Справа № 801/10933/13-а
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2014 р. 15:05год. Справа №801/10933/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кушнової А.О., за
участю секретаря судового засідання
Богацької А.О., розглянув у письмовому
провадженні адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції у м.Сімферополі Головного
управління Міндоходів в АР Крим

до Приватного підприємства "Фірма
"Азіз"

про стягнення,

без участі представників сторін

Суть спору: До Окружного
адміністративного суду АР Крим
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у м.
Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим до Приватного
підприємства «Фірма «Азіз» про
стягення грошових коштів за податковим
боргом з податку на додану вартість та
пені у сумі 68052,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, в порушення норм пп. 3.1.1 п. 3.1
ст. 3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.1 п.7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР зі змінами та
доповненнями та п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.3,
п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі
змінами та доповненнями не сплачує
заборгованість з податку на додану
вартість та пені у сумі 68052,17 грн.

Сторони явку своїх представників у
судове засідання 13.01.2014р. не
забезпечили.

До дня розгляду справи від позивача
надійшло клопотання про розгляд справи
за відсутності його представника
(а.с.43).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, день та час його
проведення повідомлений належним
чином - на адресу, зазначену у позовній
заяві (а.с.2-зворотний бік а.с. 3), у Витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(а.с.8-9) направлено 05.12.2013р. судову
повістку про виклик у судове засідання
рекомендованою кореспонденцією, яку
було повернуто 11.12.13р. з відміткою
пошти: «За закінченням терміну
зберігання» (а.с. 41,42).

Враховуючи те, що відповідно до ч. 11 ст.
35 КАС України, особа, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином, суд
вважає, що відповідач про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, суд
вважає можливим на підставі статті 128
КАС України розглядати справу за
відсутністю представників позивача та
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фірма "Азіз"
(далі - ПП "Фірма "Азіз") зареєстровано у
якості юридичної особи 10.08.1993р.,
ідентифікаційний код юридичної особи:
20685840, за адресою: 95044, АР Крим, м.
Сімферополь, Центральний район, вул.
Велі Ібрагімова, буд. 25, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АГ №
623432 (а.с. 8-9).

Також, ПП "Фірма "Азіз" взято на облік в
Державній податковій інспекції у
м.Сімферополі Головного управління
Міндоходів в АР Крим (далі - ДПІ у м.
Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим)
17.08.1993р. № 382/245, до підтверджується
довідкою про взяття на облік платника
податків від 10.10.2013р. № 843
(зворотний бік а.с.7).

Судом встановлено, що станом на 14.10.2013р.
ПП "Фірма "Азіз" в установах банків має
наступні рахунки: з 21.10.2011р. р/р 8
МФО 320478 в АБ «Укргазбанк» (українська
гривня); з 13.02.2008р. р/р 98 МФО 324805 в Ф
Кримське Республіканське АТ
«Ощадбанк» м.Сімферополь (українська
гривня); з 23.05.2011р. р/р 7651 МФО 324805 в
Ф Кримське Республіканське АТ
«Ощадбанк» м. Сімферополь (російський
рубль); з 23.05.2011р. р/р 7651 МФО 324805 в Ф
Кримське Республіканське АТ
«Ощадбанк» м. Сімферополь (долар США); з
23.05.2011р. р/р 7651 МФО 324805 в Ф Кримське
Республіканське АТ «Ощадбанк» м.
Сімферополь (євро) (а.с. 7).

Як слідує з матеріалів справи, з 23.11.12р.
по 29.11.12р. співробітниками Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі
АР Крим Державної податкової служби
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ПП "Фірма "Азіз" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з Фірма «Капітель Плюс», ТОВ «Бренд
Строй», ПП «Ротонда Торг», ПП «Комманд»
за період з 01.12.2009р. по 31.07.2011р.

За результатами перевірки складено Акт
від 06.12.2012р. № 9704/15-2/20685840 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Фірма Азіз» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при визначенні податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з Фірма «Капітель Плюс», ТОВ «Бренд
Строй», ПП «Ротонда Торг», ПП «Комманд»
за період з 01.12.2009р. по 31.07.2011р. (а.с.
27-зворотний бік а.с. 28).

З Акту перевірки від 06.12.2012р. №
9704/15-2/20685840 слідує, що перевіркою
встановлено порушення пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3,
пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» № 168/97-ВР (із змінами та
доповненнями), п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI зі
змінами та доповненнями, встановлено
завищення податкового кредиту всього у
сумі 43556,0 грн., в тому числі: VI квартал 2009
року - 5000 грн., ІІІ квартал 2010 року - 12333
грн., ІV квартал 2010 року - 22557 грн., І
квартал 2010 року - 833 грн., лютий 2011 року -
833 грн., ІІІ квартал 2011 року - 2000 грн., з
урахуванням вищенаведеного належить
до сплати ПДВ у сумі 43556,0 грн.

На підставі Акту перевірки від 06.12.2012р.
№ 9704/15-2/20685840 ДПІ у м.Сімферополі
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2013 р.
№, яким визначено суму грошового
зобов'язання ПП «Фірма Азіз» з податку
на додану вартість у розмірі 54237,75 грн.,
з яких 43556,0 грн. за основним платежем,
10681,75 грн. за штрафними санкціями (а.с.26).

Як слідує з матеріалів справи, з 14.12.2012р.
протягом 5 робочих днів
співробітниками Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ПП «Фірма Азіз» з питань
достовірності формування податкового
кредиту та визначення податку на
прибуток при здійсненні
взаємовідносин з ПП ВКФ «Сельпроммаш»
за квітень 2011р.

За наслідками перевірки складено Акт
від 27.12.2012р. №10512/22-3/20685840 про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Фірма Азіз» з питань
достовірності формування податкового
кредиту та визначення податку на
прибуток при здійсненні
взаємовідносин з ПП ВКФ «Сельпроммаш»
за квітень 2011р. (а.с. 14-23).

З Акту перевірки від 27.12.2012р.
№10512/22-3/20685840 слідує, що перевіркою
встановлено порушення п. 14.1.191 ст. 14, п.
185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, пп. 187.1.а п.187 ст.187,
п. 198.1, п. 198.6, п. 198.4 ст. 198, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та
доповненнями, в результаті чого
відповідачу нараховане податкове
зобов'язання з ПДВ за 2 квартал 2011р. у
сумі 4083 грн.

На підставі Акту перевірки від 27.12.2012р.
№10512/22-3/20685840 ДПІ у м.Сімферополі АР Крим
Державної податкової служби прийнято
податкове повідомлення-рішення від
08.02.2013р. № , яким відповідачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
4084,00 грн., з яких 4083,00 грн. за основним
платежем, 1,00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с.29).

У встановленому законом порядку ДПІ у
м. Сімферополі ГУ Міндоходів в АР Крим
звернулась до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до ПП «Фірма
«Азіз» про стягнення грошових коштів
за податковим боргом з податку на
додану вартість та пені у загальній
сумі 68052,17 грн.

Перевіряючи правомірність заявлених
вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Таким чином, відповідач є платником
податків і зборів, зобов'язаний у
строки, встановлені чинним
законодавством, вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів;
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених
Податковим кодексом України та
законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від
02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та
доповненнями (далі - Податкового
кодексу України) платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з пп. 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1
Податкового кодексу України
контролюючі органи виконують такі
функції, зокрема, контролюють
своєчасність подання платниками
податків та платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів.

Пп. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України
передбачено, що податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Також п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу
України передбачено, що податкова
декларація подається за звітний період
в установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пп. 1 п. 180.1 ст. 180
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платником податку на
додану вартість є будь-яка особа, що
провадить господарську діяльність і
реєструється за своїм добровільним
рішенням як платник податку у порядку,
визначеному статтею 183 цього розділу.

Податкова декларація з ПДВ подається
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює календарному місяцю,
протягом 20 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст.
203 Податкового кодексу України).

Платник податку зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації (п. 203.2 ст. 203 Податкового
кодексу України).

Також, п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом (п.
57.1 ст. 57 Податкового кодексу України).

Крім того, п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України передбачено, що
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо:

платник податків не подає в
установлені строки податкову (митну)
декларацію;

дані перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках;

згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган;

рішенням суду, що набрало законної
сили, особу визнано винною в ухиленні
від сплати податків;

дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом;

результати митного контролю, отримані
після закінчення процедури митного
оформлення та випуску товарів,
свідчать про заниження або завищення
податкових зобов'язань, визначених
платником податків у митних
деклараціях.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 Податкового
кодексу України, якщо згідно з нормами
цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 54 Податкового кодексу
України, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі, коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення. Податкове
повідомлення-рішення містить підставу
для такого нарахування (зменшення)
податкового зобов'язання та/або
зменшення (збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган, та/або пенею за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення)
контролюючим органом суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платнику податків
надсилаються (вручаються) окремі
податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих
податкових повідомлень-рішень щодо
окремих платників податків.

Згідно з п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Судом встановлено, що податкове
повідомлення-рішення від 22.01.2013р.
№, яким визначено суму грошового
зобов'язання ПП «Фірма Азіз» з податку
на додану вартість у розмірі 54237,75 грн.,
з яких 43556,0 грн. за основним платежем,
10681,75 грн. за штрафними санкціями, було
направлено відповідачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
22.01.2013р. та повернуто 23.02.2013р. з
відміткою пошти: «За закінченням
терміну зберігання» (а.с.26-зворотний
бік а.с.26); податкове
повідомлення-рішення від 08.02.2013р. №
, яким відповідачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 4084,00 грн., з
яких 4083,00 грн. за основним платежем, 1,00
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями, було направлено відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення 08.02.2013р. та повернуто
14.03.2013р. з відміткою пошти: «За
закінченням терміну зберігання» (а.с.13,
29). Отже, відповідно до вимог
Податкового кодексу України
відповідні податкові
повідомлення-рішення вважаються
врученими відповідачу у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 129.1. п.
129.1 ст. 129 Податкового кодексу України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми
грошового зобов'язання платником
податків - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Відповідно до пп. 129.1.2. п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України у день
настання строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження).

Пунктом 129.3 ст. 129 Податкового кодексу
України передбачено, що нарахування
пені закінчується:

- у день зарахування коштів на
відповідний рахунок органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, та/або в інших
випадках погашення податкового боргу
та/або грошових зобов'язань;

- у день проведення
взаєморозрахунків непогашених
зустрічних грошових зобов'язань
відповідного бюджету перед таким
платником податків;

- у день запровадження мораторію
на задоволення вимог кредиторів (при
винесенні відповідної ухвали суду у
справі про банкрутство або прийнятті
відповідного рішення Національним
банком України);

- при прийнятті рішення щодо
скасування або списання суми
податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення
податкового боргу сума такої частки
визначається з урахуванням пені,
нарахованої на таку частку.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 Податкового
кодексу України пеня, визначена
підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту
129.1 цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження.

Судом встановлено, що за несплату
податкового боргу з ПДВ за податковим
повідомленням-рішенням від 22.01.2013 р. №
у розмірі 54235,32 грн. відповідачу
нарахована пеня у розмірі 9097,27 грн., за
несплату податкового боргу з ПДВ у
розмірі 57630,32 грн. нарахована пеня у
розмірі 4,42 грн., за несплату
податкового боргу з ПДВ у розмірі 57148,32
грн. нарахована пеня у розмірі 36,09 грн.;
за несплату податкового боргу з ПДВ за
податковим повідомленням-рішенням від
08.02.2013р. № у розмірі 4084 грн.
нарахована пеня у розмірі 595,07 грн.,
усього: 9732,85 грн. (а.с. 46-49).

Таким чином, заборгованість
відповідача з податку на додану
вартість на загальну суму 68052,17 грн., в
тому числі: 47636,57 грн. основного
платежу, 10682,75 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, 9732,85 грн. пені набула статусу
податкового боргу.

Відповідно до пп. 20.1.34. п. 20.1 ст.20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Також, згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (ч.1 п. 59.3 ст.
59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу (ч.2 п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу України).

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п. 59.4
ст. 59 Податкового кодексу України).

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59
Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що позивачем
зазначені приписи Податкового кодексу
України виконані, відповідачу було
направлено податкову вимогу від
23.05.2013р. № 122-22 на суму податкового боргу
9692,34 грн. рекомендованим листом з
повідомленням, який було повернуто
27.07.2013р. з відміткою пошти: «За
закінченням терміну зберігання» (а.с.30),
а отже є підстави для стягнення судом
суми податкового боргу з відповідача.

Як слідує з даних картки особового
рахунку відповідача, за відповідачем
обліковується недоїмка з податку на
додану вартість на суму 58319,32 грн. та
сума пені 9732,85 грн., усього: 68052,17 грн., в
тому числі за податковим
повідомленням-рішенням від 22.01.2013 р.
№ у сумі 41693,57 грн. основного боргу
(з урахуванням часткового погашення на
суму 1862,43 грн.) та 10681,75 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, за несплату яких
відповідачу нарахована пеня у розмірі
9097,27 грн., у розмірі 4,42 грн., у розмірі 36,09
грн.; за податковим
повідомленням-рішенням від 08.02.2013р.
№ на суму 4083,00 грн. за основним
платежем та 1,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, за несплату яких
відповідачу нарахована пеня у розмірі
595,07 грн.; за податковою декларацією з
ПДВ № від 22.04.2013р. на суму 689,00
грн.; за податковою декларацією з ПДВ №
від 19.07.2013р. на суму 1171,00 грн.
(а.с.46-49).

Таким чином, станом на день розгляду
справи, за відповідачем обліковується
заборгованість на загальну суму 68052,17
грн., в тому числі: 47636,57 грн. основного
платежу, 10682,75 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, 9732,85 грн. пені (а.с. 4).

Щодо способу захисту права позивача за
позовом суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі (п. 95.1
ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95
Податкового кодексу України).

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу
України контролюючий орган на підставі
рішення суду здійснює стягнення коштів
у рахунок погашення податкового боргу
за рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, суд вирішуючи питання про
погашення за рахунок платника податків
податкового боргу, яке здійснюється
шляхом стягнення коштів з рахунків
банку або за рахунок готівки, приймає
рішення про стягнення з боржника
коштів в рахунок погашення податкового
боргу. З урахуванням того, що сума
податкового боргу збільшилася після
надіслання податкової вимоги, сплаті
підлягає вся сума заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не сплатив у повному обсязі
податковий борг, не спростував жодних
фактів з приводу необґрунтованості
позовних вимог та доказів про сплату
податкової заборгованості у повному
обсязі суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення заборгованості на загальну
суму 68052,17 грн., в тому числі: 47636,57 грн.
основного платежу, 10682,75 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, 9732,85 грн. пені - є
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
судові витрати (судовий збір) стягненню
з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Фірма «Азіз» (; 95044, АР Крим, м. Сімферополь, вул.
Велі Ібрагімова, 25) кошти в рахунок
погашення податкового боргу з податку
на додану вартість та пені у сумі 68052,17
грн. (шістдесят вісім тисяч п'ятдесят
дві грн. 17 коп.), з яких 47636,57 грн.
основного платежу, 10682,75 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, 9732,85 грн. пені.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя А.О.Кушнова