Справа № 592/13185/13-а
Суддя: Чернобай О. І.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/592/20/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 січня 2014 року

м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у
складі:

головуючого судді Чернобая О. І.,

при секретарі Дегтяренко В. М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду

м. Суми адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в м. Суми про
визнання протиправними дії та
зобов’язання здійснити перерахунок і
виплату щомісячного довічного
грошового утримання,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом і свої вимоги
мотивує тим, що 23.02. 2003 року наказом № 6
його було звільнено з посади судді
апеляційного суду Сумської області у
зв’язку з поданням заяви про відставку
з досягненням граничного віку
перебування на займаній посаді. З 2007
року пенсійні справи суддів у
відставці із апеляційного суду, де
позивач отримував довічне грошове
утримання, передані до Пенсійного
фонду Ковпаківського району м. Суми на
якого покладено обов’язок щодо
своєчасного нарахування та виплату
грошового утримання позивача та у разі
зміни законодавства України щодо
пенсійного забезпечення громадян
проводити перерахунки цих виплат у
відповідності до змін. Відповідно до ч.3
ст.43 Закону України «Про статус суддів»
було визначено, що суддя який вийшов у
відставку при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах передбачених ст.37
Закону України «Про державну службу».
Суддя у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія,
або звільнене від сплати податку
щомісячне грошове утримання в розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного грошового утримання
збільшується на два відсотки, але не
більше ніж до 90 відсотків заробітку
судді без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. 07.07.2010 року був прийнятий
новий закон, відповідно до якого був
змінений і статус судді у відставці і
змінено принцип оплати праці
працюючого судді. В лютому 2012 року
позивач звернувся до відповідача з
проханням перерахунку та виплати
щомісячного довічного утримання, але
йому було відмовлено. В січні 2013 року
позивач повторно звернувся до УПФУ в м.
Суми з аналогічною заявою, на яку також
отримав відмову. Після чого позивач
звернувся до Ковпаківського районного
суду м. Суми. 23.03.2013 року рішенням якого
визнано неправомірними дії УПФУ м. Суми
та зобов’язано перерахувати та
виплатити довічне грошове утримання.
Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 18.09.2013 року
рішення суду першої інстанції залишено
без змін. Позивач просить визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Суми щодо
відмови в перерахуванні розміру
щомісячного грошового утримання та
зобов’язати Управління пенсійного
фонду України в м. Суми здійснити
перерахунок і виплату щомісячного
довічного грошового утримання ОСОБА_2 в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, згідно довідки
Апеляційного суду Сумської області № 26
від 17.01.2013 року, починаючи з 03.06.2013 року,
з урахуванням раніше проведених
виплат.

У судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву згідно якої
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив розглядати справу у
його відсутність.

Відповідач будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи до суду не зявився, про причини
неявки суд не повідомив. Надав
заперечення та вказав, що до позивача
не було застосоване граничне грошове
обмеження довічного утримання судді у
відставці, а отже застосовувати
рішення Конституційного суду України
по справі від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 р. до
ОСОБА_2 підстави відсутні. Крім того,
питання перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
згідно довідки № 26 від 17.01.2013
розглядалось по справі № 592/2319/13-а, а
отже відповідно до ч.4 ст.157 КАС України
підлягає закриттю.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, вважає що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконання
постанови Верховної ради України від
15.01.2003 року № 15, наказом № 6 від 21.02.2003
року позивача було звільнено з посади
судді апеляційного суду Сумської
області (а.с.14,15)

Позивач ОСОБА_2 пропрацював на посаді
судді 39 років та має відповідну
вислугу, що підтверджується довідкою
про суддівську винагороду для
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
(а.с.7)

Відповідно до норми прямої дії ч.2 ст. 3
Конституції України права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 9 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту (заробітна плата, пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання
тощо), надання їм у майбутньому статусу
судді у відставці, право якого на
пенсійне та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів. Щомісячне довічне
грошове утримання судді у
встановленому розмірі спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня. Умови і порядок
виплати цього утримання
встановлюються Законом України «Про
судоустрій і статус суддів»

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону
України “Про судоустрій і статус
суддів”, згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв’язку з набуттям чинності Законом
України “Про судоустрій і статус
суддів” змінено порядок оплати праці
працюючим суддям, яким виплачується
суддівська винагорода.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за вислугу років, перебування
на адміністративній посаді в суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Так, призначення та нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці
проводиться згідно вимог статті 138
Закону України “Про судоустрій і
статус суддів” від 07.07.2010 року.

Згідно з ч.3 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», що діяла в
редакції станом на 01.12.2012 р. щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Відповідно до Рішення конституційного
суду від 03.06.2013 № 3-рп/2013 частину третю
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визнано
неконституційною.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач 24.10.2013 року звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
м. Сумах з проханням про перерахунок,
про що відповідач 11.11.2013 року надав
відповідь за якою позивачу було
відмовлено у зазначеному перерахунку
(а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Посилання представника відповідача на
закриття провадження у зв’язку з
наявністю довідки № 26 від 17.01.2013 р. з
підстави передбаченої ч. 4 ст. 157 КАС
України, не може братися судом до
уваги, тому що рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 23.03.2013 року
відносно перерахунку пенсії гр. ОСОБА_2
приймалося до рішення Конституційного
суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013, а
відтак в силу ч.2 ст. 55 Конституції
України у позивача виникли підстави
для оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади.

Оскільки ч. 3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлений розмір щомісячного
грошового утримання судді у відставці
у відсотках від заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, то розмір щомісячного довічного
грошового утримання має збільшуватись
у разі збільшення розміру заробітної
плати відповідного судді.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повинен був перерахувати
розмір щомісячного довічного
грошового утримання у разі зміни
розміру заробітної плати судді за
зверненням позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення про
відмову у перерахунку довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2 згідно ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів», виходячи з
розміру суддівської винагороди,
визначеного у довідці апеляційного
суду Сумської області № 26 від 17.01.2013. а
відтак доводи надані відповідачем не
можна взяти до уваги, адже вони
суперечать чинному законодавству і є
його неправильним трактуванням.

Враховуючи вищевикладене позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання
протиправними дії та зобов’язання
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню з 03.06.2013 року.

Керуючись ст.ст. 6-9, 11, 69-71, 94 КАС України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 –
задовольнити.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Суми щодо відмови ОСОБА_3 в
перерахуванні розміру щомісячного
довічного грошового утримання.

Зобов’язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Суми
здійснити перерахунок і виплату
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2 в
розмірі 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, згідно з довідки
Апеляційного суду Сумської області №26
від 17.01.2013 року, починаючи з 03.06.2013, з
урахуванням раніше проведених виплат.

Постанова суду може бути
оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Ковпаківський районний суд м.
Суми шляхом подачі скарги в
десятиденний строк з її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду апеляційним судом.

Суддя

О.І.
Чернобай