Справа № 2а-8820/11/0308
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2014 р.
Справа № 108299/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 15 серпня 2011 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку про виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги, як дитині війни,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач 18.08.2011 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку про виплату щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни за період з 01.01.2011 року та в
подальшому.

Вимоги мотивовані тим, що він є дитиною
війни і відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» має право на щомісячну доплату
до пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 15 серпня 2011 року
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в м. Луцьку в частині
позовних вимог за період з 01.01.2011 року
по 17.02.2011 року включно залишено без
розгляду в зв'язку з пропуском строку
позовної давності на підставі ст. 100 КАС
України.

Позивач ухвалу суду першої інстанції
оскаржив, не погодившись із зазначеним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
ухвала винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу та прийняти
нову, якою справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Покликання маються на те, що згідно
вимог ч. 2 ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, не одержану
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачується за
минулий час без обмеження будь - яким
строком. Також зазначає, що аналогічну
вимогу суми пенсії без обмеження будь -
яким строком встановлено ч. 2 ст. 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Крім того, обмеження
розміру соціальних виплат суперечить
вимогам Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апелянта про те, що на спірні
правовідносини відповідно до ст. 87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» не поширюється строк
позовної давності, оскільки відповідно
до п. 16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Статтею 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено виплату
пенсії за минулий час без обмеження у
часі лише в разі її попереднього
нарахування. Оскільки суми належної
позивачу як дитині війни пенсії
нараховані не були, а тому на спірні
правовідносини положення ст. 46
зазначеного Закону також не
поширюються.

Оскільки ст. 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено інші, ніж ст.
87 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» правила виплати пенсії
за минулий час, тому в цій частині Закон
України «Про пенсійне забезпечення»
застосуванню не підлягає.

Таким чином, оскільки законодавством
не встановлено інших строків звернення
до суду за захистом порушених прав,
тому до спірних правовідносин слід
застосувати положення ст. 99 КАС
України, якими передбачено піврічний
строк звернення до адміністративного
суду.

Позивач не заявила клопотання про
поновлення їй строку звернення до суду
і не навела жодних аргументів, які
свідчили б про поважність причин
пропуску ним такого строку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 195, 197, 199 п. 1 ч. 1,
200, 205 п. 1 ч. 1, 206, 254 КАС України,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 15 серпня 2011 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по адміністративній справі №2а-8820/11 -
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний