, у якому
виникло від'ємне значення податку на
додану вартість, у порядку і строки,
передбачені статтею 200 розділу V
Кодексу. При цьому сума, відображена в
рядку 20.2 податкової декларації
поточного звітного (податкового)
періоду зазначених підприємств,
переноситься до рядка 21.1 податкової
декларації цього самого звітного
(податкового) періоду. Розрахунок суми
бюджетного відшкодування здійснюється
у загальновстановленому порядку.

За приписами пунктів 200.7, 200.8 статті 200
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), платник
податку, який має право на отримання
бюджетного відшкодування та прийняв
рішення про повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До декларації
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування, а також оригінали
митних декларацій (примірників
декларанта), що підтверджують
вивезення товарів (супутніх послуг) за
межі митної території України.

З огляду на викладене, суд вважає, що
діючим законодавством України не
обмежено право платників податків, які
відносяться до галузі суднобудування,
користуватися загальним порядком
отримання бюджетного відшкодування
податку на додану вартість, визначеним
статтею 200 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що перенесення від'ємного
значення із рядка 20.2 до рядку 21
декларації з ПДВ не є прямим свідченням
обов'язків позивача задекларувати
бюджетне відшкодування з ПДВ у цьому
періоді. У акті перевірки № 1364/15-4/24961253
відповідач не досліджує дату сплати
постачальникам від'ємного значення з
ПДВ позивачем, що включене до
розрахунку бюджетного відшкодування
за травень, червень 2012 року, тому суд
вважає, що позивач дотримався
встановленого порядку декларування
бюджетного відшкодування у травні,
червні 2012 року.

Щодо встановлення контролюючим
органом порушення п.198.2 ст.198, п.198.3 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VI (із змінами і доповненнями)у
результаті чого ХДЗ «Палада» завищено
суму податкового кредиту за квітень 2012
р. на суму 533,33грн. суд зазначає
наступне.

ДПІ у м. Херсоні у період з 18.07.2012 р. по
20.07.2012 р. проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Херсонського
державного заводу "Палада" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за травень 2012 року,
заявленої до відшкодування на
розрахунковий рахунок.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 31.07.2012 р.
№ 1506/15-4/24961253.

На підставі зазначеного акта ДПІ у м.
Херсоні прийняла податкове
повідомлення - рішення № , яким
позивачу визначено зобов'язання у тому
числі із податку на додану вартість за
основним платежем на 533,33 грн.

Підставами для таких висновків
відповідачем в описовій частині акту
перевірки № 1506/15-4/24961253 від 31.07.2013 р.
вказано ту обставину, що відповідно до
Акту перевірки ПП «Праймпостачсервіс»
№272/22-4/35568742 від 01.06.2012р. «Про результати
перевірки дотримання вимог
податкового та валютного
законодавства) на суму 2666,67 грн., крім
того ПДВ 533,33 грн. згідно якого операції
щодо придбання та продажу товарів
(послуг) за квітень 2012 р., в тому числі
реалізація на адресу ХДЗ «Палада»
визнані недійсними (нікчемними).

Представник позивача в обгрунтування
позовних вимог зазначив, що у
податкового органу відсутні
повноваження щодо визнання угоди між
позивачем та його контрагентом
нікчемною. Суд погоджується із такою
позицією позивача, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчиняться у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою для недійсності правочину
відповідно до ст.215 ЦК України є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно ст.228 ЦК України правочин, який
порушує публічний порядок, є нікчемним.
Правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009р. №9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" (далі -
Постанова Пленуму ВСУ) при
кваліфікації правочину за статтею 228
Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано доказів про
умисність укладення угоди між
позивачем та ПП «Праймпостачсервіс» з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства.

ДПІ у м. Херсоні також не надано до
справи рішення суду у цивільній чи
господарській справі, вироку суду у
кримінальній справі або іншого
належного доказу на підтвердження
"безтоварності" здійснених позивачем
господарських операцій, тому висновок
відповідача про "безтоварність"
господарської операції носить
характер припущення, яке не
підтверджено належними доказами.

У Постанові Пленуму ВСУ також
зазначено, що вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову в цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається на нікчемність правочину
для обґрунтування іншої заявленої
вимоги, суд не має права посилатися на
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину».

Таким чином, навіть за наявності ознак
нікчемності правочину податкові
органи мають право лише звертатися до
судів з позовами про стягнення в доход
держави коштів, отриманих по
правочинах, здійснених з метою, що
свідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, посилаючись на їх
нікчемність.

У зв'язку з цим слід зазначити, що одним
з основних завдань органів державної
податкової служби є здійснення
контролю дотримання податкового
законодавства і надання роз'яснень
законодавства з питань оподаткування
платникам податків. Жодним законом не
передбачено право органу державної
податкової служби самостійно, в
позасудовому порядку, визнавати
нікчемними правочини і дані, вказані
платником податків в податкових
деклараціях.

Зазначені висновки підтверджуються і
ст. 20 Податкового кодексу України,
відповідно до якої органам державної
податкової служби України не надано
повноважень щодо визнання тих чи інших
угод (правочинів) недійсними та/або
нікчемними.

Таким чином суд приходить до висновку,
що нікчемність правочину має бути
встановлена виключно законом, а не
актом перевірки, незважаючи на те, які
факти в цьому акті відображені.
Висновки акту перевірки, у будь-якому
разі, є суто суб'єктивною думкою
державного податкового
ревізора-інспектора, оскільки були
зроблені за відсутності інформації,
яка надається в передбаченому
законодавством порядку.

Дана правова позиція також викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України, зокрема від 16.05.2012р.
(К/9991/6340/12) та від 14.11.2012р. (К/9991/50772/12).

Досліджуючи право позивача на
віднесення до складу податкового
кредиту квітня 2011р. сум за
господарськими операціями із ПП
«Праймпостачсервіс», суд встановив
наступні обставини.

У квітні 2012 року між ХДЗ «Палада» та ПП
«Праймпостачсервіс» укладено договір
купівлі - продажу елементу фільтра
«ДАСФО-1» у кількості 20 шт. на загальну
суму 3200,00 грн. ( утому числі ПДВ - 533,33
грн.).

На підтвердження виконання умов даного
договору суду були надані наступні
докази: податкова накладна №8 від 05.04.2012
р. на загальну суму 3200,00 грн. (у тому
числі ПДВ 533,33 грн.); видаткова накладна
№РН-0000066 від 09.04.2012 р. на загальну суму
3200,00 грн. (у тому числі ПДВ 533,33 грн.);
картки виробу; рахунок - фактура №СФ-0104
від 04.04.2012 р. на загальну суму 3200,00 грн. (у
тому числі ПДВ 533,33 грн.); Приходний
ордер від 09.04.2012 року на загальну суму
3200,00 грн. (у тому числі ПДВ 533,33 грн.);
подорожній лист №72 від 09.04.2012 р.

Таким чином судом встановлено та
підтверджено первинними
бухгалтерськими документами, що між
позивачем та ПП «Праймпостачсервіс»
було реально виконано угоду про
купівлю елементу фільтра «ДАСФО-1» та
використано у власній господарській
діяльності.

Враховуючи, те що позивачем, як доказ
здійснення господарської операції,
були надані суду належним чином
засвідчені копії первинних документів,
які відповідно до вимог статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" фіксують факт
здійснення господарської операції, суд
вважає висновок відповідача щодо
порушень податкового законодавства п.
198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, безпідставним.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості. Суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов
висновку про те, що податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012 р.
№, № та від 06.09.2012 р. №,
№. прийняті відповідачем
безпідставно, а тому підлягають
скасуванню.

Оскільки інших підстав для відмови
позивачу у бюджетному відшкодуванні
ПДВ немає, суд приходить до висновку
про стягнення із державниго бюджету
сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню на
розрахунковий рахунок позивача за
травень 2012 року 108431,0 грн., за червень 2012
року 190955,0 грн., разом 299386,0 грн.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов є підставним та обґрунтованим,
а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86,
94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

постановив:

Задовольнити повністю позовні вимоги
Херсонського державного заводу
"Палада" до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області, Головного управляння
Державної казначейської служби
України у Херсонській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, стягнення суми
бюджетного відшкодування.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення від 31.08.2012р. №
, № , від 06.09.2012р. № ,
.

Стягнути із державного бюджету на
користь Херсонського державного
заводу "Палада" (ід. код 24961253) бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 299386,0 грн.

Стягнути із державного бюджету на
користь Херсонського державного
заводу "Палада" (ід. код 24961253) понесені
судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 2146,0 грн. згідно платіжного
доручення № 2069 від 19.12.2012р.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 20 січня 2014 р.

Суддя
Морська Г.М.

кат. 8.3.3