Справа № К/9991/3834/12-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/3834/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши письмовий розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про
стягнення допомоги до 5 Травня за
касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 жовтня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2011 року позивачка звернулася в
суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про
стягнення допомоги до 5 Травня.

Постановою Лисичаиського міського
суду Луганської області від 02 червня 2011
року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 жовтня 2011
року апеляційну скаргу позивачки
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що позивачка є
інвалідом 2 групи та має статус
учасника війни, у зв'язку з чим,
відповідно до вимог Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» має право на
отримання щорічної грошової дороги до
09 травня.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки відповідача, позивачу
нараховано 900 грн. (а.с.10).

Відповідно до ст. 3 Конституції України,
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканість і безпека
визначаються найвищою соціальною
цінністю. Права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав людини є головним
обов'язком держави.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов»язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст..13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1 ст.17 зазначеного вище закону
встановлено, що фінансування втрат,
пов'язаних з введенням в дію цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12 - 16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами -
за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах
відповідач є органом владних
повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок по
здійсненню виші виплат, передбачених
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», в тому числі разової грошової
допомоги.

Згідно п.п. 2 «б» пункту 20 розділу II
Закону України віл 28.12.2007. № 107-У1 «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» частину 5
ст..13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту « викласти в такій
редакції: «Щорічно до 5 травня членам
сімей померлих інвалідів війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України».

З метою реалізації статей 12 - 16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
Кабінет Міністрів України прийняв
Постанову від 12.03.2008, № 183 «Про розміри
разової грошової допомоги, що
виплачується в 2008 році відповідно до
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та «Про жертви нацистських
переслідувань», здійснюється зокрема,
членам сім»ї померлого інваліда війни
в сумі -170 грн.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення
пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» визнані такими,
що не відповідають Конституції
України, є неконституційними.

Стаття 58 Конституції України
передбачає, що Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі.

В 2011 році Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та Закон України
«Про Державний бюджет на 2011 рік» не
зупинялися та не змінювалися. Тому
позивач має траво на отримання
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та постанова суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради залишити без
задоволення, постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді