Справа № 569/17659/13а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Доля
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"09" січня 2014 р.
Справа № 569/17659/13а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "18" жовтня 2013 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненської області про визнання дій
неправомірними,визнання протиправною
та скасування постанови органу ДВС ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненської області про визнання
протиправними дій та скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 18.10.2013 року
позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненської
області щодо закінчення виконавчого
провадження №28978407.

Визнано протиправною та скасовано
постанову про закінчення виконавчого
провадження № 28978407 від 31.03.2012 року з
примусового виконання виконавчого
листа №2а-641 виданого 18.08.2011 року
Рівненським міським судом Рівненської
області.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області звернувся
до Житомирського апеляційного
адміністративного суду із апеляційною
скаргою, в якій просить назване рішення
суду скасувати та прийняти нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Сторони в судове засідання не
з"явилися. Про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені вчасно та
належним чином.

Виходячи з положень ч.4 ст.196, п.2 ч.1 ст.197
КАС України апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду України дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області на виконанні
перебував виконавчий лист № 2а-641
виданий 18.08.2011 року Рівненським міським
судом Рівненської області.

31.10.2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області Синіцькою Н.П. винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.11 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження".

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області Синіцькою Н.П. не було вжито
всіх передбачених законом заходів для
виконання рішення суду, оскаржувана
постанова про закінчення виконавчого
провадження винесено передчасно і з
порушенням норм діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пленум Вищого адміністративного суду
України в п.18 постанови № 3 від 13.12.2010
року "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби " (із внесеними змінами і
доповненнями) роз'яснив:

"Державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом (стаття 11 Закону України
"Про виконавче провадження").

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
те, що посилання головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області Синіцькою Н.П. на п.11 ч.1 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження», як на підставу
закінчення виконавчого провадження є
безпідставним.

Так, відповідачем не було здійснено
усіх можливих вичерпних заходів
виконання судового рішення. В
матеріалах справи відсутні докази щодо
звернення державного виконавця до суду
з поданням про відстрочку чи
розстрочку виконання судового рішення
з огляду на відсутність у боржника
коштів для виконання судових рішень.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу відповідача на те, що ст.263 КАС
України, яка кореспондується із ст.36
Закону "Про виконавче провадження", і
якою врегульовано порядок
відстрочення виконання судових рішень
у адміністративних справах, саме
передбачена законодавцем при
виникненні певних обставин у
виконавчому провадженні, з метою
створення оптимальних умов для
належного та якісного виконання
судового рішення. Неприпустимим, на
думку суду, у розумінні даної норми, є
тлумачення можливості внесення
подання державним виконавцем, як право
(бажання чи небажання), оскільки у
даному випадку державний виконавець
повинен внести таке подання, за
наявності певних обставин і у випадку,
коли сторони виконавчого провадження
таким правом не скористались.

Відповідно до підпунктів 1,3 частини 3
статті 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій, бездіяльності
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють,
серед іншого, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

При розгляді справи встановлено, що
відповідач діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України, ним не доведено
правомірності винесення постанови
про закінчення виконавчого
провадження і повернення виконавчих
документів на підставі статей 49, 50
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Згідно з положеннями ч.5 ст.124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно роз'яснень п.18 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного у
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Згідно із п.29 рішення Європейського
суду з прав людини від 13.07.2006 року по
справі "Васильєв проти України"
виконання рішення щодо боржника
залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає
держава, яка в особі компетентного
органу повинна повернути борг
позивачу. Відтак, відсутність
бюджетних коштів не може бути
підставою для невиконання судового
рішення, яке набрало законної сили.

Приписами ст.19 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, що
ратифікована Україною 17.07.1997 року,
передбачено, що для забезпечення
дотримання Високими Договірними
Сторонами, однією з яких є Україна,
їхніх зобов'язань за Конвенцією та
протоколами до неї, створюється
Європейський суд з прав людини. Він
функціонує на постійній основі.

Статтею 46 зазначеної Конвенції
передбачено, що Високі Договірні
Сторони зобов'язуються виконувати
остаточні рішення Суду в будь-яких
справах, у яких вони є сторонами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що постанова про закінчення
виконавчого провадження є
протиправною, тому підлягає
скасуванню.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"18" жовтня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненської області
вул.Замкова,22а,м.Рівне,33028

Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018