Справа № 826/2746/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м. Київ
К/800/39007/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар
Л.Я.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Кіровоградській області

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
квітня 2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 липня 2013
року

у справі № 826/2746/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕЛТАЙМ»

до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Кіровоградській області

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «ВЕЛТАЙМ»
звернулось до адміністративного суду з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Кіровоградській
області (далі по тексту - Інспекція),
відповідно до якого просило скасувати
постанову Інспекції №179 від 15 січня 2013
року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 08
квітня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 липня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Інспекція
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, відповідно до якої,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить скасувати
їх рішення ухвалити нове, яким у
задоволені позову відмовити.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що за результатами
проведеної Інспекцією 22 листопада 2012
року планової перевірки АЗС позивача,
ухвалено постанову № 179 від 15 січня 2013
року про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Відповідно до зазначеної постанови,
Інспекцією виявлено факт реалізації
АЗС позивача нафтопродуктів без
достовірної інформації для споживачів,
а саме: автомобільного бензину та
дизельного палива за відсутністю
паспортів якості, виданих за
результатами приймально-здавальних
випробувань під час відпуску від
постачальника, як передбачено
підпунктами 4.1.1, 4.1.2, 4.1.8, 4.2.1 розділу 4,
підпунктом 5.2 розділу 5, підпунктом 6.4.1
розділу 6 Інструкції з контролювання
якості нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженої наказом Міністерства
палива та енергетики України,
Державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики Міністерства палива та
енергетики України від 4 червня 2007 р. N
271/121, чим порушено вимоги пункту 4
частини 1 статті 4 та частини 1 статті 6
Закону України «Про захист прав
споживачів» від 12 травня 1991 року №
1023-XII (далі по тексту - Закон № 1023-XII).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону
№ 1023-XII, споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
№ 1023-XII, продавець (виробник,
виконавець) зобов'язаний передати
споживачеві продукцію належної якості,
а також надати інформацію про цю
продукцію.

Виходячи з абзацу першого пункту 1
Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 1997 р. № 1442 (далі по тексту -
Правила), ці Правила визначають порядок
приймання, зберігання і роздрібної
торгівлі бензином, дизельним паливом,
гасом, маслами, мастилами (далі -
нафтопродукти), а також регламентують
вимоги у дотриманні прав споживачів
щодо належної якості цих
нафтопродуктів, безпеки для життя та
здоров'я споживачів, навколишнього
природного середовища і рівня
торгівельного обслуговування.

Згідно пункту 9 Правил, суб'єкт
господарювання, що здійснює продаж
нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно
подати споживачеві необхідну, доступну
та достовірну інформацію про
нафтопродукти, а також копії паспортів
якості, в яких зазначені нормативні
документи, вимогам яких відповідають
нафтопродукти, та копії сертифікатів
відповідності або свідоцтв про
визнання відповідності (якщо
нафтопродукт підлягає обов'язковій
сертифікації в Україні).

Судами встановлено, що на АЗС позивача
були наявні сертифікати відповідності
та паспорти якості нафтопродукції, які
перебували на реалізації. Будь-які дані
про невідповідність реалізованої
продукції даним визначеним у паспортах
якості і законодавчо встановленим
нормативам відповідачем не
встановлені.

З наведеного слідує, що Інспекція при
ухвалені оскаржуваної постанови, не
мала належних підстав вважати, що
позивач здійснював реалізацію
нафтопродукції за відсутністю
достовірної інформації. Відповідно
Інспекція не мала підстав і для
висновку, що позивач порушив вимоги
пункту 4 частини 1 статті 4 та частини 1
статті 6 Закону № 1023-XII.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України вважає,
що із касаційної скарги не вбачається
неправильного застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, оскаржувані
рішення судів попередніх інстанцій
підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Кіровоградській області - відхилити.

Постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 08
квітня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 липня 2013 року у справі № 826/2746/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: