Справа № 427/7872/13-а
Суддя: Олейнікова Г. М.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 427/7872/13-а
Провадження № 2-а/427/234/13
ПОСТАНОВА

13.01.2014 року Свердловський міський суд,
Луганської області

у складі : головуючого судді :
Олейнікової Г.М.

при секретарі
Поляковій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Свердловська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в м. Свердловську
Луганської області про визнання дій
незаконними та зобов,язання вчинити
певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з адміністративним
позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що постановою
Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010року в
справі №2-а-6244/2010року їй була
призначена державна соціальна
допомога як дитині війни з 01.012009року
без обмеження строком згідно ст..6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Постанова суду набрала
законної сили і не має обмежень дії в
часі. Ця постанова виконувалась до
01.11.2011року. На теперішній час позивачка
отримує державну соціальну допомогу в
неналежних розмірах встановлених
постановою суду, що порушує вона вважає
її громадські права на належне
пенсійне забезпечення і соціальний
захист, гарантований Конституцією
України.

Розмір державної соціальної допомоги
як дитині війни на теперішній час
встановлені їй відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011рік» від 14.06.2011року і постанови
КМУ №745 від 06.07.2011року і складає з
01.11.2011року -49,80грн. До 01.11.2011року УПФУ в м.
Свердловську відповідно до постанови
Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010року в
справі №2-а-6244/2010р. здійснювало доплату
позивачці в розмірі 185,40грн.

Прийняття вищезазначених нормативних
актів не скасувало постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010року в
справі №2-а-6244/2010р. і не надавало право
УПФУ в м. Свердловську сплачувати їй
соціальну допомогу як дитині війни в
розмірі меншому ніж встановленому в
зазначеному судовому рішенні.

Зазначене викладено і в рішенні від
20червня 2013року Європейського суду по
жалобі Цибулько та інші проти України
(заява №65656/11 і 249 інших заявників).

Європейський суд прийшов до висновку:
відхиляє заперечення уряду про те, що
Закон України «Про внесення змін до
Закону України ««Про Державний бюджет
України на 2011рік» від 14.06.2011року і
постанови КМУ №745 від 06.07.2011року не
відміняли рішення судів, які набрали
законної сили; відсутність асигнувань
на виконання рішення суду в державному
бюджеті не є підставою не виконувати
рішення суду; Держава Україна порушила
ст..1 Протоколу Конвенції, частину 1 ст.6
Конвенції, ст. 13 Конвенції ; кожному
заявнику була призначена додаткова
компенсація в 2000 Євро.

Позивачка просить суд визнати дії
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Свердловську Луганської області в
частині припинення виконання
постанови Свердловського міського
суду Луганської області від 15.09.2010року
протиправними,зобов,язати Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Свердловську Луганської області
виконувати постанову Свердловського
міського суду Луганської області від
15.09.2010року в справі №2-а-6244/2010р. в
повному обсязі, ухвалити постанову про
невідкладне виконання рішення суду,
стягнути з Управління Пенсійного
Фонду України в м. Свердловську
Луганської області на її користь всі
судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та
пояснила, що постановою Свердловського
міського суду Луганської області від
15.09.2010року їй була призначена державна
соціальна допомога як дитині війни з
01.01.2009року без обмеження строком, дана
постанова набрала законної сили і не
має обмежень її дії в часі. Ця постанова
виконувалась до 01.11.2011року, а потім вона
перестала отримувати державну
соціальну допомогу в належних розмірах
встановлених постановою суду, що
порушує її права і на теперішній час
вона отримує підвищення до пенсії
замість 30% , тільки 10% мінімальної
пенсії за віком , тобто розмір
державної соціальної допомоги як
дитині війни з 01.11.2011року і по
теперішній час складає - 49,80грн., а до
01.11.2011року УПФУ в м. Свердловську
здійснювало доплату в розмірі 185,40грн.,
тому вона вважає , що дії УПФУ в м.
Свердловську є незаконними, так як
постанова суду не була скасована і
підлягає виконанню.Також до державної
виконавчої служби вона з заявою чому
постанова суду не виконується в
повному обсязі не зверталась.

Представник
відповідача УПФУ в м. Свердловську
Некредіна О.О. у судовому засіданні
позов не визнала і пояснила , що
позивач не обґрунтовує на підставі
якої статті КАС України у неї виникло
право для звернення до Свердловського
міського суду. Вважає, що такого права у
позивачки не виникло, тому, як у ст. 105
КАС України перелічені вимоги, які може
містити адміністративний позов, цей
перелік не надає можливості судам
розглядати вимоги щодо зобов'язання
виконувати рішення суду яке набрало
законної сили. Тобто позивачем обраний
неналежний спосіб судового захисту.
Позивачем подано адміністративний
позов в порядку Кодексу
адміністративного судочинства. А пункт
2 ст. 99 вищевказаного кодексу
передбачає, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
інтересів. Вважає, що про порушення
свого права позивач дізнався ще
листопаді 2011 року, коли було припинено
виконання рішення суду, тому
звернутися з відповідними вимогами
позивачка мала право ще в 2011 році, а не
як не в 2013 р. після пропуску
відповідного строку, позов
залишається без розгляду. Також
позивач посилаючись на ст.. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" яка гарантує: суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію і практику суду, як джерело
права, а також посилаючись на розгляд
жалоби Цибулько та інші проти України
(заява № 65656/11 и 249 інших
заявників)просить визнати дії
Управління, щодо припинення виконання
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010 року в
справі № 2-6244/2010 протиправним,але
позивач не враховує, що щомісячна сума
надбавки дітям війни за постановою
суду, яку починаючи з листопада 2011 року
не виплачують з наступних причин: 14.06.2011
року Верховною Радою України був
прийнятий Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», яким
встановлено, що в 2011 році норми та
положення статті 6 Закону України
України "Про соціальний захист дітей
війни", застосовуються в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджета
Пенсійного фонду України на 2011 рік. Для
виконання цього Закону України
Кабінетом Міністрів України була
прийнята постанова №745 від 06.07.2011 року
«Про встановлення деяких розміров
виплат, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету», в якому
врегульовано деякі питання стосовно
захисту соціальних прав громадян, в
тому числі тих осіб, на яких
розповсюджується правовий статус
дітей війни в межах наявного
фінансового ресурсу. Але дія цієї
постанови припиняється 01.01.2012 року. У
постанові Кабінету Міністрів України
№745 від 06.07.2011 року «Про встановлення
деяких розмірів виплат, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету», в якій
врегульовано деякі питання стосовно
захисту соціальних прав громадян, в
тому числі тих осіб, на яких
розповсюджується правовий статус
дітей війни в межах наявного
фінансового ресурсу зазначено :
«установити, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань")
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у розмірі 49,80 грн». Пунктом 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», прийнятим 22.12.2011 року Верховною
Радою встановлено, що у 2012 році норми і
положення статтей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік. Тобто вказаним Законом України
передбачено, що розміри підвищень
пенсіонерам зі статусом «дитина війни»
будуть встановлені наступною
постановою Кабінету Міністрів України.
Таку постанову Кабінету Міністрів
України №1381 було прийнято 28.12.2011 року,
якою встановлено, що дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і "Про
жертви нацистських переслідувань") до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення,
встановлене статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
цим законом, для осіб, які втратили
працездатність. Тобто станом на 01.01.2012
року ця виплата складає 57,54 грн. (822,00
грн. х 7%), станом на 01.05.2012 року - 58,66 грн.
(838,00 грн. х 7%). Згідно статті 7 Закону
України «'Про соціальний захист дітей
війни" фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок Державного бюджету України.
Постановою Кабінету Міністрів України
№1381 від 28.12.2011 року встановлено, що
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і "Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
цим законом, для осіб, які втратили
працездатність. Згідно пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» у 2013 році норми і положення статей
5 та 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.
Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
Державного бюджету України.

На підставі вищезазначеного, з 01.01.2013
року по теперішній час, розмір доплати
до пенсії, як дитині війни, складає 62,58
грн. (894,00 грн. х 7%), згідно постанови
Кабінету Міністрів України №1381 від
28.12.2011 року та Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік».
Таким чином, підвищення до пенсії, як
дитині війни встановлено у відповідних
розмірах саме на законодавчому рівні.
Щодо рішення Європейського суду з прав
людини Справа "Цибулько та інші проти
України", то воно стосується
конкретного кола осіб, які вказані в
рішенні та у додатку до нього. Крім
того, з цього рішення вбачається, що
держава-відповідач повинна виконувати
відповідне рішення, щодо виконання
рішень судів територіальними органами
пенсійного фонду мова не йдеться. 5
червня 2012 року було прийнято Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень, розроблений
у рамках вжиття заходів загального
характеру на виконання пілотного
рішення у справі "Юрій Миколайович
Іванов проти України" . Прийнятий Закон
встановив нову процедуру виконання
рішень судів, боржниками за якими є
державні органи, підприємства,
установи та організації, а також
юридичні особи, примусова реалізація
майна яких забороняється відповідно до
законодавства. Проте, Закон не вирішує
питання щодо погашення вже існуючої
заборгованості за судовими рішеннями,
відповідальність за виконання яких
несе держава. Тобто, вирішення
вищезазначеного питання повинно
відбуватись саме на законодавчому
рівні, а не шляхом зобов'язання
управління пенсійного фонду здійснити
певну виплату без прийняття
відповідного нормативного акту. Коли в
свою чергу управління у своїй
діяльності керується саме
Конституцією та законами України,
актами та указами Президента України,
актами Кабінету Міністрів України, і
т.д. це ще раз підтверджує, що без
відповідних змін у законодавстві
управління ПФУ не має повноважень,
збільшувати або зменшувати відповідні
виплати.Також відповідно до п. 1 ст. 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, яким передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа. Крім того, п. 17 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
Пенсійний фонд України, його
підприємства, установи й організації
звільнені від сплати судового збору.
Тобто позивач безпідставно вимагає
стягнути судові витрати з управління.
Враховуючи вищевикладене просить суд
відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, у зв'язку з необґрунтованістю
та незаконністю.

Суд вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав :

Постановою
Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010 року по
справі №2-а-6244/2010 року зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області
нарахувати та виплатити за рахунок
коштів Державного бюджету України
ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з 09.07.2007року по
31.12.2007року, з 22.05.2008року по 31.12.2008 та з
01.01.2009року року з урахуванням
здійснених виплат.(а.с.6-7)

Законом України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 14.06.2011 № 3491-VI встановлено, що в 2011
році норми та положення ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджета
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

У судовому
засіданні встановлено, що підвищення
дітям війни за рішенням суду не
виплачується позивачці з листопада 2011
року, тобто виконання постанови
Свердловського міського суду
Луганської області від 15.09.2010 року по
справі №2-а-6244/2010 року припинено 01.11.2011
року. Підставою для припинення
виконання рішення суду стало
встановлення розмірів підвищення
пенсії як дитині війни на
законодавчому рівні, а саме відповідно
до Законів України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", "Про
Державний бюджет України на 2012 рік",
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
та прийнятих на їх виконання постанов
Кабінету Міністрів України від від
06.07.2011 року №745, від 28.12.2011 року №1381.

Звертаючись з
позовом до суду, позивачка посилається
на те, що відповідач протиправно не
виконує постанову суду відносно
виплати підвищення пенсії як дитині
війни, чим порушує її права. Тобто,
виходячи з підстав звернення до суду,
які обрала для себе позивачка та
предмету заявлених вимог, суть спору
полягає у належному виконанні судового
рішення.

У статті 255 КАС
України зазначено,що встановлені
наслідки набрання законної сили
судовим рішенням, безпосередньо щодо
обов'язковості їх виконання на всій
території України. Обставини, які були
встановлені постановою, що набрала
законної сили, в одній
адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за
участю тих самих сторін.

Згідно ч.2 ст.257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Відповідно до ч.4
ст.257 КАС України примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження"

Після прийняття
судового рішення, яке набуло законної
сили відносно порушеного відповідачем
права позивача, усі питання, які
пов'язані з його виконанням
перебувають в площині відносин та є
стадією виконання такого рішення, що
врегульовано Законом України "Про
виконавче провадження". Належне або
неналежне виконання своїх обов'язків
відповідачем, є питанням належного
виконання своїх обов'язків органу ДВС з
приводу реалізації своїх
функціональних обов'язків щодо
належного виконання такого рішення.

Реалізуючи передбачене ст.. 64
Конституції України право на судовий
захист , звертаючись до суду , особа
вказує у позові власне суб,єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту .

Вирішуючи спір суд повинен надати
об,єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до суду , а також визначити , чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного праву тим , що
передбачені законодавством та чи
забезпечить такій спосіб захисту
відновлення порушеного права
споживача .

Відсутність порушеного права чи ні
відповідність обраного позивачем
способу його захисту способам
визначеним законодавством
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову у позові ,
оскільки відповідно до ст.. 2,7 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів « завданням суду є саме захист
порушених чи оспорюваних прав та
інтересів особи.

Звертаючись до
суду з позовними вимогами про
зобов'язання відповідача виконати
судове рішення, суд вважає , що
позивачка обрала неналежний спосіб
судового захисту, так як ані
положеннями Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", ані
положенням КАС України не передбачено
можливості звернення з такими вимогами
до суду . Тобто такий спосіб судового
захисту, як звернення до суду з
вимогами про зобов'язання відповідача
виконати судове рішення з приводу
виплати підвищення до пенсії як дитині
війни, яке набрало законної сили і
виконується відповідачем , не
передбачений ст..105 КАС України і діючим
законодавством .

Обгрунтовуванням
позивачем позову шляхом посилання на
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Цибулько та інші проти
України" від 20.06.2013 року вважає
неспроможним ,з огляду на різний
предмет правового регулювання, так як в
даному випадку питання полягає не у
тривалому невиконані судового рішення
або відсутності ефективних засобів
правового захисту для відшкодування
збитку, створеного таким невиконанням,
а питання полягає у спонуканні
відповідача виконувати судове рішення.

Після ухвалення
рішення суду про захист порушеного
права позивачки настає стадія
належного виконання судового рішення,
яке підлягає виконанню (у випадку його
недобровільного виконання) в порядку
примусового відповідними органами, на
яких покладений такий обов'язок, в
даному випадку на органи ДВС за
положеннями Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст.. 94 ч.5 КАС України у
зв,язку з тим , що позивачці у
задоволенні позову відмовлено , то не
підлягають стягнення з відповідача на
її користь і судові витрати.

З огляду на
викладене, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивачки
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2,
17, 18, 87, 94,122, 158-163 КАС України, на
підставі ст. 105 КАС, 63 Конституції
України , Закону України» Про
соціальний захист дітей війни" , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1
до Управління Пенсійного Фонду України
в м. Свердловську Луганської області
про визнання дій незаконними та
зобов,язання вчинити певні дії
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Свердловський міський суд протягом 10
днів з дня її проголошення. Постанова
набирає чинності, якщо протягом
зазначеного часу не надійде скарга на
неї.

Суддя :