Справа № 821/3878/13-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 р. Справа № 821/3878/13-а

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Гола Пристань та
Голопристанському районі Херсонської
області до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області про стягнення
витрат на виплату допомоги на
поховання,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області (далі - позивач, УПФУ)
звернулося до суду із позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
Херсонської області (далі - відповід,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків), в якому, з
урахуванням уточнень позовних вимог,
просить стягнути з відповідача суму
витрат на виплату допомоги на
поховання за липень 2012 року в розмірі
1582,24 грн.

Позивачем надіслано до суду клопотання
про розгляд справи за відсутності його
представника та заяву про зміну назви
позивача з Управління Пенсійного
фонду України в Голопристанському
районі Херсонської області на
Управління Пенсійного фонду України в
місті Гола Пристань та
Голопристанському районі Херсонської
області.

Відповідач надіслав до суду клопотання
про розгляд справи за відсутності його
представника та заперечення проти
позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Таким чином, суд вважає, що розгляд
даної справи необхідно здійснювати в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані сторонами докази, суд
встановив наступні обставини.

На виконання постанови Верховної Ради
України від 17.05.2013 р. № 273-УІІ "Про
віднесення міста Гола Пристань
Херсонської області до категорії міст
обласного значення" змінено назву
Управління Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області на Управління Пенсійного фонду
України в місті Гола Пристань та
Голопристанському районі Херсонської
області.

Тобто, позивачем у даній справі є
Управління Пенсійного фонду України в
місті Гола Пристань та
Голопристанському районі Херсонської
області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що УПФУ з 1995 року виплачувало
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
громадянці ОСОБА_1 Унаслідок смерті
вказаної громадянки позивачем у липні
2012 року виплачено членам її сім'ї
допомогу на поховання у розмірі 1569,84
грн. та 12,40 грн. витрат на доставку, а
всього 1582,24 грн. Посилаючись на норми
Законів України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", "Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Про пенсійне
забезпечення", а також на Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, позивач зазначає, що
вказаними нормативними актами
встановлено обов'язок відповідача
відшкодувати позивачу витрати на
виплату допомоги на поховання у разі
смерті особи, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві. УПФУ 06.08.2012 р.
було складено та направлено на адресу
відповідача акт щомісячної звірки
витрат по особовим справам потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за липень 2012 року, проте
відповідачем не прийнято до заліку
суму допомоги, виплаченої сім'ї ОСОБА_1
на її поховання, а тому дана сума
підлягає відшкодуванню. Щодо пропуску
строку звернення до суду позивач
зазначив, що у серпні 2013 року Головним
управлінням Пенсійного Фонду України в
Херсонській області було проведено
перевірку роботи УПФУ в
Голопристанському районі, зокрема з
питань правомірності призначення та
повноти відшкодування пенсій,
призначених на пільгових умовах. При
проведенні перевірки встановлено, що
загальна сума витрат позивача, яка не
прийнята відповідачем до
відшкодування складає 363,8 тис. грн.
Позовною роботою охоплено 362,2 тис. грн.,
решта суми - 1,6 тис. грн. - допомога на
поховання ОСОБА_1 не включена до
основної суми, яка пред'явлена до
стягнення в судовому порядку.
Посилаючись на вищевказане, позивач
стверджує, що оскільки про наявність
обставин, які стали підставою для
звернення до суду він дізнався у серпні
2013 року, а до суду звернувся у жовні 2013
року, то строк звернення до суду не
пропущено.

У своїх запереченнях Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Цюрупинському районі
зазначив, що у Фонду немає підстав для
відшкодування позивачу витрат на
виплату допомоги на поховання ОСОБА_1 у
розмірі 1582,24 грн., оскільки у позивача
відсутній висновок спеціального
медичного закладу про встановлення
причинного зв'язку смерті вказаної
громадянки із одержаним нею трудовим
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Оцінивши доводи позивача щодо пропуску
строку звернення до суду та дослідивши
докази, якими позивач підтверджує свої
доводи, суд вважає, що позивачем строк
звернення до суду не пропущено,
оскільки про існування обставин, які
стали підставою для звернення до суду
УПФУ в Голопристаньскому району
дізналося у серпні 2013 року, до суду із
позовом звернулося у жовтні 2013 року,
тобто у межах шестимісячного стоку,
встановленого статтею 99 КАС України.

Надаючи оцінку обгрунтованості вимог
позивача щодо наявності підстав для
стягнення з відповідача витрат на
виплату допомоги на поховання у
розмірі 1582,24 грн., суд вважає за
необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Судом встановлено, що 06.08.2012 року УПФУ в
Голопристанському районі на адресу
відповідача направлено акт щомісячної
звірки витрат по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та інші
виплати за липень 2012 року, проте Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків не прийнято до заліку певні
види виплат, у тому числі суму допомоги
у розмірі 1582,24 грн., виплаченої сім'ї
ОСОБА_1, з посиланням на те, що смерть
вказаної особи не пов'язана із
страховим випадком державного
соціального страхування.

Так, види соціальних послуг та
матеріального забезпечення за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням визначені у
статті 25 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Усі види
страхування, крім медичного, включають
в себе допомогу на поховання. Так,
зокрема, до пенсійного страхування
входить допомога на поховання
пенсіонерів; до страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням
входить допомога на поховання (крім
поховання пенсіонерів, безробітних та
осіб, які померли від нещасного випадку
на виробництві); до страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання - допомога
на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 р. № 1105-XIV
(далі -Закон № 1105-XIV) Фонд зобов'язано
співпрацювати з фондами з інших видів
соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим, у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення щодо
того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Статею 21 Закону № 1105-XIV визначені
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку Фонд у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини восьмої статті 34
Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд згідно з
порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України.

На виконання вимог вказаної статті
Кабінет Міністрів України 11 липня 2001
року прийняв постанову № 826, якою
затвердив Порядок проведення витрат на
поховання у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання (далі -
Порядок № 826). Даний Порядок регулює
питання відшкодування Фондом таких
витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
цього Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 цього Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини дев'ятої
статті 34 Закону № 1105-XIV у разі смерті
потерпілого, який одержував страхові
виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини
восьмої статті 34 цього Закону, дає
підстави вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Також слід зазначити, що положення
пункту 4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697 (далі - Порядок № 5-4/4),
яким зобов'язано Фонд відшкодовувати
ПФУ витрати на допомогу на поховання
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, котра
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, суперечить положенням
Закону № 1105-XIV. Так, стаття 21 цього
Закону пов'язує виникнення такого
обов'язку у Фонду у разі настання
смерті працівника, а не з отриманням
померлим, який не працював, пенсії по
інвалідності.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів
існування висновку відповідного
медичного закладу з питання наявності
причинного зв'язку смерті ОСОБА_1 з
одержаним нею каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

За таких обставин суд не бере до уваги
твердження позивача про те, що оскільки
громадянка ОСОБА_1 отримувала пенсію по
інвалідності, то на підставі пункту 4
Порядку № 5-4/4 сума витрат на її
поховання підлягає відшкодуванню
відповідачем, зважаючи на відсутність
у позивача належних доказів причинного
зв'язку смерті ОСОБА_1 з одержаним нею
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Слід відмітити, що відповідно до
частини 2 статті 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Правова позиція щодо застосування
положень Закону № 1105-XIV, Порядку № 826 та
Порядку № 5-4/4 у правовідносинах щодо
відшкодування Фондом витрат на
поховання викладено Верховним Судом
України у постанові від 23.04.2013 р. №
21-108а13.

Таким чином суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог УПФУ,
а відтак - про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 122, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду
України в місті Гола Пристань та
Голопристанському районі Херсонської
області у задоволенні позовних вимог
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в
Цюрупинському районі Херсонської
області про стягнення витрат на
виплату допомоги на поховання.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 10.2