Справа № 805/18079/13-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 р.
Справа № 805/18079/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Постановлено у нарадчій кімнаті

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Троянова О.В.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом:

Ясинуватської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

до

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості з єдиного
податку у розмірі 1323,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року Ясинуватська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернулась до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з єдиного податку у
розмірі 1323,54 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги нормами
ст.ст. 9, 16, 191, 41, 59, 87 Податкового кодексу
України, а також тим, що борг у
відповідача виник у зв'язку з несплатою
узгодженого податкового зобов'язання
по єдиному податку з фізичних осіб,
який на день звернення до суду з даним
позовом не сплачений.

Представник позивача через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав заяву у
якій просив розглянути
адміністративну справу без його участі
у письмовому провадженні.

Відповідач про відкриття провадження
повідомлявся належним чином. Оскільки
ухвала про відкриття провадження у
справі, направлені відповідачу
рекомендованим листом за адресою його
реєстрації, а саме: 86060, Донецька
область, м. Авдіївка, вул. Красна, 74, суд
вважає, що вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
про судовий розгляд справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд встановив
наступне.

Позивач - Ясинуватська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області є органом виконавчої
влади, який у правовідносинах з
юридичними особами, в тому числі
пов'язаними із контролем за повнотою
нарахування та сплати податків,
обов'язкових платежів, реалізують
владні управлінські функції, через що
належить до суб'єктів владних
повноважень в розумінні п.п. 7 п. 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства.

Відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована в
якості фізичної особи - підприємця
Виконавчим комітетом Авдіївської
міської ради 17.06.2011р. за
ідентифікаційним номером фізичної
особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів НОМЕР_1, взятий
на облік в ДПІ у м. Авдіївка 20.06.2011 року,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, про що свідчить
свідоцтво про сплату єдиного податку,
яке отримано 18.05.2012 року (арк. справи 5-8,
14).

Підпунктом 191.1.1 п. 191.1 ст. 19 Податкового
кодексу України, який набрав чинності з
01.01.2011р., передбачено, що податкові
органи здійснюють контроль за
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування і сплати податків та
зборів, установлених цим Кодексом.

Згідно із пп. 191.1.15, 191.1.33 п. 191.1. ст. 19
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби
здійснюють контроль за погашенням
податкового боргу з податків та зборів
платників податків, у тому числі тих,
майно яких перебуває у податковій
заставі; забезпечують визначення в
установлених цим Кодексом випадках сум
податкових та грошових зобов'язань
платників податків, застосування і
своєчасне стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів),
передбачених цим Кодексом та законами
України, за порушення податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно із вимогами п. 63.5. ст. 60 цього
Кодексу всі фізичні особи - платники
податків та зборів реєструються в
органах державної податкової служби
шляхом включення відомостей про них до
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків у порядку,
визначеному цим Кодексом. Фізичні
особи - підприємці та особи, які мають
намір провадити незалежну професійну
діяльність, підлягають взяттю на облік
як самозайняті особи в органах
державної податкової служби згідно з
цим Кодексом.

При цьому відповідно до п. 87.11 ст. 87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення заборгованості за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Фізичні особи згідно із нормами п. 15.1.
ст. 15 цього Кодексу є платниками
податків (резиденти і нерезиденти
України), які мають, одержують
(передають) об'єкти оподаткування або
провадять діяльність (операції), що є
об'єктом оподаткування згідно з цим
Кодексом або податковими законами, і на
яких покладено обов'язок із сплати
податків та зборів згідно з цим
Кодексом.

З наведених норм вбачається, що їх
приписи не відокремлюють поняття
«фізичної особи - підприємця» і поняття
«фізичної особи» з огляду на статус
платника податків, тому, суд приходить
до висновку, що орган державної
податкової служби має право на
підставі п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України звертатися до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу з фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового
кодексу України крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Кодексу
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Згідно з абз. 2) п. 293.2. ст. 293 Кодексу
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідачем подано до податкового
органу заяву №1652 від 18.01.2012 року про
застосування спрощеної системи
оподаткування, в якій він просить
перевести його на спрощену систему
оподаткування з 01.01.2012 року (арк. справи
12).

На порушення вказаних пунктів та
згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України відповідач, у строки
визначені законодавством, не сплатив в
повному обсязі узгоджену суму
податкового зобов'язання з єдиного
податку.

Внаслідок несплати податкового
зобов'язання утворилася
заборгованість з єдиного податку у
сумі 1323,54 грн. з 20.01.2013 року по 20.06.2013 року
нарахований єдиний податок в сумі 206,46
грн. щомісячно, а саме станом на 21.12.2012
року - що відображене в акті перевірки
№200/1700/НОМЕР_1 від 21.12.2012 року.

Відповідно до п. 58.1. ст. 58 Податкового
кодексу України, у разі коли сума
грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Згідно із п. 58.3. ст. 58 цього Кодексу,
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення.

На підставі прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 21.12.2012
року відповідачу донараховані штрафні
санкції у сумі 96,57 грн. за актом
перевірки №200/1700/НОМЕР_1 від 21.12.2012 року
у зв'язку із порушенням терміну сплати
грошового зобов'язання по єдиному
податку.

Податкове повідомлення вручено
відповідачу особисто (арк. справи 10). В
адміністративному або судовому
порядку доказів оскарження вказаного
податкового повідомлення-рішення
відповідачем не надано.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу
встановлено, що суми грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання вважаються податковим
боргом.

На порушення вказаних пунктів та
згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України відповідач, у строки
визначені законодавством, не сплатив в
повному обсязі узгоджену суму
податкового зобов'язання з єдиного
податку.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган
державної податкової служби надсилає
(вручає) йому податкову вимогу в
порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення. Податкова
вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків
не перевищує двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. У разі збільшення загальної
суми податкового боргу до розміру,
що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 95.2. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податкової вимоги.

Відповідачу була надіслана податкова
вимога від 25.02.2013р. № 1 рекомендованим
листом із повідомленням про вручення,
повідомлення повернулось із позначкою
про отримання (арк. справи 23). В судовому
або іншому порядку відомостей щодо
оскарження не надано.

Пунктом 38.1. ст. 38. Податкового кодексу
України встановлено, що виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Доказів сплати заборгованості
відповідач під час розгляду справи не
надав.

Наявність заборгованості на час
розгляду справи підтверджена
податковим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
податкового органу підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П
О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ясинуватської
обєднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з єдиного
податку у розмірі 1323,54 грн. -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Ясинуватської
обєднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
заборгованості зі сплати єдиного
податку у розмірі 1323 (одна тисяча
триста двадцять три) грн. 54 коп.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Троянова О.В.