Справа № 810/7093/13-а
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2014 року м. Київ
810/7093/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Панової Г.В., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу

за позовом Головного
управління ДСНС України у Київській
області

до Васильківської
районної спілки споживчих товариств

третя особа: ОСОБА_1 фізична особа -
підприємець

про застосування
заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Головне управління ДСНС України у
Київській області з позовом до
Васильківської районної спілки
споживчих товариств, третя особа -
ОСОБА_1 фізична особа - підприємець про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду шляхом
часткового зупинення Торгівельного
центру «Кооператор», що знаходиться за
адресою - АДРЕСА_1, а також шляхом
заборони ОСОБА_1 фізичній особі -
підприємцю використовувати орендовані
приміщення Торгівельного центру
«Кооператор» на третьому поверсі, що
знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за результатами перевірки
відповідача виявлено порушення
Кодексу цивільного захисту України,
Правил пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 № 126,
Державних будівельних норм України
«Захист від пожежі. Пожежна безпека
об'єктів будівництва», затверджених
наказом Держбуду України від 03.12.2002 № 88,
у зв'язку з чим, просить суд вжити
заходів забезпечення позову шляхом
заборони використання приміщень
Торгівельного центру.

Від відповідача до суду надійшла заява
від 17.01.2014 № 16 «Про надання заперечень»,
в якій відповідач зазначив, що виявлені
у ході перевірки порушення усунуто. На
підтвердження даної обставини,
відповідачем надано відповідні
документи із фотокартками.

Відповідно до пункту четвертого
частини п'ятої статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа повинна бути розглянута у
порядку скороченого провадження не
пізніше п'яти днів з дня подання
відповідачем заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до наказу Васильківського
районного відділу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
області від 18.10.2013 № 36, посвідчення на
проведення перевірки від 29.11.2013 № 962
посадовими особами Васильківського
районного відділу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Київській
області проведено планову перевірку
додержання (виконання) вимог
законодавства у сферах пожежної і
техногенної безпеки, цивільного
захисту, контролю за діяльністю
аварійно-рятувальних служб у
торгівельному комплексі «Кооператор»
Васильківської районної спілки
споживчих товариств за адресою
АДРЕСА_1, за результатами якої складено
Акт від 16.12.2013 № 810.

Відповідно до Акта перевірки
встановлено, що у приміщенні з
тренажерного залу та масажного
кабінету на 3 поверсі будівлі комплексу
відсутні 2 евакуаційні виходи, у
дверному отворі виходу з 3 поверху на
покрівлю торгівельного комплексу не
встановлено сертифіковані
протипожежні двері, у віконному отворі
біля виходу з поверху на покрівлю
торгівельного комплексу не
встановлено сертифіковане
протипожежне вікно, двері на шляху
евакуації з 3 поверху орендованого
приміщення масажного залу
відкриваються не в напрямку виходу з
приміщення, не виконано заміри опору
ізоляції електричної мережі,
приміщення 3 поверху не обладнані
автоматичною системою пожежної
сигналізації, місце розташування
пристроїв ручного пуску автоматичної
пожежної сигналізації не обладнані
робочим і аварійним освітленням
безпеки, а також не позначенні
вказівними знаками, згідно з вимогами
ДСТУ ISO 6309, внутрішній протипожежний
водопровід знаходиться у неробочому
стані, не виконано технічне
обслуговування наявних переносних
порошкових вогнегасників типу ВП-5 і
вуглекислотних типу ВВК -3,5, на корпусах
наявних переносних порошкових
вогнегасників типу ВП- 5 та
вуглекислотних типу ВВК -3,5 не
проставлені облікові номери за
прийнятою на об'єкті системою
нумерації, конструкції покрівлі на
відстані не менше 6м, по периметру від
стін дахової котельні виконані з
горючих матеріалів.

За результатами перевірки позивач
дійшов висновку про порушення Кодексу
цивільного захисту України, Правил
пожежної безпеки в Україні,
затверджених наказом Міністерства
надзвичайних ситуацій від 19.10.2004 № 126,
Державних будівельних норм України
«Захист від пожежі. Пожежна безпека
об'єктів будівництва», затверджених
наказом Держбуду України від 03.12.2002 № 88.

Враховуючи те, що під час проведення
планової перевірки відповідача було
виявлено ряд порушень вимог
законодавства у сфері пожежної
безпеки, що створює, на думку позивача,
загрозу життю і здоров'ю людей, позивач
звернувся з позовом до суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді часткового зупинення
Торгівельного центру «Кооператор» за
адресою АДРЕСА_1, а також заборони ФОП
ОСОБА_1 використовувати орендовані
приміщення Торгівельного центру
«Кооператор» на третьому поверсі за
адресою АДРЕСА_1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) це діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Посадові особи центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, у разі порушення
вимог законодавства з питань
техногенної та пожежної безпеки, у тому
числі невиконання їх законних вимог,
зобов'язані застосовувати санкції,
визначені законом.

Підставою для звернення центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення;

3) випуск і реалізація
вибухопожежонебезпечної продукції та
продукції протипожежного призначення
з відхиленням від стандартів чи
технічних умов або без даних щодо
відповідності такої продукції вимогам
пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту
персоналу від шкідливого впливу
ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких
застосовуються небезпечні речовини,
паспортів (формулярів) на обладнання та
апаратуру або систем із забезпечення
їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів
індивідуального захисту органів
дихання від небезпечних хімічних
речовин нормам забезпечення ними
працівників суб'єкта господарювання,
їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з
небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до
використання засобів індивідуального
захисту в осіб, які здійснюють
обслуговування потенційно небезпечних
об'єктів або об'єктів підвищеної
небезпеки, а також в осіб, участь яких у
ліквідації наслідків надзвичайної
ситуації передбачена планом
локалізації і ліквідації наслідків
аварій;

9) відсутність на об'єкті підвищеної
небезпеки диспетчерської служби або її
неготовність до виконання покладених
на неї завдань, у тому числі через
відсутність відповідних документів,
приладів, обладнання або засобів
індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за
призначенням аварійно-рятувальної
техніки, засобів цивільного захисту, а
також обладнання, призначеного для
забезпечення безпеки суб'єктів
господарювання;

11) проведення робіт з будівництва
будинків та споруд, розміщення інших
небезпечних об'єктів, інженерних і
транспортних комунікацій, які
порушують встановлений законодавством
з питань техногенної безпеки порядок
їх проведення або проведення яких
створює загрозу безпеці населення,
суб'єктам господарювання, обладнанню
та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи
підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Судом встановлено, що позивач просить
вжити інший захід реагування - у
вигляді часткового зупинення
Торгівельного центру «Кооператор» за
адресою АДРЕСА_1, а також заборони ФОП
ОСОБА_1 використовувати орендовані
приміщення Торгівельного центру
«Кооператор» на третьому поверсі за
адресою АДРЕСА_1, а не зупинити надання
послуг, як це передбачено в абзаці
першому частини п'ятої статті 4 Закону
України «Про основні засади нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Відтак, згідно з частиною п'ятою статті
4 Закону України «Про основні засади
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» вжиття
заходів про які просить позивач
відбувається в іншому порядку, а саме
за вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

При цьому, суд звертає увагу, що
повноваження позивача самостійно
приймати відповідні постанови і
забороняти роботу підприємств
передбачені наступними нормами
Інструкції про порядок та умови
застосування органами державного
пожежного нагляду запобіжних заходів,
затвердженої наказ МНС від 21.10.2004 № 130
(далі - Інструкція №130).

Такі, згідно з пунктом 1.2. Інструкції №
130 при застосуванні органами
держпожнагляду запобіжних заходів,
права посадових осіб органів
держпожнагляду, обов'язки керівників
(власників) об'єктів під час
застосування запобіжних заходів,
порядок та умови їх застосування, а
також здійснення контролю за
дотриманням законності в цій сфері
діяльності.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 130
головні державні інспектори з
пожежного нагляду міст, селищ міського
типу, районів у містах, районів,
підрозділів пожежної охорони на
договірних об'єктах мають такі самі
права, які визначені в абзацах
третьому, восьмому - десятому пункту 3.2
цієї Інструкції, тільки за письмовим
рішенням територіального органу
держпожнагляду (у кожному окремому
випадку).

Вони також мають право самостійно
зупиняти: об'єкти, перелік яких
визначається територіальним органом
держпожнагляду; проведення
будівельно-монтажних робіт, нагляд за
якими здійснюють місцеві органи
держпожнагляду; реалізацію
пожежонебезпечної продукції; роботу
(експлуатацію) окремих приміщень,
агрегатів, опалювальних приладів,
дільниць електричної мережі,
проведення пожежонебезпечних робіт та
дію виданих дозволів на право
проведення таких робіт.

Згідно з пунктом 4.1. Інструкції № 130
протягом п'яти робочих днів з дня
складення акта планової (позапланової)
перевірки додержання (виконання)
суб'єктом господарювання вимог у сфері
пожежної безпеки або вручення довідки
за результатами перевірки інших
підконтрольних об'єктів посадова особа
органу держпожнагляду виносить
постанову про застосування запобіжних
заходів.

Натомість, судом встановлено, що жодних
рішень за наслідками Акта перевірки
додержання (виконання) відповідачем
вимог законодавства у сфері пожежної
безпеки від 16.12.2013 № 810 прийнято не було.

Згідно з Преамбулою Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» цей закон визначає правові
та організаційні засади, основні
принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Чинним Кодексом цивільного захисту
України регулюються відносини,
пов'язані із захистом населення,
територій, навколишнього природного
середовища та майна від надзвичайних
ситуацій, реагуванням на них,
функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Суд зазначає, що Кодексом цивільного
захисту України регулюються відносини,
пов'язані із захистом населення,
територій, навколишнього природного
середовища та майна від надзвичайних
ситуацій, реагуванням на них,
функціонуванням єдиної державної
системи цивільного захисту, та
визначає повноваження органів
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування, права та
обов'язки громадян України, іноземців
та осіб без громадянства, підприємств,
установ та організацій незалежно від
форми власності.

Відповідно до статі 70 Кодексу
цивільного захисту України підстави
для зупинення роботи підприємств,
об'єктів, окремих виробництв, цехів,
дільниць, експлуатації машин,
механізмів, устаткування, транспортних
засобів, а саме: підставою для
звернення центрального органу
виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, до
адміністративного суду - щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, об'єктів,
окремих виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів є:
недотримання вимог пожежної безпеки,
визначених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами,
стандартами, нормами і правилами;
порушення вимог пожежної безпеки,
передбачених стандартами, нормами і
правилами, під час будівництва
приміщень, будівель та споруд
виробничого призначення; нездійснення
заходів щодо захисту персоналу від
шкідливого впливу ймовірних
надзвичайних ситуацій.

Крім того, згідно з частиною другою
статті 70 Кодексу цивільного захисту
України повне або часткове зупинення
роботи підприємств, об'єктів, окремих
виробництв, цехів, дільниць,
експлуатації машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
виконання робіт, надання послуг
здійснюється виключно за рішенням
адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 55
Кодексу цивільного захисту України
забезпечення пожежної безпеки суб'єкта
господарювання покладається на
власників та керівників таких
суб'єктів господарювання.

Згідно з пунктом 12 частини першої
статті 67 Кодексу цивільного захисту
України до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сфері техногенної
та пожежної безпеки, належить
звернення до адміністративного суду
щодо застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення до повного усунення порушень
вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
зупинення проведення робіт, у тому
числі будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежо-небезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо ці порушення створюють
загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного
захисту України у разі встановлення
порушення вимог законодавства у сфері
техногенної та пожежної безпеки, що
створює загрозу життю та здоров'ю
людей, посадові особи центрального
органу виконавчої влади, який здійснює
державний нагляд у сферах техногенної
та пожежної безпеки, звертаються до
адміністративного суду щодо
застосування заходів реагування у
вигляді повного або часткового
зупинення роботи підприємств, окремих
виробництв, виробничих дільниць,
агрегатів, експлуатації будівель,
споруд, окремих приміщень, випуску та
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту у порядку,
встановленому законом.

У відповідності до абзацу другого
статті 5 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» якщо
законом передбачено, що
обґрунтованість вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування має бути підтверджена
судом, орган державного нагляду
(контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Суд зазначає, що у статті 183-6 Кодексу
адміністративного судочинства України
врегульовано особливості провадження
у справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Так, відповідно до частини першої статі
183-6 Кодексу адміністративного
судочинства України провадження у
справах щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування на виявлені під час
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності порушення вимог
законодавства у разі, якщо
необхідність такого підтвердження
передбачена законом, здійснюється на
підставі адміністративного позову
суб'єкта владних повноважень, яким
ужито відповідних заходів реагування.

З огляду на зазначене, позивачем не
дотримано порядок застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду, оскільки останній звернувся з
позовом про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду,
а не з позовними вимогами щодо
обґрунтованості вжиття органом
державного нагляду (контролю) заходів
реагування, як того вимагають норми
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» і Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Крім того, слід також зазначити, що
відповідачем відповідно до заяви від
17.01.2014 № 16 надано суду копії документів
на усунення виявлених під час
перевірки Торгівельного комплексу
«Кооператор» порушень. Отже, у разі
повторного звернення до суду в порядку
статті 183-6 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач має
перевірити чи усунуто всі недоліки, які
встановлені в ході проведення
перевірки.

Враховуючи викладене, позов не
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно зі статтею 97 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки відповідач вимог про
відшкодування судових витрат не
заявляв, судові витрати стягненню на
користь відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Панова Г. В.