Справа № 2а-3345/11/1270
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2013 року
м. Київ К/9991/48265/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Луганську на ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.06.2011 року
та постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 11.05.2011 року
по справі № 2а-3345/11/1270 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
«МЕГАВАТТ» до Ленінської міжрайонної
державної податкової інспекції у місті
Луганську про визнання протиправними
дій та скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до МДПІ в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
/0 від 15.12.2010 року про застосування
штрафних санкцій в розмірі 170,00 гривень
за порушення строку подання
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2010 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 11.05.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.06.2011 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірним є строк
подання декларації з податку на додану
вартість за квітнень 2010 року та
прийняття податкового
повідомлення-рішення про нарахування
штрафної санкції в сумі 170,00 гривень.

19 травня 2010 року позивачем до
Ленінської МДПІ було подано декларацію
з податку на додану вартість за квітень
2010 року. Посадовою особою відповідача
в усній формі було відмовлено в
прийнятті такої декларації
безпідставно, не вказуючи причини не
прийняття. Позивач був змушений 19.05.2010
року на адресу відповідача надіслати
декларацію з податку на додану
вартість за квітень 2010 року з
супровідним листом від 19.05.2010 року
заказним листом з повідомленням та
описом вкладення. Лист отримано
відповідачем 28.05.2010 року про що
свідчить підпис посадової особи
відповідача на поштовому повідомленні.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 4.1.2. Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзацом 5 пункту 4.1.2 Закону №2181-III
встановлено, що податкова звітність,
отримана контролюючим органом від
платника податків як податкова
декларація, що заповнена ним всупереч
правилам, зазначеним у затвердженому
порядку її заповнення, може бути не
визнана таким контролюючим органом як
податкова декларація, якщо в ній не
зазначено обов'язкових реквізитів, її
не підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, доказів на
підтвердження законних підстав для
неприйняття документів податкової
звітності позивача, відповідачем не
надано.

Таким чином, посилання відповідача на
несвоєчасне подання позивачем
податкової декларації як на підставу
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення від 15.12.2010 року №
/0 не ґрунтується на вимогах
закону.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Ленінської
міжрайонної державної податкової
інспекції у місті Луганську відхилити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.06.2011 року
та постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 11.05.2011 року
по справі №2а-3345/11/1270 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.