Справа № 806/4927/13-а
Суддя: Фещук Анна Василівна
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/4927/13-a

категорія 10.2.3

11 листопада 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Фещук А.В.,

за участю секретаря судового засідання
Стралківської К.П.,

за участю:

представника позивача - Кузнєцової Г.В.
(за довіреністю від 15.07.2013 р.);

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду за адресою:
10014, місто Житомир, вул. Мала
Бердичівська, 23, адміністративну
справу за позовом Житомирського
міського центру зайнятості до ОСОБА_2
про стягнення 8064,26 грн.,-

встановив:

У липні 2013 року Житомирський міський
центр зайнятості звернувся до
Житомирського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення 8064,26 грн., з яких: 5721,98 грн. -
незаконно отримана допомога по
безробіттю; 2342,28 грн. - понесені витрати
на професійне навчання за направленням
державної служби зайнятості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що ОСОБА_2 перебувала на
обліку в Житомирському міському центрі
зайнятості як безробітна з 01.07.2011 р. по
10.04.2012 р. За результатами обміну
інформацією між Житомирським міським
центром зайнятості та Державною
податковою інспекцією в Житомирській
області встановлено, що ОСОБА_2
приховала той факт, що під час
перебування на обліку в Житомирському
міському центрі зайнятості та
отримання допомоги по безробіттю
перебувала у трудових відносинах зі
Спільним українсько-американським
підприємством у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтернешенел Телеком'юнікейшен
Компані" з 09.08.2011 р. згідно з договором
№09082011 від 09.08.2011р.

Окрім того, в період перебування на
обліку в Житомирському міському центрі
зайнятості як безробітна відповідач
направлялась на навчання.

Таким чином, на думку позивача,
відповідачу незаконно виплачена
допомога по безробіттю за період з 09
серпня 2011 року по 09 квітня 2012 року на
суму розміром 5721,98грн. та здійснено
витрати на професійне навчання за
період з 27.01.2012 року по 20.04.2012 року в сумі
розміром 2342,28 грн.

Сума безпідставно отриманої
відповідачем допомоги по безробіттю та
витрат на професійне навчання на
момент звернення до суду складає 8064,26
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
викладеним в позові, просила
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні
просила відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника позивача та
відповідача, дослідивши та оцінивши
надані докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 08 липня 2011 року
ОСОБА_2 звернулась до Житомирського
міського центру зайнятості з заявою
про вирішення питання
працевлаштування та надання статусу
безробітної з виплатою допомоги по
безробіттю, в якій зазначила, що
зобов'язується своєчасно повідомляти
Житомирський міський центр зайнятості
про всі зміни реєстраційних даних, які
внесені в КПО, з моменту виникнення цих
змін.

Згідно з наказом директора
Житомирського міського центру
зайнятості відповідачу з 08.07.2011 р.
надано статус безробітної, призначено
допомогу по безробіттю.

За результатами проведення
розслідування страхових випадків та
обгрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України "Про зайнятість населення", на
запит Житомирського міського центру
зайнятості №2533 від 18.03.2013 р., Печерським
районним центром зайнятості м.Києва
складено акт №474 від 16.04.2013 р. В акті
зазначено, що розслідуванням
встановлено, що громадянка ОСОБА_2
надавала послуги згідно з договором
про надання послуг від 09.08.2011 р. №09082011
Спільному українсько-американському
підприємству у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтернешенел Телеком'юнікейшен
Компані" у серпні 2011 року. У І кварталі
2012 року отримала винагороду за раніше
відпрацьований час, а саме - за серпень
2011 року.

У період перебування на обліку, як
безробітна за період з 09 серпня 2011 року
по 09 квітня 2012 року відповідач
отримала допомогу по безробіттю у сумі
розміром 5721,98 грн.

Окрім того, відповідно до договору
№00004 районного, міського,
районного у місті центру зайнятості з
громадянином щодо його професійного
навчання від 31.01.2012 р., відповідача
направлено на підвищення кваліфікації
в Житомирську філію Національної
академії статистики, обліку та аудиту
за навчальною програмою "Діяльність у
сфері бухгалтерського обліку та
аудиту, основи адміністрування
програми бухгалтерського обліку 1-С:
"Підприємство"", зі строком навчання з
31.01.2012 р. по 20.04.2012 р. з метою сприяння
подальшому працевлаштуванню.

Відповідно до Наказу №11 від 28.03.2012 р.
Житомирської філії Національної
академії статистики, обліку та аудиту
ОСОБА_2 відраховано з числа слухачів
навчальної групи 28.03.2012 р. у зв'язку з
причинами, що не залежать від
безробітної і підтверджені
документально, на підставі листа
Житомирського міського центру
зайнятості №2338 від 28.03.2012 р.

Відповідно до довідки за вихідним
№ЖОЦЗ-16-1206/0/2013 від 18.05.2013р., складеної
Житомирським міським центром
зайнятості витрати позивача на
професійне навчання відповідача, яка
навчалась в Житомирської філії
Національної академії статистики,
обліку та аудиту від 18.01.2012 р. за
навчальною програмою "Основи
адміністрування програми
бухгалтерського обліку 1-С:
"Підприємство" з 31.01.2012 р. по 28.03.2012 р.
складають 2342,28 грн.

Відповідач не виконала свого обов'язку
щодо повідомлення Житомирського
міського центру зайнятості про зміни в
своїх реєстраційних даних, з моменту
виникнення цих змін. Зокрема, не
повідомила позивача про укладення
договору зі Спільним
українсько-американським
підприємством у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтернешенел Телеком'юнікейшен
Компані" у серпні 2011 року, що потягло
недобросовісне користування
відповідачем правами, пов'язані зі
статусом безробітного.

З приводу спірних правовідносин суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01
березня 1991 року №803-XII (далі - Закон)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Частина 2 статті 36 Закону покладає на
застрахованих осіб, зареєстрованих в
установленому порядку як безробітні,
обов'язок своєчасно подавати відомості
про обставини, що впливають на умови
виплати їм забезпечення та надання
соціальних послуг.

Статтею 7 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" встановлено, що одним з
видів забезпечення за цим Законом є
матеріальна допомога у період
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації безробітного, а до
соціальних послуг за цим Законом та
Законом №803 належить професійна
підготовка або перепідготовка,
підвищення кваліфікації та
профорієнтація.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" застраховані особи,
визнані у встановленому порядку
безробітними, які протягом 12 місяців,
що передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) не менше
26 календарних тижнів та сплачували
страхові внески, мають право на
допомогу по безробіттю залежно від
страхового стажу.

Пунктом 1 статті 23 Закону передбачено,
що застрахованим особам, зазначеним у
частині першій статті 22 цього Закону,
розмір допомоги по безробіттю
визначається у відсотках до їх
середньої заробітної плати (доходу),
визначеної відповідно до порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу:
до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років -
55 відсотків; від 6 до 10 років - 60
відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Допомога по безробіттю виплачується
залежно від тривалості безробіття у
відсотках до визначеного розміру:
перші 90 календарних днів - 100 відсотків;
протягом наступних 90 календарних днів -
80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

Відповідачем було особисто підписано
заяву, що на цей час вона не
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, не укладала
договір цивільно-правового характеру,
пенсію не отримує та зобов'язується
своєчасно повідомляти Житомирський
міський центр зайнятості про всі зміни
реєстраційних даних, які внесені в КПО,
з моменту виникнення цих змін.

Підпунктом 1 частини 2 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
держане страхування на випадок
безробіття" передбачено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг.

Статтею 1 Закону визначено, що
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що, як
правило, приносить їм доход у грошовій
або іншій формі.

Таким чином, на момент перебування
відповідача на обліку у позивача у
статусі безробітного та направлення
відповідача на підвищення
кваліфікації, ОСОБА_2 була
працевлаштована.

З огляду на викладене, відповідач у
період перебування на обліку у
Житомирському міському центрі
зайнятості відносилась до категорії
зайнятого населення.

Відповідач своєчасно не повідомила
Житомирський міський центр зайнятості
відомості про те, що перебуваючи на
обліку в позивача у статусі
безробітного та направлення її на
підвищення кваліфікації вона була
працевлаштована.

Внаслідок цього їй було безпідставно
сплачено допомогу по безробіттю за
період з 09 серпня 2011 року по 09 квітня 2012
року у сумі розміром 5721,98 грн. та
здійснено витрати на її професійне
навчання за період з 27.01.2012 р. по 20.04.2012 р.
в сумі розміром 2342,28грн.

Частиною 3 статті 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Як встановлено у судовому засіданні, у
добровільному порядку незаконно
отримана сума допомоги по безробіттю
та витрати на професійне навчання
відповідачем повернуті не були.

Статтею 39 вказаного Закону визначено,
що спори, що виникають із правовідносин
за цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Житомирського міського центру
зайнятості підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 23, 94, 158, 159, 160, 161,
162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, Житомирський
окружний адміністративний суд, -

постановив:

Позов Житомирського міського центру
зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення
8064,26 грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Житомирського
міського центру зайнятості 8064 (вісім
тисяч шістдесят чотири) грн. 26 (двадцять
шість) коп., з яких:

5721 (п'ять тисяч сімсот двадцять одна)
грн. 98 (дев'яносто вісім) коп., -
незаконно отримана допомога по
безробіттю;

2342 (дві тисячі триста сорок дві) грн. 28
(двадцять вісім) коп., - витрати на
професійне навчання.

Вступну та резолютивну частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті і проголошено 11 листопада 2013
року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

В разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
А.В. Фещук

Повний текст постанови виготовлено: 18
листопада 2013 р.