Справа № 819/3094/13-а
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3094/13-a

09 січня 2014 року
м.
Тернопіль

Тернопільський
окружний адміністративний суд в складі

головуючої
судді Подлісна І.М.

при секретарі судового
засідання Будзик Б.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовною
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ - Захід" до
Головного управління Міністерства
доходів у Тернопільській області про
визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ - Захід"
(надалі - Позивач) звернулося до суду із
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області (надалі -
Відповідач) про визнання нечинними та
скасування податкових повідомлень -
рішень від 08.11.2013 року № 2 та від 08.11.2013
року № 3, посилаючись на те, що вони
прийняті юез достатнього зясування
усіх обставин справи та суперечать
вимогам чинного законодавства.

Представник позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерформ
- Захід" в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
пояснив, що Відповідачем були винесені
податкові повідомлення - рішення, а
саме від 08.11.2013 року №2. згідно якого
Позивачу було збільшено грошове
зобов'язання з ввізного мита за
основним платежем на суму 3 795,29 грн., а
також від 08.11.2013 року №3. у
відповідності до якого Позивачу було
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем на суму 76 664,54 грн., вказані
рішення є незаконними, відтак
підлягають скасуванню. При цьому
позивач, посилається на факт
відсутності порушення вимог митного та
податкового законодавства, а саме
пункту першого статті 50, статті 59
Митного кодексу України, пункту 190.1
статті 190 Податкового кодексу України
шляхом заниження митної вартості
товару "простий спиртовий поліефір
поліалкігліколь PETROL 48-3 МВ" про його
імпорті у 2013 році.

Представники відповідача, Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області, в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
проти задоволення позову заперечив із
мотивів наведених у запереченнях на
адміністративний позов.

Суд, заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерформ - Захід"
підлягають до задоволення, виходячи із
наступних міркувань.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерфом - Захід" є
юридичною особою та суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи,
03.01.2013 року, між Товариством із
обмеженою відповідальністю "Інтерфом -
Захід" та компанією "S.C. OLTCHIM S.A"» (Romania)
було укладено прямий імпортний
контракт №DV9171/16594/28.12.2012 на поставку
товару, а саме сировини для виробництва
пінополіуретану (поролону) - простого
поліефіру (поліолу) марки Petol 48-ЗМВ, Petol
РР 401, Petol 56-3.

11.06.2013 року, Позивач подав до
Тернопільської митниці Міндоходів
митну декларацію №403020000/2013/001248 та інші
документи для митного оформлення
товарів, відповідно до статті 53 Митного
кодексу України.

Задекларована позивачем митна
вартість товару "простий спиртовий
поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 MB",
становила 387 152,71 грн., що складає 1,587
євро за 1 кг., за офіційним курсом
Нацбанку України євро до гривні на дату
подання митної декларації.

Митна вартість товару визначена
додатковою угодою №1 від 05.06.2013 року до
контракту №DV9171/16594/28.12.2012 на рівні 1,50
Euro/кг, окрім цього, як складову митної
вартості товару Позивачем додатково
було заявлено нарахування у сумі 21 161,23
грн. транспортних витрат.

Разом із декларацією до Тернопільської
митниці, на обґрунтування митної
вартості товару було надано наступні
документи, обов'язкові для надання
митному органу, згідно до статті 53
Митного кодексу України:

- уніфікована митна квитанція МД-1
№ 40802EN0408300 від 09.06.2013;

- міжнародна автомобільна
накладна (CMR) № 182153 від 07.06.2013;

- банківській документ, що
стосується товару № 72 від 07.06.2013;

- рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг № 175
від 07.06.2013;

- рахунок-фактура (інвойс) № 3525740
від 07.06.2013;

- доповнення до
зовнішньоекономічного контракту № 1
від 05.06.2013;

- зовнішньоекономічний контракт
№ DV9171/16594/28.12.2012 від 03.01.2013;

- договір про перевезення № 2012/12к
від 20.12.2012;

- сертифікат про походження товару
№ 199 від 07.06.2013;

- сертифікат аналізу № 550 від
07.06.2013.

Однак, під час здійснення митних
процедур по митній декларації №
403020000/2013/001248 Тернопільською митницею
було надано Картку відмови з митному
оформленні товарів №403020000/2013/00041 та
прийняте Рішення про коригування
митної вартості товарів №403020000/2013/000037/2
від 12.06.2013 року.

Відповідно до частини першої статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Форму рішення про коригування митної
вартості товарів та Правила заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів затверджено наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 N 598 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 01.06.2012
року №883/21195.

При цьому, пунктом 2.1 Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів передбачено, що
посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

Тернопільська митниця Міндоходів, не
погодилась із заявленою декларантом
митною вартістю товару згідно митної
декларації №403020000/2013/001248 від 11.06.2013
року, та зазначила про неможливість
визначення митної вартості за основним
методом (ціною договору) згідно із
положеннями статті 58 Митного кодексу
України, оскільки у митного органу була
наявна інформація щодо рівня митної
вартості ідентичного товару, яка
раніше визнавалась митним органом
згідно МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013 року,
окрім цього на думку відповідача
декларантом не було подано додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості, а саме:
прайс - листи виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару (сировини),
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару (сировини), виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам.

На підставі цього Відповідач прийшов
до висновку про необхідність
проведення коригування митної
вартості товару "простий спиртовий
поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 МВ", та
визначив його вартість із розрахунку
1.8972 Euro за одиницю (кг.).

При прийнятті цього рішення
Тернопільською митницею Міндоходів, у
відповідності до положень статей 51, 52
Митного кодексу України враховано, що
митними органами вже проводилося
коригування митної вартості
ідентичного товару, ввезеного за
попередніми поставками від того ж
постачальника ("S.C. OLTCHIM S.A.", Romania), а саме
19.06.2012 року Дніпропетровською митницею
винесено рішення №110040000/2012/900144/1 про
коригування заявленої митної вартості
ідентичного товару, згідно якого митну
вартість ідентичного товару за
попередніми поставками від того ж
виробника визначено на рівні 1,8972 Euro за
одиницю (кг.).

Декларант правом на оскарження рішення
Тернопільської митниці про
коригування митної вартості товарів
№403020000/2013/000037/2 від 12.06.2013 року не
скористався, погодився з митною
вартістю скоригованою митним органом
та випустив товари у вільний обіг за МД
№403020000/2013/001271 від 13.06.2013 року.

А відтак, Позивач здійснюючи митне
оформлення товару згідно прямого
імпортного контракту №DV9171/16594/28.12.2012
від 03.01.2013 року із компанією "S.C. OLTCHIM S.A."
(Romania), у подальшому коригував митну
вартість та проводив оплату митних і
податкових платежів виходячи із ціни
товару 1,8972 Euro/кг., що знайшло своє
відображення у митних деклараціях:
№403020000/2013/001334 від 20.06.2013 року;
№403020000/2013/001430 від 02.07.2013 року;
№403020000/2013/001641 від 22.07.2013 року;
№403020000/2013/001729 від 29.07.2013 року;
№403020000/2013/001942 від 19.08.2013 року.

Отже, позивачем було виконано всі
заявлені митним органом вимоги щодо
митного оформлення придбаного у
компанії "S.C. OLTCHIM S.A." товару, при цьому
його митну вартість визначено за
другорядним методом (ціною договору
щодо ідентичних товарів) та згідно
рішення митного органу про коригування
митної вартості цього товару.

Щодо стосується контролю митної
вартості, то необхідно зазначити, що
митний орган відповідно до положень
статей 54, 336, 337 Митного кодексу України
здійснює контроль правильності
визначення митної вартості товарів та
має право упевнитись в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи декларації, поданих для цілей
визначення митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 257
Митного кодексу України, декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

У статті 52 Митного кодексу України
зазначається, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу. Декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:

- заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

- подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

- нести всі додаткові витрати, пов'язані
з коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до приписів частини першої
статті 53 Митного кодексу України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частина 2 статті 53 Митного кодексу
України зазначає, що документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є:

- декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості; -

зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню; -

якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Згідно з частини 3 статті 53 Митного
кодексу України, у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (контракту); 4)
виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; 6) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс - листи) виробника
товару; 7) копію митної декларації
країни відправлення; 8) висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Методичними рекомендаціями щодо
роботи посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затвердженими наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362 (далі - Методичні
рекомендації), визначено, що при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості посадові
особи, що здійснюють такий контроль,
застосовують положення Методичних
рекомендацій з метою аналізу,
виявлення та оцінки ризиків щодо
заявлення декларантом або
уповноваженою ним особою неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість товарів, у тому числі
невірному визначенні митної вартості
товарів. Робота з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків може включати інші
заходи, передбачені законодавством
України з питань державної митної
справи.

У пункті 2 Розділу II Методичних
рекомендацій передбачено, що робота
посадових осіб з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків здійснюється шляхом:

- вивчення характеристик товарів, які
впливають на рівень їх митної вартості;

- вивчення маршруту транспортування
товарів та перевірки достовірності
декларування витрат на
транспортування до митного кордону
України;

- перевірки включення/не включення
складових митної вартості, в тому числі
на підставі наявної у митного органу
інформації щодо наявності таких
складових митної вартості (результати
документальних перевірок, відповіді на
запити для встановлення автентичності
тощо);

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з наявною у митного
органу інформацією про рівень цін на
такі товари або вартість прямих витрат
на їх виробництво, у тому числі
сировини, матеріалів та/або
комплектувальних виробів, які входять
до складу товарів;

- порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено;

- перевірки наявності взаємозв'язку
продавця та покупця;

- перевірки інформації, наданої
декларантом або уповноваженою особою,
при продажу товарів між пов'язаними
особами, щодо наближеності митної
вартості товарів, визначеної основним
методом до однієї з операцій, які
наведені у частині вісімнадцятій
статті 58 Кодексу;

- перевірки особливостей формування
вартості окремих видів товарів
відповідно до розділу 3 Методичних
рекомендацій;

- перевірки наявності
знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних
товарів; - перевірки наявності продажу
оцінюваних товарів на експорт в
Україну; -

перевірки наявності ознак підробки
документів, які підтверджують митну
вартість товарів;

- перевірки наявності розбіжностей у
документах, які підтверджують митну
вартість товарів; перевірки наявності
прийнятих іншими митними органами
рішень про коригування митної вартості
товарів, що ввозились на виконання того
ж зовнішньоекономічного договору
(контракту) або документа, який його
замінює, що і оцінювані товари.

На підставі вищевкащного вбачається,
що вимоги чинного законодавства, щодо
контролю митної вартості під час його
імпорту Позивачем товару
Тернопільською митницею Міндоходів
було виконано належним чином та у
повному обсязі, про що зокрема свідчить
винесення рішення про коригування
митної вартості № 403020000/2013/000037/2 від
12.06.2013 року. Зазначене рішення митного
органу відповідачем у
адміністративному або судовому
порядку не оскаржувалося, що також
вказує на його підставний та
правомірний характер.

Щодо стосується акту перевірки та
скасування рішення про визначення
митної вартості. то слід зауважити, що
29.10.2013 року, Головним управлінням
Міндоходів у Тернопільській області
було складено акт №16/22-04/35855828 від 29.10.2013
року "документальної невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерфом - Захід" (, Тернопільська обл.,
Гусятинський р-н., м. Хоростків, вул.
Незалежності, За) щодо дотримання вимог
законодавства України з питань
державної митної справи під час
здійснення митного оформлення товару
"простий спиртовий поліефір
поліалкілгліколь РЕТОЬ 48-3 МВ" за
митними деклараціями в період з 01.01.2013
року по 13.09.2013 року".

Відповідно до висновків цього акту
перевірки, позивачем під час митного
оформлення товару за митними
деклараціями: №403020000/2013/001271 від 13.06.2013
року, №403020000/2013/001334 від 20.06.2013 року;
№403020000/2013/001430 від 02.07.2013 року;
№403020000/2013/001641 від 22.07.2013 року;
№403020000/2013/001729 від 29.07.2013 року;
№403020000/2013/001942 від 19.08.2013 року, начебто
порушено вимоги пункту першого статті
50, статті 59 Митного кодексу України,
пункту 190.1 статті 190 Податкового
кодексу України шляхом заниження
митної вартості товару, у зв'язку із чим
Головним управлінням Міндоходів у
Тернопільській області було
донарахувало Позивачу за цими
операціями ввізне мито на суму 3
795,29 грн. та податок на додану вартість
на суму 76 664,54 грн. виходячи із ціни
товару 2,16 Еиго/кг., що стало підставою
для прийняття оскаржених податкових
повідомлень-рішень.

В обґрунтування заниження позивачем
ціни товару відповідач вказує на
протизаконний характер рішення
Тернопільської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів
№403020000/2013/000037/2 від 12.06.2013 року та
зазначає, що в його основу мала бути
взята не митна декларація №110040000/2013/003673
від 11.06.2013 року, а інша митна декларація
Дніпропетровської митниці -
№110040000/2013/003457 від 04.06.2013 року, за якою
проведено митне оформлення
ідентичного товару.

Отже, між сторонами виник спір щодо
дотримання вимог законодавства при
винесенні Тернопільською митницею
Міндоходів рішення про коригування
митної вартості товарів №403020000/2013/000037/2
від 12.06.2013 року, оскільки керуючись цим
рішенням позивач здійснював митне
оформлення спірного товару, та його
скасування відповідачем призвело до
негативних фінансових наслідків і
стало підставою звернення позивача до
суду за захистом своїх прав та
інтересів.

Порядок визначення митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України та застосовувані
при цьому методи урегульовано розділом
III Митного кодексу України.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, застосовується
у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень
щодо прав покупця (імпортера) на
використання оцінюваних товарів, за
винятком тих, що: а) встановлюються
законом чи запроваджуються органами
державної влади в Україні; б) обмежують

географічний регіон, у якому товари
можуть бути перепродані (відчужені
повторно); в) не впливають значною мірою
на вартість товару; 2) щодо продажу
оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів; 3)
жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті; 4) покупець і продавець не
пов'язані між собою особи або хоч і
пов'язані між собою особи, однак ці
відносини не вплинули на ціну товарів.

Як встановлено частиною другою та
третьою статті 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, в порядку реалізації
наданих законом повноважень щодо
контролю митної вартості товару,
заявленого позивачем до митного
оформлення за митною декларацією
№403020000/2013/001248 від 11.06.2013 року, та у
зв'язку із тим, що в митному органі була
наявна інформація щодо рівня митної
вартості ідентичного товару, яка
раніше визнавалась митним органом
згідно МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013 року,
Тернопільською митницею прийнято
рішення про неможливість визначення
митної вартості згідно положень статті
58 Митного кодексу України (за ціною
договору) та визначено митну вартість
за другорядним методом щодо ціни
ідентичного товару.

Згідно із положеннями частини першої
статті 59 Митного кодексу України у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

Відповідно до частини 4 статті 59
Митного кодексу України ціна договору
щодо ідентичних товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості та на тих
же комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Частиною 7 статті 59 Митного кодексу
України передбачено, що у разі якщо для
цілей застосування цього методу
виявляється більш як одна вартість
договору щодо ідентичних товарів, для
визначення митної вартості оцінюваних
товарів використовується найменша
така вартість.

Відповідно до пункту 2.5 згаданих раніше
Методичних рекомендацій робота з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
здійснюється посадовою особою митного
органу при контролі правильності
визначення митної вартості товарів,
шляхом, зокрема, порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено.

На момент подання декларантом митної
декларації №403020000/2013/001248 від 11.06.2013 року
у Єдиній автоматизованій
інформаційній системі Держмитслужби
була наявна інформація про митну
вартість ідентичних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено згідно
МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013 року, тому на
підставі наявної цінової інформації
Тернопільська митниця Міндоходів
скоригувала митну вартість із
застосуванням першого другорядного
методу (за ціною договору щодо
ідентичних товарів), при цьому
правомірність застосування цього
методу до спірних правовідносин
сторонами визнається та не
оскаржується.

Натомість, як свідчить акт перевірки,
Відповідач наполягає на визначенні
митної вартості імпортованого
позивачем товару на підставі іншої
митної декларації - №110040000/2013/003457 від
04.06.2013 року, у відповідності до якої
ціна ідентичного товару складає 2,16 Euro
за одиницю (кг.).

Така позиція відповідача є помилковою,
вказана митна декларація не могла бути
використана для визначення митної
вартості імпортованого позивачем
товару, з наступних міркувань.

По-перше, операції із ідентичним
товаром за МД №110040000/2013/003673 від 11.06.2013
року, є найбільш наближеними за часом
до спірних правовідносин, а тому в силу
вимог частини першої статті 59 Митного
кодексу України саме ці операції
Тернопільською митницею Міндоходів
було взято до уваги при ухваленні
рішення про коригування митної
вартості товарів № 403020000/2013/000037/2 від
12.06.2013 року.

По-друге, операції за МД №110040000/2013/003673
від 11.06.2013 року є повністю співставними
за комерційними умовами із операціями
позивача, а декларація №110040000/2013/003457
від 04.06.2013 року на яку посилається
Відповідач, є неспівставною з
комерційними умовами із операціями
позивача, що підтверджується наявними
матеріалами справи.

Тобто відмінності у ціні товару за цих
умов є документально підтвердженими та
економічно обґрунтованими, ці
обставини правильно враховані
Тернопільською митницею Міндоходів
при ухваленні рішення про коригування
митної вартості товарів №403020000/2013/000037/2
від 12.06.2013 року.

Натомість Відповідачем різні
комерційні умови за посередницьким
імпортним контрактом №FS-IFD/02-10/2010 від
15.10.2010 року із компанією "Foam Source Europe Liited"
та прямим імпортним контрактом
№DV9171/16594/28.12.2012 від 03.01.2013 року із
компанією "S.C. OLTCHIM S.A." до уваги не взято,
жодних коригувань у зв'язку із цим не
зроблено, що є порушенням вимог частини
четвертої статті 59 Митного кодексу
України та зумовило прийняття
необґрунтованого рішення про
заниження митної вартості та
донарахування позивачу податкових
зобов'язань.

По-третє, є помилковим застосування
контролюючим органом найбільшої із
виявленої ціни на Ідентичні товари
замість найменшої, як це вимагає
частина сьома статті 59 Митного кодексу
України.

Тому, є достатні підстави вважати, що до
імпортних операцій позивача митна
вартість товару згідно митної
декларації №110040000/2013/003457 від 04.06.2013 року
застосована бути не може, що вказує на
безпідставність висновків акту
перевірки та порушення відповідачем
вимог частини першої, четвертої, сьомої
статті 59 Митного кодексу України під
час його складання.

Таким чином, Відповідачем без
передбачених для цього підстав
скасовано рішення Тернопільської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №403020000/2013/000037/2
від 12.06.2013 року, та помилково
застосовано до спірних операцій ціну
товару за посередницьким імпортним
контрактом із компанією "Foam Source Europe Liited"
(London, Great Britain) у розмірі 2,16 Euro/кг., хоча
позивач проводив митне оформлення
товару за прямим імпортним контрактом
із компанією "S.C. OLTCHIM S.A." (Valcea, Romania) із
суттєво відмінними комерційними
умовами щодо умов поставки та оплати
товару.

Окрім цього, здійснюючи митне
оформлення товару "простий спиртовий
поліефір поліалкілгліколь PETOL 48-3 MB"
виробництва "S.C. OLTCHIM S.A." (Romania), митний
орган та позивач виходили із митної
вартості 1,8972 Euro/кг., що відповідає
рішенню Дніпропетровської митниці від
19.06.2012 року №110040000/2012/900144/1 про
коригування митної вартості
ідентичного товару від цього ж
постачальника. Вищезазначене рішення
як свідчать матеріали справи є діючим,
не скасовувалось, і до теперішнього
часу продовжує застосовуватися
Дніпропетровською митницею при
митному оформленні ідентичного товару,
що вказує на його правомірний характер.

Відповідачем жодних доказів на
підтвердження протиправного характеру
рішення Дніпропетровської митниці від
19.06.2012 року №110040000/2012/900144/1 про
коригування митної вартості
ідентичного товару, або про
неможливість його застосування до
спірних правовідносин, не надано.

За таких обставин, у діях відповідача
відсутні ознаки порушення вимог статті
50, статті 59 Митного кодексу України, та
статті 190 Податкового кодексу України
під час імпорту товару "простий
спиртовий поліефір поліалкілгліколь
РЕТОЬ 48-3 МВ" у 2013 році, що вказує на
відсутність у відповідача законних
підстав для донарахування позивачу
податкових зобов'язань та винесення
оскаржених податкових
повідомлень-рішень від 08.11.2013 № 2 та №3.

Відповідно до частини першої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

З урахуванням викладеного суд
приходить до переконання, що Головним
управлінням Міністерства доходів у
Тернопільській області, не було
доведено правомірності винесених ним
рішень, що вказує на обґрунтованість
позовних вимог та наявність підстав
для задоволення позову та скасування
податкових повідомлень - рішень від
08.11.2013 року № 2 та № 3.

керуючись ст.ст. 50, 71, 86, 94, 158,
160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Податкові
повідомлення - рішення Головного
управління Міністерства доходів у
Тернопільській області від 08.11.2013 року
№ 2 та від 08.11.2013 року № 3 - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справ.

Суддя
Подлісна І.М.