Справа № 806/7140/13-а
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2014 р.
Житомир справа №
806/7140/13-a

категорія 8.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лавренчук О.В.,

за участю
секретаря - Бортнік О.Г.,

за участю
представників позивача, відповідача,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тусмо"

до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 28.08.2013 р. №000084225
та від 30.09.2013 р. №000137225,-

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тусмо" звернулося до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправними
та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 28.08.2013 р.
№000084225 та від 30.09.2013 р. №000137225, прийняті
Житомирською об"єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області .

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказує на те, що Товариство протягом
перевіряємого періоду не допускало
порушень п.п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1
ст.201 Податкового кодексу України,
зазначені в акті перевірки факти
порушень закону є недостовірними та
такими що суперечать фактичним
обставинам. Також вважає, що висновок
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області є надуманим, безпідставним та
таким, що грубо протирічить засадам
податкового законодавства, а тому
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення про збільшення
грошового зобов"язання зі сплати
податку на додану вартість є
протиправними та таким, що підлягає
скасуванню.

Представники позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримали в
повному обсязі. Просили позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом встановлено, що працівниками
Житомирської ОДПІ 10.08.2013 року було
проведено невиїзну позапланову
документальну перевірку ТОВ "Тусмо" з
питань фінансово-господарських
відносин з ТОВ "Фрейтедж" за період з
01.11.2012 по 31.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
№79/22-5/13548679/0100 від 10.08.2013 року, яким
встановлено порушення ТОВ "Тусмо"
п.п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI (із змінами та доповненнями),
в результаті чого ТОВ "Тусмо" занижено
податок на додану вартість в сумі 41690
грн., в тому числі за грудень 2012 року на
суму 41690,00 грн. в частині
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Фрейтедж", за
рахунок діяльності ТОВ "ФРЕЙТЕДЖ",
спрямованої на здійснення операцій
пов"язаних з наданням податкової
вигоди третіх осіб. (а.с.9-29).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 28 серпня 2013 року прийнято
податкове повідомлення-рішення №000084225,
яким збільшено суму грошового
зобов"язання за платижем "податок на
додану вартість" на загальну суму 62535,00
грн., з яких: за сновним платиже 41690,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 20845,00 грн.

Крім того, 09.09.2013 року працівниками
Житомирської ОДПІ було проведено
невиїзну позапланову документальну
перевірку ТОВ "Тусмо" з питань
фінансово-господарських відносин з ТОВ
"Фрейтедж" за період січень-лютий 2013
року.

За результатами перевірки складено акт
№507/22-5/13548679/0100 від 09.09.2013 року, яким
встановлено порушення ТОВ "Тусмо"
п.п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI (із змінами та доповненнями),
в результаті чого ТОВ "Тусмо" занижено
податок на додану вартість в сумі 98160
грн., в тому числі за лютий 2013 року -98160,00
грн. в частині фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Фрейтедж", за
рахунок діяльності ТОВ "ФРЕЙТЕДЖ",
спрямованої на здійснення операцій
пов"язаних з наданням податкової
вигоди третіх осіб. (а.с.30-51).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем 30 вересня 2013 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №000137225, яким
збільшено суму грошового зобов"язання
за платижем "податок на додану
вартість" на загальну суму 147240,00 грн., з
яких: за сновним платиже 98160,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 49080,00
грн.

Перевіряючи обгрунтованість,
правомірність та наявність підстав у
податкового органу для винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, судом встановлено.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до ст. 39 цього Кодексу, та складається з
сум податків, нарахованих / сплачених /
платником податків за ставкою,
встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням товарів (у тому
числі при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
подачку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Приписами п.198.6 ст.198 ПК України
визначено, що не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними / або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 ПК / чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
п.201.11 ст. 201 ПК. У разі, коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу. У разі
якщо платник податку не включив у
відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму подану на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України визначено,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності)податкову накладну, складену
за вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з
дотриманням умови щодо реєстрації у
порядку, визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках обов'язкові реквізити.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті /
перерахуванню / до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного /
податкового / періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного /
податкового / періоду.

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку (п.2 статті 3 Закону України від
16.07.1999, № 996-ХІУ "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
(далі - Закон № 996).

Статтею 2 Закону № 996 зазначено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством. Правила податкового
обліку визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704 (далі-Положення № 88), де
зазначено, що первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону № 996, встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій с первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
транспортних не може бути підставою
для не включення витрат до складу
валових та не відображення податкового
кредиту з ПДВ.

Судом встановлено що між ТОВ "Фрейтедж"
(далі по тексту продавець) та ТОВ "Тусмо"
(далі по тексту покупець) укладено
договір купівлі - продажу №01-10 від 01
жовтня 2012р. Згідно умов договору
продавець зобов"язується передати
належний йому товар у власність
покупцеві, а покупець зобов"язується
прийняти товар та сплатити за нього на
умовах Договору. Найменування та
асортимент товару, строки та порядок
доставки, ціна, загальна вартість,
порядок та спроби розрахунків, а також
інші істотні умови визначаються
стронами у видаткових накладних.
Продавець зобов"язується передати
товар покупцю у повному обсязі
протягом 5 днів з моменту оплати.
Перехід права власності відбувається в
момет передачі товару (оплати), що
оформяється видатковою накладною
(актом прийому-здачі). Постачання
товару здійснюється у місце
призначення, визначене сторонами на
підставі усної домовленості (а.с.103-104).

Виконання умов договору
підтверджується наступними
документами, а саме: видатковими
накладними: №30/11-01 від 30.11.2012 року,
№29/12-01 від 29.12.2012 року(а.с.105-106); актами
прийому-здачі від 30.11.2012 року, від 29.12.2012
року (а.с.107-108); податковими накладними
№№322, 324 від 30.11.2012 року, №317 від 29.12.2012
року (а.с.109-111); платіжними дорученнями
№80 від 05.12.2012 року, №1170 від 24.12.2012 року,
№1181 ві 28.12.2012 року, №104 від 15.02.2013 року,
№117 від 20.02.2013 року, №118 від 20.02.2013 року №
119 від 20.02.2013 року (а.с.112-118).

Крім того, на підтвердження фактичного
отримання від ТОВ "Форейтедж" товару,
визначено в видаткових накладних,
позивачем надані наступні документи:
наказ №49/к від 06.10.2010 року, наказ №67-к
від 28.12.2010 року (а.с.119-120); наказ від 30.11.2012
року №180-в, №181-в, №182-в про відрядження
до ТОВ "Форейтедж" водія, фінансового
директора, комірника; посвідчення про
відрядження від 30.11.2012 року водія,
фінансового директора, комірника;
наказ від 29.12.2012 року №198-в, №199-в, №200-в
про відрядження до ТОВ "Форейтедж"
водія, фінансового директора,
комірника; технічний паспорт на
автомобіль FAW НОМЕР_1; подорожні листи
вантажного автомобіля №37 від 30.11.2012
року, №50 від 29.12.2012 року (а.с. 173-187).

Позивачем також надані документи, що
підтверджують належну реєстрацію ТОВ
"Фрейтедж" на момент укладення та
виконання договору, а саме: виписка з
ЄДРПОУ серія ААВ №780997 від 25.07.2012 року та
довідка з ЄДРПОУ АА №638667 від 30.07.2012 року
(а.с. 121-122).

Позивачем в обгрунтування своєї
правової позиції надана довідка
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області від 11.10.2013 року
№06-06-09/037-з якою встановлено, що в ході
зустрічної звірки у зв"язку з великими
обсягами замовлень та для виконання
умов договору поставки від 18.06.2012 року
№38-14-3-12 ТОВ "Тусмо" було закуплено у ТОВ
"Фрейтедж" на підставі договору
купівлі-продажу від 01.10.2012 року №01-10
продукцію у кількості 2000 комплектів за
ціною 208,45 (без ПДВ) за одиницю продукції
на загальну суму 500280,00 грн.(з ПДВ)
(видаткова накладна від 30.11.2012 року
№30/11-01, які в подальшому поставлено
Адміністрації Державної спеціальної
служби транспорту) (а.с.123-127).

На підставі встановлених фактичних
обставин справи, а також
документальних доказів наданих
позивачем в ході розгляду справи, суд
дійшов висновку, що податковий кредит
TOB «ТУСМО» сформовано на підставі
виписаних TOB «Фрейтедж» податкових
накладних, що були видані в порядку
виконання господарського договору,
виконання якого повністю підтверджено
первинною документацією
бухгалтерського і податкового обліку
TOB «ТУСМО». На момент видачі податкових
накладних TOB «Фрейтедж» являлося
зареєстрованим платником податку на
додану вартість, тому на законних
підставах видавало податкові накладні.

В актах перевірки не обгрунтовано
належним чином і не доведено у
встановленому законом порядку, в чому
саме Договір купівлі - продажу №01-10 від
01 жовтня 2012р. порушує публічний
порядок. Самі по собі правочини TOB
«ТУСМО» не є такими, що супиречать
інтересам держави та суспільства, на
час їх укладення та виконання сторони
належним чином зареєстрованими та були
платниками податку на додану вартість,
а органами ДПІ не знайдено контрагента
за місцем знаходження, то це тягне
відальність та негативні наслідки саме
щодо нього, і не є підставою для
визнання вними укладених з ним угод.

Отже, Договір купівлі - продажу №01-10 від
01 жовтня 2012р. укладений між TOB »ЧГМО» та
TOB «Фрейтедж» спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
зумовлене ними, не містять положень,
які б суперечили вимогам чинного
законодавства інтересам сторін, а
волевиявлення сторін правочину є
вільне і відповідає їхній внутрішній
волі, що відповідає загальним вимогам,
встановленим статтею 203 ЦКУ, додержання
яких є необхідним для чинності
правочину.

Крім того в матеріалах справи наявне
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 23.12.2013 року про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
"Тусмо", ТОВ "Фрейтедж" , ОСОБА_2 про
визнання договору купівля-продажу №01-10
від 01.10.2012 року, укладеного між ТОВ
"Тусмо" з ТОВ "Фрейтедж" на підтаві ст.ст.
203, 234 ЦК України; стягнення з ОСОБА_2 і
ТОВ "Фрейтедж" завданих збитків в сумі
62535,00 грн. на користь ТОВ "Тусмо"
(а.с.227-229).

Що стосується доводів податкового
органу з посиланням на акт ДПІ у
Печерському районі м.Києва від 22.03.2013
року №1106/22-4/38237973 відносно ТОВ
"Фрейтедж" "Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб"єкта
господарювання ТОВ "ФРЕЙТЕДЖ" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
21.05.2012 року по 28.02.2013 року", суд зазначає ,
що вони спростовуються настуним.

Так, відповідно до постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ "Фрейтедж"
задоволено. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.08.2013 року скасовано. Прийнято нову
постанову про задоволення позову ТОВ
"Фрейтедж". Визнано протиправними дії
ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС по
вжиттю заходів, направлених на
проведення зустрічної перевірки ТОВ
"Фрейтедж", що оформені актом
№1106/22-4/38237973 від 22.03.2013 року "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб"єкта господарювання ТОВ
"ФРЕЙТЕДЖ" щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 21.05.2012 року по
28.02.2013 року". Зобов"язано ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС
вилучити з автоматизованої системи
"Результати співставлення податкових
зобов"язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів на рівні
Державної податкової адміністрації
України", інформацію, внесену на
підставі акту №1106/22-4/38237973 від 22.03.2013
року "Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб"єкта
господарювання ТОВ "ФРЕЙТЕДЖ" щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
21.05.2012 року по 28.02.2013 року".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми
процесуального права при розгляді
судом спору щодо правомірності рішення
органу державної податкової служби,
яким платнику податків донараховані
податкові зобов'язання, презюмується
добросовісність платника податків,
якщо зазначеним органом не доведено
інше.

Обставини, які слугували фактичною
підставою для визначення позивачу
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість згідно спірного
податкового повідомлення-рішення,
знаходяться поза межами вимог п.п.198.1,
п.198.3, 198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України.

Крім того, надані позивачем документи
дають підстави для висновку про сплату
Товариством сум податку на додану
вартість в ціні придбаних у ТОВ
"Фрейтедж" товарів, яке видало позивачу
податкові накладні, маючи статус
платника податку, що не спростовано
відповідачем. Отже, наявні у позивача
податкових накладних є належними
доказами формування податкового
кредиту у перевіряємому періоді.

З огляду на викладене законодавче
регулювання спірних правовідносин та
на встановлені у справі обставини щодо
дотримання позивачем усіх визначених
Податковим кодексом України умов для
включення сплаченого в ціні придбаних
товарів податку на додану вартість до
складу податкового кредиту Товариства
та при наявності належним чином
складених податкових накладних,
виданих платником податку на додану
вартість, суд вважає, що оскаржувані
рішення Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції від
28.08.2013 року № 000084225, від 30.09.2013 року
№000137225 не відповідають вимогам закону,
а відтак є протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб"єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповдальністю "Тусмо"
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 28 серпня 2013 року №000084225 та
від 30 вересня 2013 року №000137225.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповдальністю "Тусмо"
сплачений судовий збір у сумі 420,00 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160
КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 13
січня 2014 р.