Справа № 2а-318/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 97169/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської обл. на постанову
Хустського районного суду
Закарпатської обл. від 12.01.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Хуст та Хустському районі
Закарпатської обл. про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання нарахувати і виплатити
недоплачені основну та додаткову
пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.12.2010р. позивач ОСОБА_2 звернувся
до суду із адміністративним позовом, у
якому просив поновити строк звернення
до суду; визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської обл. щодо
перерахунку йому пенсії як інваліду
війни ІІ групи, особі, постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, у відповідності до ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного з прожиткового мінімуму
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»; зобов'язати
відповідача поновити його права,
визначені ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», шляхом
перерахунку протиправно заниженого
розміру пенсії; зобов'язати пенсійний
орган нарахувати і виплатити йому
державну пенсію в розмірі 8 (вісім)
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
(сімдесят п'ять) відсотків мінімальної
пенсії за віком, виходячи із
встановленого ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розміру мінімальної
пенсії за віком, які не були йому
нараховані та виплачені з 01.01.2010р.
(а.с.2-4).

Постановою Хустського районного суду
Закарпатської обл. від 12.01.2011р.
заявлений позов задоволено; визнано
протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської обл.
щодо непроведення позивачу пенсій,
призначених як інваліду війни ІІ групи,
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
у відповідності до вимог ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеного з прожиткового мінімуму
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»; зобов'язано
пенсійний орган провести перерахунок
та виплату позивачу державну пенсію в
розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за
віком та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
(сімдесят п'ять) відсотків мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 01.01.2010р., на
підставі положень ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (а.с.9-14).

Розгляд справи проведений судом першої
інстанції в порядку скороченого
провадження, передбаченого ст.183-2 КАС
України.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської обл.,
який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить у поданій
апеляційній скарзі постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заявленого позову (а.с.17-18).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не Пенсійного фонду України.

Окрім цього, відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Окрім цього, позивачем пропущений
строк звернення до суду, встановлений
ст.99 КАС України; поважних причин його
пропуску останнім не наведено.

На підставі ст.197 КАС України розгляд
наведеної справи проводиться в порядку
письмового провадження, оскільки
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Вирішуючи наведений спір по суті, суд
виходив з того, що проведення
перерахунку пенсій позивача згідно
постанов КМ України є безпідставним і
звужує обсяг передбачених законом прав
позивача; вихідним критерієм для
розрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

При цьому, судом до розглядуваних
правовідносин застосований річний
строк звернення до суду, передбачений
ст.99 КАС України.

Між тим, на думку колегії суддів,
наведені висновки лише частково
відповідають вимогам чинного
законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, являється
інвалідом ІІ групи, що підтверджується
копіями відповідних посвідчень (а.с.5).

Позивач отримує пенсію відповідно до
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по ІІ групі інвалідності
як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС;
також йому виплачується додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
(сімдесят п'ять) процентів мінімальної
пенсії за віком. Виплата додаткової
пенсії відповідно до ст.53 зазначеного
Закону здійснюється повністю
незалежно від заробітку, пенсії чи
іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 01 від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р.
та № 654 від 16.07.2008р.

Приймаючи рішення по справі, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
при розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції, враховуючи
вимоги Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому восьми мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до положень Законів
України «Про встановлення
прожиткового мінімуму та мінімальної
заробітної плати» та «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність, складає з 01 січня по 31
березня 2010 року - 695 грн., з 01 квітня по 30
червня 2010 року - 706 грн., з 01 липня по 30
вересня - 709 грн., з 01 жовтня по 30
листопада - 723 грн., з 01 грудня по 31
грудня - 734 грн.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний був виплатити позивачу
державну пенсію та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Разом з тим, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України, останнім
під час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску, також
обґрунтовані підстави для поновлення
вказаного строку не вказані судом
першої інстанції у судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом (29.12.2010р.), відсутність
обґрунтованого клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду із розглядуваним
позовом, колегія суддів приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, починаючи з
29.06.2010р.

При цьому, позовні вимоги про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії по
інвалідності за період з 01.01.2010р. до
28.06.2010р. включно належить залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Останні полягають у
застосуванні ч.2 ст.99 КАС України в
редакції, не чинній на час звернення
позивача до суду.

Стосовно невизначення в рішенні
суду кінцевої дати здійснення
перерахунку відповідачем розміру
призначених позивачу виплат колегія
суддів враховує, що з огляду на
положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України у
такій категорії справ суд, встановивши,
що відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні відносини, визнає
такі дії незаконними і зобов'язує
відповідача провести нарахування та
здійснити виплату належних сум для
усунення наслідків протиправних дій.

При цьому, судом не може
встановлюватися кінцевий строк
спірної виплати, оскільки за наявності
права на отримання останніх у
встановленому розмірі це обмежуватиме
таке право. Крім цього, суд у зазначеній
категорії справ не наділений
повноваженнями регламентувати порядок
діяльності суб'єкта владних
повноважень шляхом встановлення
кінцевого строку здійснення виплат.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України суб'єкт владних
повноважень, здійснюючи свої владні
управлінські функції, зобов'язаний
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У разі зміни після прийняття рішення
судом розміру та порядку соціальних та
пенсійних виплат, припинення участі
застрахованої особи в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування орган влади
повинен діяти відповідно до чинного
законодавства, не допускаючи за
подібних обставин порушень, на які вже
звертав увагу суд.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплачувати належні платежі, суд, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання цих платежів чи
встановлення такого права в судовому
порядку, не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, а саме в частині визнання
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської обл. щодо
незабезпечення нарахування та виплати
на користь ОСОБА_2 державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідності до вимог
ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 29.06.2010р., та
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, та з врахуванням ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправною;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок і виплатити на користь
позивача недоплаченої державної
пенсії по інвалідності з розрахунку 8
(вісім) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 75 (сімдесят п'ять)
відсотків відповідно до ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 29.06.2010р., та
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат; позовні
вимоги про визнання бездіяльності
пенсійного органу протиправною,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
період з 01.01.2010р. до 28.06.2010р. включно,
слід залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду; у
задоволенні решти позовних вимог
належить відмовити.

При цьому понесені судові витрати,
пов'язані із розглядом справи, слід
віднести в порядку ст.94 КАС України за
рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову та
залишення частини позовних вимог без
розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, 160, 183-2, 195-197, п.п.3,
4 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205,
ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської обл.
задоволити частково.

Постанову Хустського районного суду
Закарпатської обл. від 12.01.2011р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в м.Хуст та
Хустському районі Закарпатської обл.
щодо незабезпечення нарахування та
виплати на користь ОСОБА_2 державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 29.06.2010р., та виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком, та з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Хуст та Хустському
районі Закарпатської обл. провести
перерахунок і виплатити на користь
ОСОБА_2 недоплачену державну пенсію по
інвалідності з розрахунку 8 (вісім)
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 75 (сімдесят п'ять)
відсотків відповідно до ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 29.06.2010р., та
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», та з
урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги про визнання
бездіяльності пенсійного органу
протиправною, зобов'язання провести
перерахунок та виплату державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2010р.
до 28.06.2010р. включно, - залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Понесені судом витрати, пов'язані із
розглядом справи, віднести за рахунок
держави.

Постанова апеляційного суду є
остаточною і касаційному оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька