Справа № 821/4621/13-а
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2014 р. 14 год.00 хв.Справа №
821/4621/13-а
Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

за участю: секретаря - Багненко Т.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Шостака К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Херсонській
області про стягнення грошової
допомоги при звільненні, середнього
заробітку за час затримки виплати
грошової допомоги та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Херсонській
області (далі - відповідач, УДСНС), у
якому з врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог просить
стягнути з Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Херсонській області на користь ОСОБА_1:

- суму одноразової грошової допомоги
при звільненні у розмірі 61 444,68 грн.;

- суму середньомісячного грошового
забезпечення за період з 23.07.2013 року по
день винесення рішення по справі,
виходячи із середньомісячного
грошового забезпечення у розмірі 7379,04
грн. за час затримки виплати грошової
допомоги;

- моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що був звільнений із служби у
відставку у зв'язку зі станом здоров'я.
На час звільнення він мав вислуги років
22 роки 02 місяці та 25 днів. Проте, при
звільненні ОСОБА_1 була нарахована, але
не виплачена одноразова грошова
допомога в розмірі 50 % місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби, а саме 61
444,68 грн. Позивач вважає, що порушено
його право на отримання такої допомоги,
передбачене п. 18.3 наказу Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
від 27.04.2005 року №139 "Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу МНС
України", та п. 15.3 Інструкції про
виплату грошового забезпечення особам
рядового начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту від 10.06.2008 року за № 447.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача суму середньомісячного
грошового забезпечення за період з
23.07.2013 року по день винесення рішення,
виходячи із середньомісячного
грошового забезпечення у розмірі 7379,04
грн. за час затримки виплати грошової
допомоги, посилаючись при цьому на
ст.ст. 116, 117 КЗпП України, та 25 000,00 грн.
моральної шкоди.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідач діяв
на підставі, у спосіб та в межах
повноважень, визначених Конституцією і
законами України. Пояснив, що сума
одноразової грошової допомоги при
звільненні у розмірі 61 444,68 грн.
позивачу нарахована, але у зв'язку із
відсутністю коштів, не виплачена. Щодо
стягнення суми за затримку розрахунку
та моральної шкоди, вважає вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу (по
особовому складу) № 324 від 22.07.2013 року
"Про звільнення із служби ОСОБА_1"
полковника служби цивільного захисту
ОСОБА_1, заступника начальника
Управління Держтехногенбезпеки у
Херсонській області, відповідно до
положення про порядок проходження
служби особами рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту
звільнено зі служби у відставку (з
виключенням з військового обліку) за п.
99, п. п. "з" (за станом здоров'я), з правом
носіння встановленої форми одягу.

На підставі вищезазначеного наказу
було видано наказ по особовому складу
апарату № 25 від 22.07.2013 року "Про
виключення зі списків УДІТБ та зняття з
усіх видів забезпечення ОСОБА_1", у
відповідності до якого наказано,
виключити зі списків особового складу
та зняття з усіх видав забезпечення
Управління Держтехногенбезпеки у
Херсонській області полковника служби
ОСОБА_1 Також цим наказом передбачено
головному бухгалтеру - завідувачу
сектору фінансово-економічного
забезпечення Управління УДІТБ
Кузьменко Г.В. здійснити відповідні
нарахування згідно чинного
законодавства та направити матеріали
до Управління ДСНС України в
Херсонській області для здійснення
виплат.

Як зазначив представник позивача у
судовому засіданні, станом на дату
звільнення позивача йому не була
виплачена грошова допомоги при
звільненні, передбачена, як обов'язкова
до сплати у відповідності до п. 18.3.
наказу Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій від 27 квітня 2005
року № 139 "Про затвердження Тимчасового
положення про порядок виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу МНС
України".

Пунктом 18.3 наказу Міністерства України
з питань надзвичайних ситуацій від 27
квітня 2005 року № 139 "Про затвердження
Тимчасового положення про порядок
виплати грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу МНС
України" (далі - Тимчасове положення №
139) передбачено, що особам рядового і
начальницького складу, які
звільняються зі служби за вислугою
строку служби, після закінчення строку
контракту, за віком, за станом здоров'я,
у зв'язку зі скороченням штатів або із
здійсненням організаційних заходів, у
разі неможливості використання на
службі виплачується грошова допомога в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 1.2. Тимчасового
положення №139, грошове забезпечення
складається з окладів грошового
утримання та додаткових видів
грошового забезпечення. До окладів
грошового утримання належать оклади за
спеціальним званням та посадові
оклади.

Додаткові види грошового забезпечення
включають надбавки, доплати, премії,
одноразові й щомісячні винагороди,
матеріальну допомогу тощо.

Поряд з окладами грошового утримання в
обов'язковому порядку виплачуються:
надбавка за вислугу років до окладів
грошового утримання, щомісячна
надбавка у розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення (окладів
грошового утримання та надбавки за
вислугу років), грошова допомога при
звільненні.

У відповідності до розділу 18
Тимчасового положення № 139 особам
рядового і начальницького складу,
звільненим з органу управління
(підрозділу), виплата грошового
забезпечення провадиться тим, хто
обіймав на день звільнення посади, - до
дня здачі справ включно, при цьому на
здавання справ надається не більше 20
днів з дня отримання органом
управління (підрозділом) наказу про
звільнення.

Крім цього, суд також зазначає, що
Інструкцією про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту,
затверджена наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
від 10 червня 2008 року № 447 (далі -
Інструкція № 447), яка є чинною на
сьогоднішній день, також врегульовані
правовідносини щодо виплати грошового
забезпечення.

Пунктом 15.3 Інструкції № 447 передбачено
в обов'язковому порядку особам
рядового і начальницького складу, які
звільняються із служби за станом
здоров'я, виплатити одноразову грошову
допомогу в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

З дослідженого судом грошового
атестата позивача № 99 вбачається, що
середньомісячне грошове забезпечення
складає 5 585,88 грн., а вислуга років
станом на 22.07.2013 року становить 22 роки 02
місяці 25 днів.

Відповідач посилається на відсутність
коштів як поважну причину невиконання
зобов'язань перед позивачем, з приводу
чого слід зазначити наступне.

Оскільки виплата грошової допомоги при
звільненні ОСОБА_1 як державна
соціальна підтримка є формою
соціального забезпечення громадян,
гарантією реалізації конституційного
права громадян на соціальний захист,
тому реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, а відсутність
коштів на виплату допомоги не
позбавляє особу, якій повинна бути
здійснена виплата, права на отримання
такої виплати.

Відсутність коштів на виплату
зазначеної допомоги не може бути
підставою для порушення прав громадян
на соціальний захист, який прямо
передбачено законом.

Так, у справі "Кечко проти України"
Європейський Суд з прав людини не
прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, невиконання або неналежне
виконання законів, якими передбачено
певні соціальні гарантії, через
відсутність коштів для їх виплати не є
підставою для виправдання невиплати
належних особі сум.

Така відсутність коштів не може бути
визнана як виключна обставина, та це є
порушенням пункту 1 статті 6, статті 13
Європейської Конвенції про захист прав
і основних свобод людини,
ратифікованої Законом України від
11.09.1997 року, про що також зазначено в
Рішенні Європейського суду з прав
людини (справа "Жовнер проти України"
від 29.06.2004 року).

Враховуючи вищевикладене і те, що сума
одноразової грошової допомоги не є
спірною, суд приходить до висновку про
задоволення в цій частині позовних
вимог ОСОБА_1

Щодо виплати середнього заробітку за
час затримки виплати грошової
допомоги, слід зазначити наступне.

Положення Кодексу законів про працю
України, на які посилається позивач, а
саме ст.ст. 116, 117 передбачають
відповідальність за затримку
розрахунку при звільненні, тобто
затримку виплати заробітної плати.

Позивачем не надано доказів затримки
виплати йому заробітної плати.
Натомість, позивач, зазначив, що при
звільненні ним отримано всі належні
йому суми, крім одноразової грошової
допомоги у розмірі 50% місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Оскільки одноразова грошова допомога у
розмірі 50% місячного грошового
забезпечення не є складовою грошового
забезпечення, яке отримував позивач
під час проходження служби, то
положення ст. ст. 116, 117 КЗпПУ не
поширюються правовідносини щодо її
невиплати у день звільнення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
Управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Херсонській
області моральної шкоди, суд зазначає
наступне. Відповідно до положень
Конституції України, зокрема статті 56,
чинного законодавства, фізичні та
юридичні особи мають право на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної внаслідок порушення
їх прав і свобод та законних інтересів.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу
України встановлено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Обґрунтовуючи вимогу щодо стягнення
моральної шкоди, позивач зазначив, що у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
належної допомоги при звільненні
відповідачем були порушенні права
ОСОБА_1, що призвели до моральних
страждань, а саме внутрішніх і
психологічних переживань.

В той же час, позивач не надав жодних
належних та допустимих доказів та не
обґрунтував суду, чим підтверджується
факт заподіяння моральних страждань,
за яких обставин вони заподіянні, чому
позивач оцінив моральну шкоду на таку
суму та з чого він при цьому виходів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 КАС України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
вимог позивача в частині стягнення
середньомісячного грошового
забезпечення за затримку розрахунку та
моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Херсонській області на користь ОСОБА_1
суму одноразової грошової допомоги при
звільненні у розмірі 61 444 (шістдесят
одну тисячу чотириста сорок чотири)
грн. 68 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 15 січня 2014 р.

Суддя
Ковбій О.В.

кат. 12.3