Справа № 2018/2а-20601
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м.
Київ К/800/34001/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Мироненка О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у касаційній інстанції
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Житомирської
митниці про скасування постанови про
порушення митних правил, провадження
по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2013
року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Житомирської митниці про скасування
постанови про порушення митних правил.

Постановою Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2013 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до Житомирської митниці про
скасування постанови Житомирської
митниці від 19 грудня 2012 року по
справі про порушення митних правил №
0500/101000001/2012.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1подав
апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21
травня 2013 року провадження по справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2013 року
закрито у зв'язку з тим, що предметом
апеляційного оскарження, є судове
рішення, яке апеляційному оскарженню
не підлягає.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу цього суду та
направити справу для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Житомирська митниця міндоходів у своїх
запереченнях зауважує на
необґрунтованість касаційної скарги,
просить залишити її без задоволення, а
ухвалу суду апеляційної інстанції - без
змін.

Касаційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 171-2
КАС України адміністративна справа з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності
вирішується місцевими загальними
судами як адміністративними судами
протягом п'яти днів з дня відкриття
провадження у справі. У виняткових
випадках з урахуванням особливостей
розгляду справи суд ухвалою може
продовжити розгляд справи, але не
більше як на п'ять днів.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Тобто рішення у таких справах набирає
законної сили з моменту проголошення
або прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Начальника Житомирської
митниці в справі про порушення митних
правил № 0500/101000001/2012 від 19 грудня 2012
року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
порушення митних правил, передбаченого
статтею 485 Митного кодексу України.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300
відсотків несплаченої суми митних
платежів на суму 37233,69 гривень.

ОСОБА_1 оскаржив зазначену постанову у
судовому порядку.

Постановою Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого
2013 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці
про скасування постанови Житомирської
митниці від 19 грудня 2012 року по справі
про порушення митних правил №
0500/101000001/2012.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21
травня 2013 року провадження по справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Київського районного суду
міста Харкова від 21 лютого 2013 року
закрито у зв'язку з тим, що предметом
апеляційного оскарження, є судове
рішення, яке апеляційному оскарженню
не підлягає.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду апеляційної
інстанції виходячи з наступного.

Згідно статті 13 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
кожен, чиї права та свободи, визнані в
цій Конвенції, було порушено, має право
на ефективний засіб юридичного захисту
в національному органі, навіть якщо
таке порушення було вчинене особами,
які здійснювали свої офіційні
повноваження.

У своєму рішенні від 6 вересня 2005 року у
справі «Гуренко проти України»,
Європейський суд з прав людини,
зазначає, що стаття 13 Конвенції як така
не гарантує право на оскарження або
право на перегляд другою інстанцією.

Тим не менше, якщо оспорюване
провадження характеризується як
«кримінальне» в цілях Конвенції,
скарга заявника може бути розглянута
за статтею 2 Протоколу № 7 до Конвенції,
яка передбачає наступне:

«Кожен, кого суд визнав винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, має право на перегляд
судом вищої інстанції факту визнання
його винним або винесеного йому вироку.
Здійснення цього права, включаючи
підстави, на яких воно може бути
здійснене, регулюється законом.

Із цього права можуть поширюватися
винятки для передбачених законом
незначних правопорушень або коли
відповідну особу судив у першій
інстанції найвищий суд, або коли її
було визнано винною і засуджено
після оскарження виправдувального
вироку.»

Згідно статті 53 Кримінального кодексу
України, штраф - це грошове стягнення,
що накладається судом у випадках і
розмірі, встановлених в Особливій
частині цього Кодексу, з урахуванням
положень частини другої цієї статті.

Розмір штрафу визначається судом
залежно від тяжкості вчиненого злочину
та з урахуванням майнового стану
винного в межах від тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян до п'ятдесяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, якщо статтями Особливої
частини цього Кодексу не передбачено
вищого розміру штрафу. Отже,
мінімальний розміром штрафу
(кримінального) є 510 гривень.

Оскаржуваною постановою на ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків
несплаченої суми митних платежів в
розмірі 37233,69 гривень.

Отже, з урахуванням практики
Європейського суду з прав людини,
колегія суддів не має сумніву, що в силу
суворості санкції дана справа відносно
ОСОБА_1 за суттю є кримінальною, а
адміністративне покарання фактично
носило кримінальний характер з усіма
гарантіями статті 6 Конвенції, та,
відповідно й статті 2 Протоколу № 7 по
Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Оскільки, ухвала Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2013 року постановлена з
порушенням норм процесуального права,
з урахуванням практики Європейського
суду з прав людини, та перешкоджає
подальшому провадженню у справі, вона
підлягає скасуванню, а справа -
направленню до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від
21 травня 2013 року у цій справі скасувати,
а справу направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.І. Смокович

Судді
О.В. Мироненко

Т.А. Чумаченко