Справа № 308/3779/13-а,2а-308/357/13
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 р.
Справа № 876/9843/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання:
Губач Х.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління пенсійного фонду України в
м.Ужгороді Закарпатської області на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 05 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в м.Ужгороді
Закарпатської області про визнання
відмови неправомірною, зобов'язання
вчинити певні дії та відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О
В И Л А:

06.03.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання відмови
неправомірною, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральної
шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй,
відповідачем, було відмовлено у
виплаті при виході на пенсію разової
грошової допомоги (у розмірі 10 місячних
пенсій), яка має виплачуватись з першою
виплатою пенсії за віком відповідно до
п. «е», «ж» ст..55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення». Просить
визнати дану відмову неправомірною,
зобов'язати відповідача зарахувати її
стаж роботи в період з 19.09.1986 року до
01.02.1995 року на посаді «ентомолог» в
санітарно-епідеміологічній станції на
Ужгородському відділку Львівської
залізниці у спеціальний стаж, який дає
право на пенсію за вислугу років,
нарахувати і виплатити їй грошову
допомогу згідно Постанови КМУ №1191 від
23.11.2011 року та стягнути з відповідача на
її користь заподіяну немайнову
(моральну) шкоду в розмірі 10 000 грн.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 05 червня 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано неправомірною
відмову Управління пенсійного фонду
України в м.Ужгороді Закарпатської
області у виплаті ОСОБА_1, 22.10.1965 року,
грошової допомоги (у розмірі 10 місячних
пенсій), передбаченої Постановою КМУ
№1191 від 23.11.2011 року. Зобов`язано
Управління пенсійного фонду України в
м.Ужгороді Закарпатської області
зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 в період
з 19.08.1986 року до 01.02.1995 року на посаді
«ентомолог» в
санітарно-епідомологічній станції на
Ужгородському відділку Львівської
залізниці у спеціальний стаж, який дає
право на пенсію за вислугу років, та
нарахувати і виплатити їй грошову
допомогу згідно Постанови КМУ №1191 від
23.11.2011 року. В задоволені позову в
частині стягнення з Управління
пенсійного фонду України в м.Ужгороді
Закарпатської області на користь
ОСОБА_1 заподіяної немайнової
(моральної) шкоди в розмірі 10 000 грн. -
відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що згідно відповіді МОЗ України від
09.10.2012 року №10.01.09/2758/14394, отриманої на
запит територіального органу
Пенсійного фонду, вбачається, що посада
«ентомолога» до медичних професій не
відноситься. Також вказують на те, що
позивачем пропущено строк звернення до
адміністративного суду.

У ході апеляційного розгляду
представник позивача ОСОБА_2 надав
пояснення та просить відхилити
апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що у
період з 19.08.1986 року по 01.02.1995 року
посади «ентомолог» та «помічник
ентомолога» відносились до медичного
персоналу.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що в квітні 2012 року
позивачці оформлено пенсію за віком,
загальний стаж роботи якої у закладах
охорони здоров`я становить понад 35
років. Згідно записів у трудовій
книжці, зокрема значиться період
роботи позивача з 19.08.1986 року до 01.02.1995
року в санітарно-епідомологічній
станції на Ужгородському відділку
Львівської залізниці на посаді
«ентомолог» (паразитологічне
відділення).

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року
«Про затвердження Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати» передбачена виплата певним
категоріям осіб при виході на пенсію
разової грошової допомоги (у розмірі
десяти місячних пенсій), яка має
виплачуватись з першою виплатою
пенсії. Виплата даної грошової
допомоги провадиться органами
Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів
України №1191 від 23.11.2011 року «Про
затвердження Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати» до страхового стажу, що
визначає право на виплату грошової
допомоги, зараховуються періоди роботи
в закладах та установах державної,
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до п. «е», «ж» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
що передбачені: Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим Постановою КМУ № 909
від 04.11.1993 «Про перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років».

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів
України №1191 від 23.11.2011 року «Про
затвердження Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати» передбачено, що грошова
допомога надається особам, яким
починаючи з 01.10.2011р. призначається
пенсія за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та які
на день досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 зазначеного Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е» і «ж» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію.

Пункт «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачає, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники охорони здоров'я при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно п.6 Постанови Кабінету Міністрів
України №1191 від 23.11.2011 року «Про
затвердження Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати» для визначення розміру
грошової допомоги враховується
місячний розмір пенсії, обчислений
згідно із ст.ст. 27 і 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», станом на день
її призначення.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України №909 від 04.11.1993 «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років»
передбачено, що робота в
санітарно-епідеміологічних закладах
на посадах лікарів або середнього
медичного персоналу (незалежно від
найменування посад) дає право на пенсію
за вислугу років.

Пунктом 2.1. Наказу МОЗ України № 385 від
28.10.2002 «Про затвердження переліків
закладів охорони здоров'я, лікарських,
провізорських посад та посад молодших
спеціалістів з фармацевтичною освітою
у закладах охорони здоров'я»
передбачено, що санітарно-
епідеміологічна станція на
залізничному транспорті відноситься
до закладів охорони здоров'я.

Керуючись вищенаведеним колегія
суддів зазначає, що у позивача є
відповідні вимоги на виплату грошової
допомоги відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України №1191 від
23.11.2011 року «Про затвердження Порядку
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової
допомоги, та її виплати».

Однак з першою виплатою пенсії вказану
вище одноразову грошову допомогу (у
розмірі десяти місячних пенсій)
пенсійним органом позивачу не було
виплачено. Свою відмову відповідач
мотивував ти, що відсутні підстави для
включення періоду роботи позивача на
посаді «ентомолог» в
санітарно-епідеміологічній станції на
Ужгородському відділку Львівської
залізниці з 19.08.1986 р. до 01.02.1995 р. у
спеціальний стаж (для жінок - 30 років),
що дає право на отримання вказаної
допомоги, посилаючись при цьому на
Номенклатуру спеціальностей молодших
спеціалістів з медичною освітою,
затверджена Наказом МОЗ України № 742
від 23.11.2007 «Про атестацію молодших
спеціалістів з медичною освітою», якою
посада «помічник ентомолога» не
передбачена, Довідник кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
випуск 78 «Охорона здоров'я»,
затверджений Наказом МОЗ України № 117
від 29.03,2002, яким професійна назва
«помічник ентомолога» не передбачено.

При прийнятті рішення про відмову у
виплаті вказаної грошової допомоги
відповідач посилався на нормативні
акти, які не існували на момент
виникнення спірних правовідносин,
регулювали і не можуть регулювати ті
правовідносини (в частині
підтвердження або спростував
належності посади «ентомолог» до
категорії «лікарі або середній
медичний персонал»), що мали місце в
період з 19.08.1986 до 01.02.1995 роки.

Колегія суддів зазначає, що Закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції
України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі тре
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється втратою ним чинності,
тобто до події чи факту застосовується
той закон або інший нормативі правовий
акт, під час дії якого вони настали або
мали місце. (Рішення Конституційного
суду України від 09.02.1999 № 1-7/99 - справа
про зворотну дію в часі законів та
інших нормативі правових актів).

Пунктом 12 розділу III «Посади середнього
медичного персоналу» Переліку вищих і
середніх спеціальних навчальних
закладів, підготовка і отримання
звання в яких дають право займатися
медичною і фармацевтичною діяльністю,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 25.12.1992р. №
195, передбачено, що фахівець з
ентомологічною освітою може обіймати
посаду помічника ентомолога в
установах охорони здоров'я.

В свою чергу, Наказом МОЗ України № 33
від 23.02.2000 року «Про штатні нормативи
типові штати закладів охорони
здоров'я» (перша редакція наказу)
посади ентомолога та помічні
ентомолога віднесені до медичного
персоналу санітарно-епідеміологічних
станцій.

З огляду на зазначене слідує, що у
період з 19.08.1986 року по 01.02.1995 року
посада «ентомолог» та «помічник
ентомолога» відносились саме до
медичного персоналу. Одночасно з цим,
посада «помічник ентомолога» була
прямо віднесена до посад середнього
медичного персоналу, що підтверджує
факт належності посади «ентомолог» до
категорії, не нижчої «середній
медичний персонал».

Що стосується відмови в частині
позовних вимог, щодо стягнення з
відповідача моральної (немайнової)
шкоди суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку.

Колегія суддів вважає покликання
апелянта на те, що позивачем пропущено
строк звернення до адміністративного
суду безпідставною, оскільки лише
01.12.2012 року позивач отримала відмову у
задоволенні її вимоги, а звернулася
вона до суду з відповідним позовом
06.03.2013 року, тобто в межах строку
встановленого КАС України.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку задовольняючи
частково позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в м.Ужгороді
Закарпатської області залишити без
задоволення, а постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 05 червня 2013 року у справі
№308/3779/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
О.І. Довга

З.М.Матковська