Справа № 253/9325/13-а
Суддя: Лук'янова О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя: Лук'янова О. В.
Справа № 253/9325/13-а
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2014 року Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого судді - Лук'янової О.В.

при секретарі - Туболець К.С.

за участю представника позивача -
Павленко О.Г.

третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
міста Горлівки до Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про визнання вимоги державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції неправомірною та такою, що не
підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, зазначивши, що на виконання
рішення Центрально-Міського районного
суду міста Горлівки № 2а-5116 управлінням
здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_2
розпорядженням 180872 від 14.03.2013 року.
Тобто, в межах своїх повноважень
управління виконало рішення суду -
здійснило перерахунок, визначило суму
доплати, сформувало відомості, які
підлягають виплаті при відповідному
бюджетному фінансуванні за рахунок
коштів державного бюджету. 11.07.2013 року
управлінням отримана вимога
державного виконавця
Центрально-Міського відділу ДВС
Горлівського міського управління
юстиції Лукіна В.В. про здійснення дій
по виконанню зазначеного рішення суду.
Фактично державний виконавець
наполягає на виплаті сум, які
нараховані позивачу. Позивач вважає
вимогу державного виконавця від 11.07.2013
року № 6983/05-35 такою, що суперечить
нормам чинного законодавства. Так, ст. 7
ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»
передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією положень
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України. ЗУ
«Про державний бюджет України на 2013
рік» встановлено, що в 2013 році норми і
положення ст.ст. 5, 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни» застосовуються у
поряду та розмірах, встановлених
Кабінетом міністрів України, виходячи
з існуючого фінансового ресурсу
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.
Бюджетним кодексом України
встановлено, що будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності
відповідного бюджетного призначення.
Бюджетні призначення, джерелом
фінансування яких є державний бюджет,
визначаються законом про державний
бюджет. Для проведення виплат
пенсіонерам даної категорії в
розмірах, визначених рішенням суду,
кошти в державному бюджеті на 2013 рік не
передбачені. І до цього факту Пенсійний
фонд не має ніякого відношення і не
може вплинути на нього. Видатки,
необхідні для виконання судових рішень
про перерахунок та виплату підвищень
до пенсії дітям війни, не передбачені
бюджетною програмою за КПКВК 2506020
«Дотація на виплату пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій, призначених за
різними пенсійними програмами», згідно
з якою Пенсійному фонду виділяються
бюджетні асигнування. Відповідно до ст.
73 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» кошти
Пенсійного фонду використовуються на
виплату видатків, передбачених цим
Законом. Використання коштів
Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом заборонено.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих положень
зазначеного Закону органи ПФУ є
органами виконавчої влади, тобто
бюджетними установами. Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
з державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
постановою КМУ від 03.08.2011 року № 845
передбачено, що рішення про стягнення
коштів державного та місцевого
бюджетів виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства з попереднім
інформуванням Мінфіну. Частинами 4 та 5
зазначеної Постанови встановлено
виключний перелік випадків, в яких
здійснюється списання коштів з
бюджетних рахунків та коло джерел, за
рахунок яких таке списання
відбувається. Отже, дії органу ДВС по
примусовому виконанню рішень судів про
проведення нарахування і виплати
пенсій згідно Закону № 796 без виділення
на вказані цілі відповідних асигнувань
з державного бюджету є незаконними і
такими, що вчиняються з перевищенням
повноважень і суперечать нормам
чинного законодавства, а також є
спонуканням органів виконавчої влади
до вчинення дій з нецільового
використання бюджетних коштів. Тому,
просить суд ухвалити рішення, яким
визнати вимогу державного виконавця
Центрально-Міського відділу ДВС
Горлівського міського управління
юстиції № 6983/05-35 від 11.07.2013 року щодо
здійснення виплати перерахованої суми
доплати до пенсії ОСОБА_2 неправомірною
та такою, що не підлягає виконанню,
оскільки спонукає управління
Пенсійного фонду України до вчинення
дій з нецільового використання
бюджетних коштів.

Представник позивача за
дорученням Павленко О.Г. в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
позовних вимог, мотивуючи їх
аналогічно викладеному в позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
письмові заперечення проти позову з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності. Просив в позові відмовити
з посиланням на те, що дії державного
виконавця з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-5116, виданого
30.01.2012 року Центрально-Міським районним
судом міста Горлівки про зобов'язання
Управління пенсійного фонду в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як
дитині війни відповідно до ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з
урахуванням раніше сплачених сум є
законними та такими, що здійснені на
підставі положень Конституції України
та ЗУ «Про державну виконавчу службу».

Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши думку сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
дійшов висновку, що в задоволенні
позовних вимог позивача слід відмовити
з наступних підстав.

Згідно наявної в матеріалах
справи копії вимоги старшого
державного виконавця Лукіна В.В.
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Донецької
області 30.01.2012 року Центрально-Міським
районним судом міста Горлівки був
виданий виконавчий лист № 2а-5116 про
зобов'язання Управління пенсійного
фонду в Центрально-Міському районі
міста Горлівки здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії
як дитині війни відповідно до ст. 6 ЗУ
«Про соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
яка дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність з
урахуванням фактично отриманих сум.

26.04.2012 року державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та копії
постанови було направлено сторонам.

Ухвалою № 253/6189/13-а, виданою 19.06.2013
року Центрально-Міським районним судом
міста Горлівки встановлено, що
реалізація особою права, яке пов'язане
з отриманням бюджетних коштів, котра
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги.

Станом на 11.07.2013 року рішення суду
фактично не виконано.

Тому, державним виконавцем була
направлена позивачу вимога у строк до
18.07.2013 року здійснити дії по виконанню
рішення суду та надати докази
фактичного виконання рішення суду.

Згідно наявної в матеріалах
справи копії розпорядження від 14.02.2013
року на зміну в базі АСОПД/КОМТЕХ сум
макетним вводом по пенсійній справі №
180872 ОСОБА_2 у зв'язку із рішенням суду №
2а-5116/2009 р. позивач здійснив перерахунок
пенсії ОСОБА_2, визначивши суму доплат.

Однак, до теперішнього часу
виплата фактично не здійснена, тобто
рішення суду є невиконаним.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Статтею 129 Конституції України до
основних засад судочинства віднесено
обов'язковість рішень суду.

Відповідно до приписів ст. 14 КАС
України постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб і
підлягає виконанню на всій території
України.

Згідно ч. 4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Так, державним виконавцем
відповідно до положень ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження» 26.04.2012 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого справдження.

Статтею 5 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України
Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

З матеріалів справи вбачається,
що боржник - позивач здійснив
перерахунок та нарахував, але не
виплатив ОСОБА_2 щомісячну доплату до
пенсії як дитині війни за період з
01.10.2008 року по 31.12.2008 року, що вказує на
грубе порушення позивачем норм ст. 129
Конституції України та ст.ст. 14, 255 КАС
України щодо обов'язковості судових
рішень.

Відсутність коштів на бюджетних
рахунках управління Пенсійного фонду
України у Центрально-Міському районі
міста Горлівки не є підставою для
невиконання судових рішень органами
державної влади.

З урахуванням наведеного, дії
державного виконавця щодо направлення
позивачу вимоги № 6983/05-35 від 11.07.2013 року
у строк до 18.07.2013 року здійснити дії по
виконанню рішення суду та надати
докази фактичного виконання рішення
суду, були вчинені на підставі, у межах
повноважень та у законний спосіб.

За таких обставин позовні вимоги
позивача є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі міста
Горлівки до Центрально-Міського
відділу державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про визнання вимоги державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції № 6983/05 від 11.07.2013 року щодо
здійснення виплати перерахованої суми
доплати до пенсії ОСОБА_2 неправомірною
та такою, що не підлягає виконанню -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Центрально -Міський районний суд
міста Горлівки Донецької області. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
О. В.
Лук'янова