Справа № 815/4148/13-а
Суддя: Яковлев Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 р.Справа № 815/4148/13-а

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції:
Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Яковлева Ю.В.судді
-Жука С.І.судді -Запорожана Д.В.при
секретарі -Синявській І.В. за участю
представника апелянта -Санжарук О.О.за
участю представника позивача -Тренчука
П.В.розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
жовтня 2013 року по адміністративній
справі за позовом Державного
підприємства «Одеська залізниця» до
Державної фінансової інспекції в
Одеській області про визнання
протиправною та скасування вимоги
№15-06-23-14/4793 від 21.05.2013 року,

встановила:

Позивач ДП «Одеська залізниця» 31.05.2013
року звернувся до суду з
адміністративним позовом до ДФІ в
Одеській області, в якому просив
визнати протиправною та скасувати
вимогу від 21.05.2013 року № 15-06-23-14/4793.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що при проведені ревізії
фінансово - господарської діяльності
Державного підприємства «Одеська
залізниця» за період з 01.10.2008 року по
31.03.2010 року відповідач не виконав діючі
нормативні акти , які регулюють
здійснення перевірки, у зв'язку з чим
припустилися помилок при встановленні
результатів (висновків) і перевірки та
на підставі чого письмова вимога №
15-06-23-14/4793 є незаконною та
необгрунтовнаою. Так вищезазначена
вимога містить посилання на акт
ревізії від 07.10.2010 року № 06-13/662 та
висновки, викладені в ньому.

Так в Акті ревізії і у вимозі зазначено:

1. про опрацювання матеріалів ревізії
та вжити заходи щодо усунення
виявлених порушень, розглянути питання
щодо притягнення до відповідальності
винних осіб;

2. про вжиття заходів щодо
відшкодування підрядними
організаціями зайво сплачених коштів
за виконанні роботи на загальну суму
1791,93 тис. грн. шляхом повернення коштів
або виконання відповідного обсягу
робіт з наступних контрагентів:

-ТОВ «Будівельно-монтажний поїзд-870» -
1360,08 тис.грн.;

-ТОВ «Севтрансгаз» - 274,69 тис. грн.;

-ТОВ «Сантерм» - 27,59 тис. грн.;

-ДП «Енергомонтажний поїзд № 754» - 41,45
тис. грн.;

-ТОВ «Кіровоградобенерго»- 41,08 тис. грн.;

-ТОВ «Техенергоналадка» - 10,73 тис. грн.;

- фізична підприємець ОСОБА_7 - 10,09
тис.грн.;

-ТОВ «Інвест-К» - 9,2 тис. грн.;

-ТОВ «Метатрон-Кіровоград» - 9,43 тис.
грн.;

-ТОВ «КС Енергія» - 4,21 тис. грн.;

-Приватне підприємство
Науково-виробнича фірма «Ергосум» - 1,61
тис. грн.;

-Державне холдингова компанія
«Каскад»- 0,93 тис. грн.;

-ПП»Христинівка Строй-Сервіс» - 0,84 тис.
гривень.

В іншому випадку, у разі сплину терміну
позовної давності, вжити заходи про
відшкодування порушень за рахунок
відповідальних осіб з вини яких
допущено понаднормативне списання
палива в обсязі 46, 261 тон на загальну
суму 255, 82 тис. грн. у порядку та розмірі
встановленому ст.ст.140-136 Кодексу
законів про працю України;

3. Про вжиття заходів щодо
відшкодування порушень за рахунок
відповідальних осіб (начальника депо
ОСОБА_8, інспекторів з теплотехніки
ОСОБА_9, ОСОБА_10) з вини яких допущено
понаднормативне списання палива в
порядку та розміру встановленому
ст..ст.130-136 Кодексу законів про працю
України;

4. Про проведення претензійно-позовної
роботи з Відділковою лікарнею ст.
Котовськ щодо відшкодування зайво
перерахованих коштів шляхом їх
повернення або надання відповідних
послуг на суму 181,04 тис. гривень.

В іншому випадку, у разі сплину терміну
позовної давності, вжити заходи до
працівників локомотивного депо ст. ім.
Т.Г.Шевченка щодо повернення зайво
нарахованої та виплаченої заробітної
плати у загальній сумі 114, 88 тис. грн.
згідно додатку № 5 до акту ревізії. В
порядку та розмірах встановлених
ст..130-136 КЗпП України;

5. Про вжиття заходів до працівників
локомотивного депо ст. ім. Т.Г.Шевченка
щодо повернення зайво нарахованої та
виплаченої заробітної плати у
загальній сумі 114,88 тис. грн. згідно
Додатку № 5 до акту ревізії , в порядку
та розмірах, встановлених ст.ст.130-136
КЗпП України.

У разі пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
відповідальних осіб(зазначених на
сторінці 20 акту ревізії), що допустили
зайві грошові виплати( 130-136 КЗпП).

Провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум перерахувань до
державних цільових фондів на суму 43,21
тис. грн.. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів).

Провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум перерахувань до
державних цільових фондів на суму 43,21
тис. грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів);

6. Про вжиття заходів відшкодування
порушень за рахунок відповідних осіб
(зазначених на сторінці 16 акту ревізії)
шкоду у сумі 119,24 тис. грн. у порядку та
розмірі встановленому ст.ст.130-136
Кодексу законів про працю України;

7. Про відшкодування за рахунок винних
осіб нестачу матеріальних цінностей у
розмірі 1426,60 тис. грн. відповідно до
вимог порядку визначення розміру
збитків від розкрадання , нестачі,
знищення, (псування) матеріальних
цінностей , затвердженого постановою
КМУ від 22.01.1996 року № 116 у розмірі 1426,60
грн. в порядку та розмірі
встановленому ст.ст.130-136 Кодексу
законів про працю України;

8. Про проведення перерахунків та
відповідних взаємозвірок щодо сум
перерахувань до державних цільових
фондів на суму 4.04 тис. грн. (зарахувати в
рахунок майбутніх платежів) у зв'язку з
недотриманням працівниками коштів за
час знаходження працівників у
відрядженні на суму 11,88 тис. грн. та
зайво сплачених підприємством коштів у
сумі 10,96 тис. гривень;

9. Про відкоригування в обліку вартість
активів шляхом збільшення вартості
локомотивів по Локомотивному депо ст.
ім. Шевченко на суму 218,47 тис. гривень;

10. Про здійснення закупівлі згідно із
вимогами законодавства про закупівлю
товарів, робіт та послуг за державні
кошти;

11. Про розгляд питання щодо
відповідності займаної посади
працівників та керівників структурних
підрозділів в яких встановлені суттєві
фінансові порушення, що призвели до
матеріальної шкоди (збитків)
державного підприємства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підстав
підтримав у повному обсязі та просив
задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, в задоволенні позову
просив відмовити, зазначивши, що
складена на підставі акту ревізії
вимога відповідає вимогам чинного
законодавства і підстави для
скасування відсутні та надав письмове
заперечення.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року адміністративний позов
Державного підприємства "Одеська
залізниця" був задоволений.

Визнано протиправною та скасовано
вимогу Державної фінансової інспекції
в Одеській області «про усунення
виявлених ревізією фінансових
порушень» № 15-06-14/4793 від 21.05. 2013року.

В апеляційній скарзі ДФІ в Одеській
області, з посиланням на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання щодо скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що,
відповідно до п.2.33 Плану роботи Голов
КРУ України на III квартал 2010 року,
ревізійною групою під керівництвом
начальника відділу інспектування у
сфері КРУ в Одеській області (далі
Державна фінансова інспекція в
Одеській області) проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Одеська
залізниця» (далі ДП «Одеська залізниця)
за період 01.01.2008 року по 31.03. 2010 року , за
результатами якої встановлено ряд
порушень та недоліків що відображені в
акті ревізії від 07.10.2010 року № 06-13/662 (
а.с.47-135 т.1).

Не погодившись із висновками,
викладеними в зазначеному акту
ревізії, ДП «Одеська залізниця» 18.10.2010
року надані заперечення до
зазначеного акту (а.с. 137-187 т.1), за
результатами розгляду яких КРУ в
Одеській області складено висновок від
09.11.2010 року, яким заперечення залишені
без задоволення.( а.с. 188-293 т.1).

21.05.2013 року за № 15-06-23-14/4793 відповідачем
на адресу ДП «Одеська залізниця»
направлено вимогу про усунення
порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
від 07.10.2010 року № 06-13/662( а.с. 42-46 т.1).

Судом також встановлено, що
відповідачем при проведенні ревізії
ТОВ «БМП-870», встановлено порушення
«Правил визначення вартості
будівництва» (ДБН Д 1.1-1 200), затверджених
наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174
(зі змінами та доповненнями) та
завищення вартості виконаних робіт по
підрядним підприємствам на загальну
суму 1869,7 тис. грн. ( з ПДВ), що призвело до
матеріальної шкоди (збитків) ДП
«Одеська залізниця», зокрема, при
неправильному застосуванні
коефіцієнту 7.76 грн. у правовідносинах
із ТОВ Будівельно-монтажний поїзд-870» -
1360,08 тис. грн. посилаючись на порушення
вимог 3.2.12.1 ДБН Д 1.1-1-200 при формуванні
договірної ціни, так і при розрахунках
за виконанні роботи з будівництв мереж
автоматичного блокування на дільниці
Користівка-Бурти та будівництва
волокно-оптичної лінії зв'язку.

Між ДП «Одеська залізниця» та ТОВ
«БМП-870» укладено договір підряду
№ОД/НКВ-08-1146НЮ від 01.09.2008 року на
будівництво автоматичного блокування
на дільниці Бурти-Користівка. При
формування договірної ціни до договору
№ ОД/ НКВ-08-1146НЮ від 01.09.2008 року було
застосовано коефіцієнт кошторисного
прибутку - 7,76 згідно п.1 таблиці додатку
12 до ДБН Д. 1.1 -2000, коефіцієнт
адміністративних витрат - 1,79 згідно п.1
додатку 13 до ДБН Д. 1.1 -2000.

Вищевказані коефіцієнти були прийняті
з огляду на те, що роботи по будівництву
автоматичного блокування являли собою
складову частину модернізації
залізничного напрямку Полтава -
Кременчук - Користівка і на основі
завдання на проектування були включені
до складу проекту "Електрифікація
дільниці Бурти - Користівка Одеської
залізниці" і відповідно розмір
кошторисного прибутку був прийнятий
згідно аналізу технічної і
технологічної складності будови,
скорочених термінів будівництва, умов
його фінансування (п.3.1.18.1 ДБН Д. 1.1-1-2000).

Так згідно п. 16.25 "Правил технічної
експлуатації залізниць України"
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України від 25 лютого 1997 року №50/1854,
основними засобами сигналізації та
зв'язку під час руху поїздів є
автоматичне та напівавтоматичне
колійне блокування, що є
підтвердженням виконання даної роботи,
як складової частини, в будівництві
залізниць.

В техніко-економічному обґрунтуванні
"Модернізація залізничного напрямку
Полтава - Кременчук - Користівка" 1199/07-3 В
"Зведення витрат та зведені розрахунки"
розробленому ДП "Науково-дослідним та
проектно-вишукувальним інститутом
транспортного будівництва" м. Київ, при
складанні розрахунків усереднений
показник для визначення розміру
кошторисного прибутку, також прийнято
згідно таблиці 1 додатка 12 ДБН Д. 1.1-1-2000, 1
коефіцієнт - 7,76 грн/люд-год. і включено
до переліку "Кошторисні розрахунки"
ТЕО, 284-Ц-ОКР.2, як спорудження
магістральної кабельної лінії
автоматики та зв'язку на дільниці
"Бурти - Користівка".

Отже з огляду на те, що виконувались
роботи саме з будівництва
магістральної кабельної лінії
автоматики у зведеному кошторисному
розрахунку ТЕО даний вид робіт
правильно включено до глави 5 ("Об'єкти
транспортного господарства"), а не до
глави 6 ("Зовнішні мережі та споруди
водозабезпечення, каналізації
теплозабезпечення і
газозабезпечення"), оскільки даний вид
робіт не може бути віднесений до глави
6.

Колегія суддів погоджується з
висновком, що показник кошторисного
прибутку та адміністративних витрат у
договірній ціні до договору
"Будівництво автоматичного блокування
на дільниці Бурти - Користівка"
застосовано підприємством правильно,
а вимога відповідача щодо прийняття
заходів про відшкодування підрядними
організаціями зайво сплачених коштів
за виконанні роботи шляхом повернення
коштів або виконання відповідного
обсягу робіт є протиправною та
підлягає скасуванню.

Стосовно правовідносин із ТОВ
«Севтрансгаз» про завищення вартості
робіт на суму 274,69 тис. грн. судом
встановлено, що договірні стосунки у
Одеської залізниці із зазначеним
контрагентом з приводу будівництва та
пусконалагодження газової котельні на
ст. Знам'янка існували в 2008 та у 2009
роках.

По об'єкту "Газова мінікотельна
пасажирського вокзалу Знам'янка"
(підрядник ТОВ "Севтрансгаз") в акті
державної приймальної комісії "Про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкту від 30.09.2008 року №316
у п. 12 вказана інвестиційна вартість
будівництва в сумі 974,593 тис. грн., у тому
числі витрати на будівельно-монтажні
роботи 407,313 тис. грн. Вартість
пусконалагоджувальних робіт не
зазначена, і відповідно не
враховувалась в актах виконаних робіт
та не сплачувалась.

11.03.2009 року між Одеською залізницею та
ТОВ "Севтрансгаз" був укладений договір
підряду від 11.03.2009 року № ОД/НКВ-09-103НЮ,
на підставі якого Замовником прийняті
до сплати та сплачені акти Ф.КБ-2в на
суму 269,5 тис. грн., згідно з якими ТОВ
"Севтрансгаз" виконано
пусконалагоджувальні роботи з наладки
обладнання опалювальної станції
Знам'янка.

Викладене підтверджується платіжними
документами та відповіддю на запит ПАТ
"Акціонерний банк "Експрес-Банк" від
23.06.2011 року, що спростовують припущення
відповідача щодо можливості подвійної
оплати пусконалагоджувальних робіт
(а.с. 69-136 т.3).

Суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що вимога
відповідача щодо прийняття заходів
про відшкодування підрядними
організаціями зайво сплачених коштів
за виконанні роботи шляхом повернення
коштів або виконання відповідного
обсягу робіт є протиправною та
підлягаю скасуванню.

Щодо незаконної різниці прибутку
включеного у субпідрядні акти ф. КБ-2в
між сумою прибутку, включеної до
генпідрядних актів ф. КБ-2в, ТОВ
"Сантерм" на умовах генпідряду
виконувались роботи з облаштування
опалювальних на об'єктах Одеської
залізниці. ТОВ "Сантерм" до виконання
зазначених робіт на договірних засадах
притягались субпідрядні організації,
які виконували окремі види робіт по
актах ф. КБ-2в на суми менше ніж
встановлені генпідрядною
документацію, що на думку відповідача
потягло необґрунтоване отримання
прибутку генпідрядником.

Відповідно до ч. І ст.320 ГК України
замовник має право, не втручаючись в
господарську діяльність підрядника,
здійснювати контроль і технічний
нагляд за відповідністю обсягу,
вартості і якості виконаних робіт
проектам і кошторисам.

Частиною 1 ст. 3 ГК України передбачено,
що під господарською діяльністю у
цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Пунктом 14.1.36 ч. 14.1 ст. 14 ПК України
визначено, що господарська діяльність
це діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та (або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

Таким чином, отримання прибутку в
процесі господарської діяльності не
тільки не заборонено, а й прямо
передбачено чинним законодавством
України, що виключає в даному випадку
наявність складу правопорушення й
обґрунтованість вимог позивача по
цьому пункту.

Відносно завищення вартості виконаних
робіт по актах ф№ КБ-2 за
листопад-грудень 2008 року на суму 41082
грн., судом встановлено, що позивачем у
2012 році розглянуті документи за 2004-2008
роки, строк зберігання яких збіг 31.12.2011
року згідно Переліку типових
документів , які утворюються в
діяльності органів державної влади і
місцевого самоврядування , інших
закладах, організаціях, підприємствах
з указанням строків зберігання
документів», затвердженого наказом
Головного архівного управління від
20.07.1998 року № 41 та які пройшли
перевірку державних податкових
органів , КРУ, ревізій і підлягали
знищенню, та перелічені документи у
акті спалені в присутності комісії, а
відповідач до суду не надав
підтверджуючих документів викладених
у вимозі. В зв'язку з цим суд 1-ї
інстанції не мав можливості перевірити
обґрунтованість вимоги відповідача(
а.с. 167-170 т.5). У зв'язку з чим вимога
відповідача у зазначеній частині є
протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги відшкодування
коштів при завищення вартості
виконаних робіт ФОП ОСОБА_7, судом 1-ї
інстанції встановлено, що 16.06.2009 року
між Одеською залізницею та ФОП ОСОБА_7
був укладений договір № ОД/Е-09-627/ НЮ по
виконанню робіт з асфальтування
території ЕЧК-3 станції ім. Т.Г.
Шевченка.

Відповідач вважає недотриманими з боку
позивача правил визначення вартості
будівництва асфальтування проїзних
частин з покриттям з гарячих
асфальтобетонних сумішей.

Проте положення ДБН Д.2.2-27-99. Збірник 27.
"Автомобільні шляхи" пункт 1.1.15
доводять, що в нормах на облаштування
покриття поверхнева обробка не
обраховується і нормується у випадку
необхідності додатково.

Відомчі будівельні норми України по
влаштуванню поверхневих обробок
покриття автомобільних доріг на основі
бітумних емульсій ВБН В.2.3-218-178-2004
встановлюють наступні вимоги: 1.5.
Поверхневі обробки покриття
автомобільних доріг в залежності від
кількості шарів поділяють на одиночну
та подвійну. Одиночну поверхневу
обробку влаштовують з одним розливом
бітумної емульсії та з одним (усі 100% за
масою) або двома (спочатку 70, а потім 30%)
розсипами кам'яного матеріалу різних
розмірів. Подвійну поверхневу обробку
влаштовують з двома розливами бітумної
емульсії та двома розсипами щебеню
різних розмірів; 1.6. На
асфальтобетонних і удосконалених
полегшених покриттях залежно від
ступеня їх зносу може бути влаштована
одиночна або подвійна поверхнева
обробка, а на цементобетонних
покриттях, які були в експлуатації без
поверхневої обробки, та на покриттях
перехідного типу необхідно
влаштовувати подвійну поверхневу
обробку; 3.1. В залежності від типу
поверхневої обробки її влаштування
складається з таких основних
технологічних операцій: а) Одиночна
поверхнева обробка з одним розсипом
щебеню: 1) розлив емульсії; 2) розсип
щебеню фракцій 5 - 10 мм; 10- 15 мм; 3)
ущільнення шару, б) Одиночна поверхнева
обробка з двома розсипами щебеню: 1)
розлив емульсії; 2) перший розсип щебеню
фракції 10-15 мм; 3) ущільнення шару; 4)
другий розсип щебеню фракції 3 - 5 мм або
5- 10 мм; 5) ущільнення шару, в) Подвійна
поверхнева обробка: 1) перший розлив
емульсії; 2) перший розсип щебеню
фракції 10- 15(20) мм або 15-20 мм; 3) другий
розлив емульсії; 4) другий розсип щебеню
фракції 3-5 мм або 5-10 мм; 5) ущільнення
шару.

У відповідності з державними
будівельними нормами встановлюється
подвійна поверхнева обробка покриття з
гарячих асфальтобетонних сумішей, що
підтверджує обґрунтованість позовних
вимог позивача. (а.с. 137-191 т.3).

Стосовно відшкодування коштів шляхом
завищення вартості виконаних робіт ТОВ
"Метатрон - Кіровоград" також
встановлено, що скоєння порушення
унеможливлюється тим, що на об'єктах
виконання робіт були склади
тимчасового зберігання на будівельних
майданчиках, з яких матеріали і
обладнання доставлялися до місця
виробництва робіт автотранспортом, що
підтверджується проектом організації
робіт. У пояснювальних записках до
проектів зазначено завезення
матеріалів на будівельний майданчик
централізовано. ТОВ
"Метатрон-Кіровоград" згідно укладених
договорів з ДП "Одеська залізниця" та
існуючого пректа виконувало роботи з
газопостачання об'єктів на ст.
Знам'янка, дотримуючись проектного
рішення, що виключає порушення пункту
3.1.10.11 ДБН Д. 1.1 -2000 та правомірність
включення до актів ф. КБ-2В вартості
роботи бортових автомобілів.

Щодо прийняття заходів до
відшкодування завищення вартості
виконаних робіт "ПП НВФ "Ергосум" та
Державної холдингової компанії
«Каскад», судом встановлено,що скоєння
порушення унеможливлюється тим, що на
об'єктах виконання робіт були склади
тимчасового зберігання, з яких
матеріали і обладнання доставлялися до
місця виробництва робіт
автотранспортом, що підтверджується
проектом організації робіт: по ст.
Іллічівськ від складу тимчасового
зберігання до місця виконання робіт
відстань складає 122 м.; по ст. Застава-1
склад тимчасового зберігання
знаходився на відстані 4 км. від місця
виробництва робіт; по ст. Ротово склад
тимчасового зберігання знаходився на
відстані 407м. від місця виробництва
робіт.; по ст. Рауховка склад
тимчасового зберігання знаходився на
відстані ПО м від місця виробництва
робіт. За таких обставин порушення
пункту 3.1.10.11 ДБН Д. 1.1-2000 відсутнє, а
включення до актів ф. КБ-2В вартості
роботи бортових автомобілів є
правомірним.

Щодо вжиття заходів про відшкодування
коштів підрядними організаціями ДП
«Енергомонтажний поїзд № 754» у сумі 41,45
тис. грн., судом 1-ї інстанції
встановлено, що листом № 152 от 08.10.2010
року вказане ДП повідомило начальника
служби електропостачання Одеської
залізниці щодо згоди на зняття об'єму
будівельно-монтажних робіт на суму 45722,8
тис. грн. по об'єкту будівництва
«Електрофікація дільниці
Олександрія-Користівка-Бурти», що
підтверджено актом взаємозвірки
станом на 01.07.2010 року та платіжним
дорученням № 1056 від 22 грудня 2010 року
про перерахування коштів на суму 6406,20
гриаень.

Щодо відшкодування коштів підрядними
організаціями ТОВ «Техенергоналадка»
на суму 10,73 тис. грн. встановлено, що
платіжним дорученням № 2 від 25 жовтня
2010 року підприємством повернуто
надлишково перерахованих коштів
згідно договору № ОД-Е-08-1648-НЮ-04-1208 ЗГ
Листа № 918 від 08.10.10 ПДВ 1788,00 грн. у сумі
10728,00 гривень.

Стосовно відшкодування коштів
підрядними організаціями ТОВ «КС
«Енергія» у сумі 4ТОВ «КС «Енергія» у
сумі 4,21 т. грн. судом встановлено, що 10
грудня 2010 року платіжним дорученням №
117 підприємством повернуто коштів
згідно договору Nод-е-081754ню від 30.12.2008 на
суму 4210,00 гривень.

Стосовно вимоги вжиття заходів про
відшкодування коштів підрядними
організаціями ПП «Христінівка
Стройсервіс» на суму 0,84 тис. гривень.
Судом 1-ї інстанції встановлено, що 09.10.10
року зазначена сума підрядною
організацією повернута на підставі
договору Од/в-08-654/.

Також судом 1-ї інстанції обгрунтовано
встановлено, що при відсутності
порушень вимога відповідача щодо
вжиття заходів в іншому випадку, у разі
спливу терміну позовної давності,
вжиття заходу відшкодування порушень
за рахунок відповідальних осіб
(зазначених на сторінці 55-68 акту
ревізії) , що допустили зайві грошові
виплати у порядку та розміру
встановленому ст.ст.130-136 КЗпП України є
протиправною та підлягає скасуванню і
тому що, відповідно до статті 130 КЗпП
України, при покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Щодо прийняття заходів про
відшкодування порушень за рахунок
відповідальних осіб (начальника депо
ОСОБА_8, інструкторів з теплотехніки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10) з вини яких допущено
понаднормове списання палива, в
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 КЗпП України.

Так, Державною фінансовою інспекцією в
Одеській області при проведенні
ревізії було встановлено порушення
позивача у вигляді понаднормового
використання дизельного палива на
підставі дослідження показників
одного структурного підрозділу
позивача (локомотивного депо ст. Т.
Шевченка).

Згідно п. 1.10. наказу від 22.10.2002 року № 112
Державного комітету України по
енергозбереженню, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.11.2002
року №878/7166 "Про затвердження основних
положень з нормування питомих витрат
паливно-енергетичних ресурсів у
суспільному виробництві ", норма
питомих витрат паливно-енергетичних
ресурсів (далі -ПЕР) - це затверджений
уповноваженим на це Кабінетом
Міністрів України органом виконавчої
влади показник їхнього використання на
одиницю зробленої продукції, виконаних
робіт або наданих послуг установленої
якості, орієнтований на прогресивне
виробництво. Згідно п.1.11. цього ж наказу
на рівні підприємств норми питомих
витрат ПЕР повинні встановлюватися як
наскрізні показники з урахуванням
особливостей виробництва.

Технічне нормування на тягу поїздів на
залізницях України здійснюється на
підставі Інструкцій Державної
адміністрації залізничного транспорту
"Укрзалізниця": № ЦТ-0099 від 09.06.2004 року
"Методика розрахунку норм витрат
дизельного палива і електроенергії на
тягу поїздів "(далі Інструкція №ЦТ- 0099)
та № ЦТ-0059 від 05.03.2003 року "Інструкція з
технічного нормування витрат
електричної енергії і палива
локомотивами на тягу поїздів ". Згідно
п.п.3.1., 3.5, 5.1. "Загальних положень
"Інструкції № ЦТ-0099 ця Методика
призначена для виконання аналізу змін
фактичних питомих витрат електричної
енергії і дизельного палива та
прогнозування потреби в
паливно-енергетичних ресурсах на тягу
поїздів депо, залізниці, Укрзалізниці.
Питомі витрати ПЕР у вантажному і
пасажирському русі визначають шляхом
розрахунку по нормооутворюючим
факторам, зміст і коефіцієнти впливу
яких знаходять з рівняння
тягово-енергетичного паспорта з
урахуванням зміни в часі структури
парку локомотивів. В інших видах руху
норми визначають шляхом екстраполяції
на плановий період залежностей, що
апроксимують фактичні питомі витрати
за попередні періоди. Планові норми
витрат ПЕР в основних видах руху -
вантажному і пасажирському, визначають
шляхом корегування досягнутих у
базисному періоді величин фактичних
питомих витрат відносно нових,
передбаченим планом, або с
прогнозованих умов експлуатації
технічних засобів і рівня їхньої
досконалості. На величину планової
питомої витрати впливають слідуючи
нормо утворюючі фактори, які можливо
обрахувати математичним шляхом:
середня вага поїзда, навантаження на
вісь, технічна швидкість, коефіцієнт
дільничної швидкості, частка
порожнього пробігу, структура парку,
технічні характеристики локомотива
(паспортні дані).

На питомі витраті впливають також такі
фактори, як погодні умови (опади,
температура навколишнього середовища,
бічний вітер), технічний стан
локомотива, робота диспетчерського
апарата та кваліфікація машиніста.

Підставою для застосування
економічних санкцій і
адміністративних штрафів є
невиконання вимог з питання
встановлення норм питомих витрат ПЕР
або перевищення показників
міжгалузевих і регіональних норм
питомих витрат, погоджених і
затверджених відповідно до пунктів 7.2 і
7.7 Положення по нормуванню питомих норм
паливно-енергетичних ресурсів у
цивільній промисловості, що
затверджені наказом від 22.10.2002 року №112
Державного Комітету України по
енергозбереженню й зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 07.11.2002
року №878/7166.

Згідно "Порядку розробки та
затвердження планових норм питомих
витрат дизельного палива і електричної
енергії на тягу поїздів" № ІДТ-782 від
09.06.2000 року загальні норми питомих
витрат по видах руху для залізниці
розраховуються на ПЕОМ за діючою
Методикою № ЦТ-0099 на планові обсяги
перевезень і планові показники
використання рухомого складу на рік у
цілому й по кварталах року, і після
розгляду Головним управлінням
локомотивного господарства з
необхідним корегуванням по
енергозбереженню, затверджуються
Національним Агентством з
енергозбереження (НАЕР) і заступником
Генерального директора Укрзалізниці.

До встановлених Укрзалізницею й НАЕР
нормам, по Одеській залізниці згідно
наданих Одеською залізницею доказів у
2008 році економія склала 1,7 тис. тон
дизельного палива і 5,97 млн. кВт
електроенергії, у 2009 році економія
склала 2,1 тис. тон дизельного палива і 9,2
млн. кВт електроенергії, за 7 місяців 2010
року економія 1,7 тис. тон дизельного
палива і 3,4 млн. кВт електроенергії.

Однієї з основних характеристик якості
роботи залізниці в частині економії
енергоресурсів є показник
енергоємності підприємства.
Енергоємність - узагальнений показник
ефективності використання
паливно-енергетичних ресурсів, що
враховує відношення витрати
енергоресурсів на одиницю виконаної
роботи.

Згідно п. 5 Інструкції № ІДТ-782 "Порядок
розробки та затвердження планових норм
питомих витрат дизельного палива й
електричної енергії на тягу поїздів"
служба локомотивного господарства
розподіляє і доводить до локомотивних
депо квартальні і місячні загальні
норми по видах руху питомих витрат
дизельного палива і електроенергії на
тягу поїздів на базі затверджених
Державною адміністрацією залізничного
транспорту "Укрзалізниця" річних і
квартальних планових питомих норм.

Норми питомих витрат дизельного
палива і електричної енергії на
тягу поїздів затверджуються
Національним Агентством з
енергозбереження (НАЕР) і
Укрзалізницею для Одеської залізниці
як юридичної особи - підприємства. При
цьому жодним нормативно-правовим актом
не передбачений вплив
внутрішньогосподарського розподілу
цих норм по окремим структурним
підрозділам юридичної особи на питання
дотримання загалом встановлених для
цієї юридичної особи норм питомих
витрат ПЕР.

При цьому, відповідач зробив перевірку
лише одного структурного підрозділу
Одеської залізниці - локомотивного
депо ст. Т. Шевченка, яке не має статусу
юридичної особи, і на підставі
перевищення ним норм доведених в
порядку внутрішньогосподарського
розподілу зробив висновок про
понаднормове використання дизельного
палива Одеською залізницею як
юридичною особою.

Позивачем, як юридичною особою,
економія паливно-енергетичних
ресурсів проти встановлених
Укрзалізницею та НАЕР норм за весь
перевіряємий період доведена та,
відповідно до статті 130 КЗпП України,
при покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.( а.с.1-61 т.3 , а.с. 126-250 т.4).

Щодо вимоги про проведення
претензійно-позовної роботи з
Віділковою лікарнею ст. Котовськ про
відшкодування зайво перерахованих
грошових коштів шляхом їх повернення
або надання відповідних послуг на
суму 181,04 тис.гривень.

У разі сплину терміну позовної
давності, вимога вжити заходи щодо
відшкодування порушень за рахунок
відповідальної особи (начальник
Локомативного депо ст. Котовськ
Курганський С.Д.) шкоду у порядку та
розмірі встановленому ст.ст.130-136 КЗпП
України.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що
05.03.2005 року між Одеською залізницею та
дільничною лікарнею станції Котовськ
укладено договір № ОД/Т-05-347-НЮ про
надання послуг по проведенню
обов'язкового медичного огляду
працівників залізниці. Послуги
передрейсового та післярейсового
огляду, згідно умов Договору
надавались лікарнею та, на підставі
актів виконаних робіт, своєчасно і в
повному обсязі оплачувались
залізницею.

Тобто виконання в даному випадку вимог
ст. 193 ГК України є доведеним і не
оспорюється відповідачем.

Пунктом 3.3 Договору від 06.03.2005 року
№ОД/Т-05-347-НЮ передбачено, що розмір
плати переглядається у випадку
зменшення ціни на послугу, про що
укладається Додаткова угода. Тобто, при
збільшенні або зменшенні одної із
складових калькуляції, що не
призводить до підвищення або зниження
загальної ціни на послугу, додаткова
угода не укладається.

В обґрунтування своїх позовних вимог в
цій частині позивач послався як на
обов'язок належного виконання
договірних умов і відсутність права
перевірки внутрішніх витрат лікарні,
так і на той факт, що загальна ціна на
послугу по договору не є завищеною з
огляду на неодноразові підвищення
заробітної плати працівникам
бюджетних установ, в той час як фонд
оплати праці працівників лікарні є
складовою частиною калькуляції по
наданню послуг з передрейсового та
післярейсового медичного огляду.

Крім того зустрічною звіркою
документального підтвердження виду,
обсягу і операцій та розрахунків, що
здійснювались дільничною лікарнею ст.
Котовськ Одеської залізниці з
відокремленим структурним підрозділом
Локомотивне депо Котовськ ДП "Одеська
залізниця" від 27.09.2010 року № 910-40/128 не
встановлено факт завищення
калькуляційної вартості передрейсових
та післярейсових медоглядів (а.с. 145-154
т.2).

Відповідачем не було надано суду 1-ї
інстанції належних доказів завищення
загальної ціни на послуги за договором
№ ОД/Т-05-347-НЮ від 06.03.2005 року з
урахуванням всіх складових розрахунку
відповідної послуги, що виходячи з
приписів ст. 71 КАС України обумовлює
бездоказовість тверджень про
наявність порушення у вигляді зайво
перерахованих позивачем коштів за
медичні передрейсові огляди.

Суд 1-ї інстанції прийшов до вірного
висновку, що вимога про проведення
претензійно-позовної роботи з
Відділковою лікарнею ст.Котовськ щодо
відшкодування послуг на суму 181,04 тис.
грн.є протиправною та підлягає
скасуванню разом з вимогою про
прийняття заходів в іншому випадку , у
разі сплину терміну позовної давності ,
вжити заходи щодо відшкодування
порушень за рахунок відповідальної
особи (начальник Локомативного депо ст.
Котовськ Курганський С.Д.) шкоду у
порядку та розмірі встановленому
ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю
України,що суперечить вимогам статті
130 КЗпП України відповідно до якої, при
покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Стосовно вжиття заходів до працівників
локомотивного депо ст. ім.Т.Г. Шевченка
про повернення зайво нарахованої та
виплаченої заробітної плати у
загальній сумі 114,88 тис. грн. згідно
Додатку № 5 до акту ревізії в порядку та
розмірах встановлених ст.130-136 КЗпП
України. У разу пропуску встановленого
строку - відшкодувати порушення за
рахунок відповідальних посадових осіб
(зазначених на сторінці 20 акту ревізії)
що допустили зайві грошові виплати
(ст.130-136 КЗпП); про прийняття заходів
щодо проведення перерахунку та
відповідних взаємозвірок щодо сум
перерахувань до державних цільових
фондів на суму 43,21 тис. гривень
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Локомотивне депо станції ім. Т.Г.
Шевченка є структурним підрозділом
Одеської залізниці без права юридичної
особи.

Відповідно до глави II КЗпП України
Колективний договір укладається на
підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності і господарювання, які
використовують найману працю і мають
права юридичної особи.

Колективний договір укладається між
власником або уповноваженим ним
органом (особою), з однієї сторони, і
первинними профспілковими
організаціями. Умови колективного
договору, що погіршують порівняно з
чинним законодавством і угодами
становище працівників, є недійсними.

Положення колективного договору
поширюються на всіх працівників
підприємства, установи, організації
незалежно від того, чи є вони членами
професійної спілки, і є обов'язковими
як для власника або уповноваженого ним
органу, так і для працівників
підприємства, установи, організації.

Закон України „Про колективні
договори і угоди" № 3356 від 01.07.1993 року
(далі Закон № 3356) визначає правові
засади розробки, укладання та
виконання колективних договорів і угод
з метою сприяння регулювання трудових
відносин та соціально-економічних
інтересів працівників і власників.
Згідно ст. 8 Закону № 3356 галузева угода
не може погіршувати становище
робітників порівняно з генеральною
угодою.

Пунктом 1.3. Колективного договору між
адміністрацією Одеської залізниці та
Президією Дорожньої профспілки
залізничників та транспортних
будівельників на 2006-2010 роки,
погодженого конференцією трудового
колективу Одеської залізниці,
встановлено, що положення колдоговору
поширюються на робітників структурних
підрозділів юридичної особи - Одеської
залізниці.

Постановою керівництва Одеської
залізниці та Президії Дорпрофсожа
№Н-6/280 від 03.08.2007 року "Про внесення змін
і доповнень до колективного договору
Одеської залізниці на 2006-2010 роки" в п. 12
Постанови зазначено внести зміни і
доповнення в п.4.17 колективного
договору в наступній редакції: „При
звільненні працівників у зв'язку з
виходом на пенсію вперше, виплачувати
основну одноразову допомогу
відповідно з додатком № 6 к
колективному договору в розмірі не
більше п'яти середньомісячних
заробітків в залежності від стажу
роботи в галузі: до 5 років - один
середньомісячний заробіток; від 5 до 10
років - два середньомісячних
заробітків ; від 10 до 15 років - три
середньомісячних заробітків; понад 15
років - п'ять середньомісячних
заробітків".

Крім того, при звільненні робітника за
власним бажанням на пенсію при
виникненні права на пенсію, але не
пізніше 3-х місяців (без врахування
тимчасової непрацездатності),
виплачувати додаткову допомогу за
сумлінну працю на залізничному
транспорті у наступних розмірах при
стажі роботи в галузі: від 15 до 20 років
для жінок, від 20 до 25 років для
чоловіків - один середньомісячний
заробіток; від 20 до 25 років для жінок,
від 25 до 30 років для чоловіків - два
середньомісячних заробітків; від 25 до 30
років для жінок , від 30 до 35 років для
чоловіків - три середньомісячних
заробітків; від 30 до 35 років для жінок,
від 35 до 40 років для чоловіків - чотири
середньомісячних заробітків; понад 35
років для жінок, понад 40 років для
чоловіків - п'ять середньомісячних
заробітків.

Відповідно п.4.17 Колективного договору
Одеської залізниці локомотивним депо
станції ім. Т.Г. Шевченка правомірно
було визначено розмір вихідної
допомоги у зв'язку з виходом на пенсію.
Підставою для нарахування та сплати є
протоколи засідання комісії з
установлення трудового стажу у
залізничній галузі та розміру допомоги
у зв'язку з виходом на пенсію.

Крім того, згідно Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, нарахування до державних
цільових фондів на одноразову
матеріальну допомогу в зв'язку з
виходом на пенсію та додаткової
допомоги за добросовісний труд на
залізничному транспорті не
нараховується та не утримується.
Нарахування внесків до Пенсійного
фонду на фонд оплати праці обмежений та
має граничну норму. Відповідачем
належних доказів та розрахунків на
підтвердження наявності факту
перевищення позивачем граничних норм
до матеріалів справи не надано, в той
час як позивачем доведено, що фактично
нарахувань (перерахувань) в державні
цільові фонди у сумі 43207,05 грн.
Локомотивним депо станції ім. Т.Г.
Шевченка не проводилось і відповідно
матеріальної шкоди (збитків) не було
завдано.

На думку колегії суддів суд 1-ї
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що вимоги відповідача про
вжиття заходів до працівників
локомотивного депо ст. ім. Т.Г. Шевченка
про повернення зайво нарахованої та
виплаченої заробітної плати у
загальній сумі 114,88 тис. грн. згідно
Додатку № 5 до акту ревізії, в порядку
та розмірах встановлених ст..130-136 КЗпП
України. А у разі пропуску встановлено
строку - відшкодувати порушення за
рахунок відповідальних посадових осіб
(зазначених на сторінці 20 акту ревізії)
що допустили зайві грошові виплати
(ст.130-136 КЗпП); про прийняття заходів
щодо проведення перерахунку та
відповідних взаємозвірок щодо сум
перерахувань до державних цільових
фондів на суму 43,21 тис. грн. проведення
перерахунку та відповідних
взаємозвірок щодо сум перерахувань до
державних цільових фондів на суму 43,21
тис. грн. є протиправними та підлягають
скасуванню у відповідності до вимог
статті 130 КЗпП України. Відповідно до
цієї статті при покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника. ( а.с. 155-173
т.2).

Щодо вжиття заходів про відшкодування
за рахунок відповідальних осіб
(зазначених на сторінці 16 акту) ревізії
у порядку та розмірі встановленому
ст.ст. 130-136 КЗпП України внаслідок не
нарахування орендної плати за період:
грудень 2009 - лютий 2010 роки ДП «Одеська
залізниця» та недотримання доходів у
вигляді орендної плати у сумі 119,24 тис.
гривень.

16.12.2009 року між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Одеській області та ПП
"Еврідіка" було укладено договори
оренди державного майна, що належить до
державної власності,
балансоутримувачем якого є Одеська
залізниця, а саме: приміщення кафе-бару,
розташовані на першому поверсі
бокового корпусу будівлі
пасажирського вокзалу Одеса - Головна,
площею 170,8 кв.м. (№ ОД/Л-10-131дНЮ від 16.12.2009
року); нежитлові приміщення в підвалі
бокового корпусу будівлі
пасажирського вокзалу Одеса-Головна,
площею 38,0 кв.м, (№ОД/Л-10-132дНЮ від 16.12.2009
року). Згідно п.2.1 договорів оренди:
"Орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін,
зазначений у Договорі, але не раніше
дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання - передачі
майна". Пункт 7.1. вищевказаних договорів
оренди передбачає, що Орендодавець
зобов'язаний за участю
Балансоутримувача передати
Орендодавцю в оренду Майно згідно з цим
договором за актом приймання-передачі
майна, який підписується одночасно з
цим договором. Актом
приймання-передачі майна за участю
Балансоутримувача, в особі начальника
вокзалу станції Одеса-Головна
Солдатової Л.В., підтверджується, що
фактична передача орендованого майна в
користування Орендареві відбулася
лише 19.02.2010 року.

Статтею 193 ГК України передбачено, що до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України. Частиною 2 ст. 640 ЦК України
встановлено якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладання договору необхідно також
передання майна, договір є укладеним з
моменту передачі відповідного майна.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" від 10.04.1992 року № 2269-ХІІ (далі
Закон № 2269) виконання зобов'язань
сторонами договору відноситься до
істотних умов договору.

Сторони підписали договори оренди, але
не приступили до їх виконання, оскільки
балансоутримувач не передав майно у
володіння і користування орендаря,
орендар в свою чергу не вступив у
володіння і користування орендованим
майном. За таких обставин, коли
договори не виконувалися обома
сторонами у передбачений ним спосіб,
відсутні підстави вважати, що сторони
досягли згоди по всіх істотних умовах
Договорів.

Згідно ч.2.ст.640, ч.1.ст.795 Цивільного
кодексу України, ст.12 Закону № 2269
обчислення строку дії договорів оренди
починається з моменту фактичної
передачі майна орендареві, а саме з
19.02.2010 року.

Таким чином, Одеська залізниця не мала
правових підстав для нарахування
орендної плати ПП "Еврідіка" за період з
16.12.2009 року по 19.02.2010 року, а тому вимога
відповідача про вжиття заходів щодо
відшкодування порушень у сумі 119,24 грн.
за рахунок відповідальних осіб
(зазначених на сторінці 16 акту ревізії )
є протиправною та підлягає скасуванню
також відповідно до вимог статті 130
КЗпП України згідно якої, при
покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. ( а.с.121-144 т.2).

Щодо вимоги про відшкодування шкоди за
рахунок винних осіб за нестачу
матеріальних цінностей згідно
розрахунку на підставі вимог порядку
визначення розміру збитків у сумі 1 426
597,30 грн. в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 130-136 КЗпП України.

Судом встановлено, що списання об'єктів
основних засобів на момент проведення
ревізії не було проведене, оскільки при
списанні з балансу основних засобів
позивач був зобов'язаний керуватися
Наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 3 березня 2006 року N 211
" Про затвердження Порядку розгляду
звернень підприємств, установ та
організацій, які входять до сфери
управління Міністерства транспорту та
зв'язку України, щодо розпорядження
майном " та "Порядком розгляду звернень,
щодо розпорядження майном залізниць,
підприємств, установ та організацій
залізничного транспорту ",
затвердженим наказом Укрзалізниці №
354-Ц від 16.06.09 року, відповідно до яких
самостійне списання об'єктів основних
засобів з первісною вартістю понад 5000
грн. не дозволялось.

30.09.2010 року комісією Укрзалізниці з
розгляду звернень та матеріалів щодо
розпорядження майновими об'єктами та
відмови від користування земельними
ділянками залізниць, підприємств,
установ та організацій залізничного
транспорту був підписаний протокол №
19/ЦЗ-1-Л .

Пунктом 23 Протоколу розглянуто питання
щодо списання з балансу Миколаївської
дистанції колії Одеської залізниці із
наданням відповідного дозволу
основних засобів згідно з переліком:

побутове приміщення ст. Трихати 68 км.,
інв. номер 11281;

побутове приміщення ст. Трихати 68 км.,
інв. номер 11280;

пасажирська платформа "Блок Пост 225 км.",
інв. номер 12278;

покриття залізничного переїзду
Миколаї - Снігурівка 400 км., інв. номер
12403;

побутове приміщення 1 км. Ст.
Кульбакине, інв. номер 01260.

Таким чином, у зв'язку з необхідністю
отримання відповідного рішення
Міністерства, відсутність вказаних
об'єктів на момент проведення ревізії
викликана неможливістю своєчасного
відображення в бухгалтерському обліку
по незалежних від позивача причинах,
оскільки необхідні зміни в
бухгалтерському обліку могли бути
здійснені тільки після отримання
відповідного рішення Міністерства
транспорту та зв'язку України.

Розрахунок суми 1426,60 тис. грн. був
проведений на підставі " Порядку
визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 січня 1996 року N
116 (далі Порядок № 116).

Порядок № 116 був прийнятий на виконання
розпорядження Президента України "Про
заходи по активізації боротьби з
корупцією і організованою
злочинністю"від 10.02.95 року № 35/95-рп. Як
випливає з преамбули постанови Кабміну
України, яким він був затверджений,
Порядок № 116 прийнятий в цілях
вдосконалення правової бази по
боротьбі з економічною злочинністю.

Відповідно до п. 2 Порядку № 116: "Розмір
збитків від розкрадання, нестачі,
знищення (псування) матеріальних
цінностей визначається за балансовою
вартістю таких цінностей (з
вирахуванням амортизаційних
відрахувань), але не нижче 50 відсотків
балансової вартості на момент
встановлення такого факту з
урахуванням індексів інфляції, які
визначає щомісяця Держкомстат,
відповідного розміру податку на додану
вартість та розміру акцизного збору за
формулою:

РЗ = [(Бв - А) х Іінф + ПДВ + Азб] х 2 + Вп + Вр".

Відповідно до визначень балансової
вартості в нормативно-правових актах
України під балансовою вартістю активу
розуміється їх залишкова вартість.

Балансова вартість активів - вартість,
за якою активи відображено в балансі
підприємства, після вирахування суми
накопиченої амортизації (Постанова
Кабміну України, від 12.10.2000 року № 1554
"Про затвердження Методики оцінки
вартості майна при приватизації").

Балансова вартість активу - вартість
активу, за якою він включається до
підсумку балансу (Мінфін України, Наказ
"Про затвердження Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 32 "Інвестиційна
нерухомість"" від 02.07.2007 N 779).

Балансова вартість (залишкова
вартість) - це вартість, за якою
необоротні активи зараховують до
балансу після вирахування суми зносу
(Розпорядження Федерації профспілок
України від 13.11.2006 року № 180 "Порядок
бухгалтерського обліку, зберігання і
використання необоротних активів у
Федерації профспілок України").

Балансова (залишкова) вартість об'єкту
основних засобів - первісна вартість
об'єкта за вирахуванням його зносу
(Наказ Мінпромполітики України "Щодо
забезпечення обліку основних засобів
та інших необоротних активів" від 11.09.2003
року N 381).

В жодному нормативно-правовому акті не
зазначено, що балансова вартість
активу дорівнює первісної вартості
активу.

Таким чином, застосовувати при
розрахунку розміру збитків відповідно
до п. 2 Постанови 116, показник первісної
вартості при визначені 50% балансової
вартості знищених активів є
неправомірним.

Крім того, відповідно до статті 130 КЗпП
України, при покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника.

Стаття 1166 ЦК України передбачає
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду.

Відповідно до п 2. статті 1166 ЦК України
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини. Таки
докази наявні та представлені
позивачем відповідачеві та суду. Так з
пояснень шляхового майстра ОСОБА_15
вбачається, що рейкозмащувач було
вкрадено, а документи щодо факту
крадіжки було передано до лінійного
відділу на станції Миколаїв УМВС
України.

В поясненні шляхового майстра ОСОБА_16
зазначено, що пасажирська платформа та
залізничний переїзд було демонтовано.

В поясненнях шляхових майстрів ОСОБА_17
та ОСОБА_18 вказано, що демонтаж
побутових приміщень було зроблено ще
до того, як вони обіймали посаду
матеріально-відповідальних осіб.

Положеннями ст. 136 КЗпП України,
передбачено порядок покриття шкоди,
заподіяної працівником.

Покриття шкоди працівниками в розмірі,
що не перевищує середнього місячного
заробітку, провадиться за
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу, а
керівниками підприємств, установ,
організацій та їх заступниками - за
розпорядженням вищестоящого в порядку
підлеглості органу шляхом
відрахування із заробітної плати
працівника.

У решті випадків покриття шкоди
провадиться шляхом подання власником
або уповноваженим ним органом позову
до районного, районного у місті,
міського чи міжрайонного суду.

Посада колійного майстра відсутня в
"Переліку посад і робіт, що заміщаються
або виконуваних працівниками, з якими
підприємством, установою, організацією
можуть полягати письмові договори про
повну матеріальну відповідальність за
незабезпечення збереження цінностей,
переданих їм для зберігання, обробки,
продажу (відпуски), перевезення або
застосування в процесі виробництва, а
також типового договору про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність", затвердженому
постановою Державного Комітету Ради
Міністрів СРСР по праці і соціальним
питанням, Секретаріату всесоюзної
центральної ради професійних союзів
від 28 грудня 1977 року N 447/24, який є діючим
на цей час.

Таким чином, покладання
відповідальності по відшкодуванню
збитку на матеріально-відповідальних
осіб підприємства за наявності їх
пояснень, підкріплених первинними
документами та за відсутності рішення
суду з даного питання, є
необґрунтованим.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного суду України від 29 грудня 1992
року N 14 " Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками " із змінами і
доповненнями, внесеними постановами
Пленуму Верховного Суду України від 28
березня 1997 року N 3, від 3 грудня 1997 року N
12, за правилами ст. 132 КЗпП України за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких її заподіяно, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку, крім
випадків, коли законодавством вона
передбачена у більшому, ніж цей
заробіток, розмірі. Якщо межі
матеріальної відповідальності були
визначені в укладеному з працівником
контракті, вона покладається на нього
відповідно до умов контракту.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема,
слід розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести витрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати".

Оскільки нестачі, виявлені в ході
інвентаризації, викликані невчасним
проведенням операцій по ліквідації і
списанню в бухгалтерському обліку, і не
пов'язані з необхідністю проведення
витрат на оновлення чи придбання майна,
вони не спричинили факту прямої
дійсної шкоди.

Відповідно до п. б Постанови Пленуму
Верховного суду України від 29 грудня 1992
року N 14 на підставі п. 2 ст. 133 КЗпП
України за шкоду, заподіяну зайвими
грошовими виплатами, неправильною
постановкою обліку і зберігання
матеріальних чи грошових цінностей,
невжиттям необхідних заходів до
запобігання простоям, випускові
недоброякісної продукції, розкраданню,
знищенню і зіпсуттю матеріальних чи
грошових цінностей, матеріальну
відповідальність в межах прямої
дійсної шкоди, але не більше середнього
місячного заробітку, несуть винні в
цьому директори, начальники і інші
керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники;
керівники та їх заступники будь-яких
структурних підрозділів, передбачених
статутом підприємства, установи,
організації чи іншим відповідним
положенням.

Виходячи з вищевикладеного, розрахунок
збитку на підставі Порядку № 116 був
зроблений відповідачем неправомірно,
покладання відповідальності по його
відшкодуванню на колійних майстрів
суперечить п. 130, 132, 133 КЗпП України, п.2
ст. 1166 ЦК України. Тому суд 1-ї інстанції
прийшов до вірного висновку про
протиправність зазначеної вимоги
відповідача та її скасуванню. (а.с.174-210
т.2).

Стосовно вимоги провести перерахунок
та відповідні взаємозвірки щодо сум
перерахувань до державних цільових
фондів у сумі 4,04 тис. грн. (зарахувати в
рахунок майбутніх платежів).

Судом 1-ї інстанції встановлено, що в
акті ревізії зазначено тільки суму
зайво перерахованих коштів в сумі 4043,07
грн. у зв'язку із надмірно сплаченою
заробітною платою в сумі 10962,33 грн. без
врахування суми не сплачених внесків в
сумі 4455,93 грн. на не донараховану
заробітну плату у сумі 11879,32 грн. згідно
законів України : «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 року N 1533-III ", «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 № 2240-III та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-XІV.

При проведенні перерахунку
/нарахуванні або утриманні/ заробітної
плати проводиться перерахунок
обов'язкових платежів до державних
цільових фондів і підприємством
проводиться сплата різниці яка виникла
в результаті перерахунку до цих фондів.

Вимога відповідача про зайво сплачені
кошти до цільових фондів в сумі 4043,07
грн. є неправомірною, оскільки з
урахуванням суми недоплати до фондів у
розмірі 4455,93 грн., недоплата до фондів
становить 412,86 грн., а згідно акту
ревізії встановлено, що в ході ревізії
порушення усунуто в повному обсязі
шляхом нарахування та утримання коштів
(а.с. 67 т.1.).

Щодо вимоги про прийняття заходів до
відкоригування в обліку вартість
активів шляхом збільшення вартості
локомотивів по локомотивному депо ст.
ім. Т.Г. Шевченка на суму 218,4 тис. грн.
судом встановлено, що нарахування
амортизації у структурному
відокремленому підрозділі Одеської
залізниці локомотивному депо ст. ім.
Т.Г. Шевченка (далі - ТЧ-5) здійснюється
згідно із П(С)БО 7, Наказом МФУ № 561 от
30.09.03 року „ Про затвердження
Методичних рекомендацій з
бухгалтерського обліку основних
засобів" (далі Методичні рекомендації),
а також Обліковою політикою
Укрзалізниці.

Згідно п. 23 П(С)БО 7 нарахування
амортизації здійснюється на протязі
строку корисного використання
(експлуатації) об'єкта, який
встановлюється на підприємстві при
визнанні об'єкта активом, та
призупиняється на період його
реконструкції, модернізації, добудови,
дообладнання чи консервації.

Згідно п. 14 П(С)БО 7, а також п. 31
Методичних рекомендацій, однією з
основних ознак модернізації основних
засобів являється те, що дані роботи
призводять до збільшення очікуваних
майбутніх вигод від використання
об'єктів основних засобів. Витрати, що
здійснюються для підтримання об'єкта в
робочому стані та одержання первісно
визначеної суми майбутніх економічних
вигод від його використання, являються
ні чим іншим як ремонтом основних
засобів.

Класифікація робіт по ремонту рухомого
складу або на роботи по модернізації
проводиться згідно Правил капітальних
ремонтів рухомого складу на
Укрзалізниці затверджених згідно з
наказом „Укрзалізниці" від 10.10.05 року №
505-ЦВ, наказом „Укрзалізниці", від 13.12.2005
року № 691-ЦЗ, а також згідно Правил
капітального ремонту дизель-поїздів.
Дані правила являються основним
керівним документом при виконанні
капітальних ремонтів і регламентують
порядок виконання робіт та визначають
основні вимоги до відремонтованих
об'єктів. Всі роботи по капітальному
ремонту рухомого складу були
направлені на підтримання даних
об'єктів в робочому стані і
відповідності їх правилам безпеки руху
на залізниці, що підтверджується
Правилами капітального ремонту
об'єктів рухомого складу на залізниці.

Згідно з первинними документами ВАТ „
Дніпропетровський тепловозоремонтний
завод" в ході капітального ремонту
вищенаведених об'єктів рухомого складу
проводились роботи по капітальному
ремонту тепловозів, ремонту колісних
пар та обладнання тепловозів системою
контролю за витратами палива БИС-Р.
Дані роботи проводяться, як зазначено
вище, згідно з договорами на
капітальний ремонт з метою підтримання
тепловозів в робочому стані і
забезпечення виконання ними первісно
закладених функцій. Дані роботи не
призводять до збільшення в майбутньому
вигод від експлуатації ремонтуємих
локомотивів.

В 2009 році ТЧ-5 проводились роботи з
капітального ремонту рухомого складу
відповідно до Правил капітального
ремонту наступних об'єктів рухомого
складу: 2ТЕ 10М №2832 А.Б.; ЧМЕ-3 №6213.

Роботи по капітальному ремонту
проводились згідно з пакетом первинних
документів, якими був оформлений
капітальний ремонт кожної
вищенаведеної одиниці рухомого складу
(акти виконаних робіт, рахунки-фактури,
калькуляції).

Вартість модернізації при
капітальному ремонті вагону 2ТЕ 10М №2832
А.Б. відповідно до актів по
модернізації № 370, 371 від 27.04.2009 року
становить 41150 гривень. Період
проведення модернізації тепловозу №2832
А.Б відповідно до акту приймання-здачі -
12 днів: з 06.04.2009 року по 17.04.2009 року.

Вартість модернізації при
капітальному ремонті вагону ЧМЕ-3 №621
Зу відповідно до актів по модернізації
№ 300/1, 304 від 10.04.2009 року становить 42424
гривень. Період проведення
модернізації тепловозу № 6213 - 13 днів: з
09.04.2009 року по 27.04.2009 року.

Таким чином, проведення модернізації
локомотивів 2ТЕ 10М №2832 А.Б., ЧМЕ-3 №6213
припадає на один звітний період -
квітень 2009 року.

Відповідно до п. 23 П(С)БО 7 амортизація
призупиняється на період модернізації
об'єкта основних засобів починаючи з
періоду, наступного за місяцем
виведення з експлуатації (п. 29 П(С)БО №
7). Оскільки модернізація проводилась у
межах одного місяця, то підстав для
призупинення амортизації не було.

Інші роботи з капітальному ремонту
об'єктів рухомого складу не являються
модернізацією, тому підприємство не
повинно було призупиняти нарахування
амортизації на період капітального
ремонту вищенаведених об'єктів
рухомого складу.

Таким чином, роботи по капітальному
ремонту в об'ємі КРП (продовженням
терміну служби) та КР-2 об'єктів
рухомого складу не призводили до
збільшення очікуваних майбутніх вигод
і, як наслідок, амортизація
нараховувалась правомірно по
вищевказаним тепловозам в період їх
капітального ремонту, а отже вимога
щодо відкоригування в обліку вартість
активів шляхом збільшення вартості
локомотивів по Локомотивному депо
ст.ім Шевченка на суму 21847 тис. грн. є
протиправною та підлягає скасуванню
(а.с.63-71 т.4).

Відносно вимоги щодо здійснення
закупівлі згідно із вимогами
законодавства про закупівлю товарів,
робіт та послуг за державні кошти без
застосування тендерних процедур.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що при
придбанні позивачем нафтопродуктів у
ДП "Укрзалізничпостач" в ревізуємому
періоді діяли наступні законодавчі
акти по регулюванню операцій
здійснення закупівель товарів, робіт і
послуг за державні кошти: Закон України
"Про закупівлю товарів, робіт, послуг за
державні кошти " від 22.02.2000 року № 1490-ІІІ
з 22.02.2000 року по 02.04.2008 року, постанова
Кабміну України від 28.03.2008 року № 274 "Про
здійснення закупівель товарів, робіт,
послуг за державні кошти " з 02.04.2008 року
по 22.10.2008 року, постанова Кабміну
України від 17.10.2008 року № 921 (із змінами
та доповненнями) з 22.10.2008 року.

У відповідності до п. 1 Положення про
"Державну адміністрацію залізничного
транспорту України", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.02.1996 року № 262 Укрзалізниця є
органом управління залізничного
транспорту. У сферу управління
Укрзалізниці входять Донецька,
Львівська, Одеська, Південна,
Південно-Західна й Придніпровська
залізниця, а також інші об'єднання,
підприємства й організації
залізничного транспорту.

Згідно листа Міністерства економіки
України від 14.04.2009 року № 5001 - 26/122 " Про
особливості економічних відносин
залізничного транспорту" визначено, що
виконання функцій господарюючого
суб'єкта в сфері залізничного
транспорту покладене винятково на
Укрзалізницю, яка фактично є єдиним
розпорядником державних коштів у сфері
залізничного транспорту.

Згідно наказу Державної адміністрації
залізничного транспорту України
"Укрзалізниці" від 13.04.1992 року №26
створено ДП "Укрзалізничпостач", на яке
покладено функції забезпечення
підприємств залізничного транспорту
України матеріально-технічними
ресурсами.

Між ДП "Одеська залізниця" та ДП
"Укрзалізничпостач" укладено договори
на придбання нафтопродуктів та
продукції виробничо-технічного
призначення: договір від 29.12.2007 року
№ЦХП-50208 на загальну суму 580709,00 тис.
грн., договір від 26.12.2008 року № ЦХП-50209 на
загальну суму 678078,00 грн.; договір від
29.12.2007 року № ЦХП-50108, від 26.12.2008 року №
ЦХП-50109.

Процедура закупівлі в одного учасника
застосовувалась замовником відповідно
до вимог статті 14 вищевказаного Закону
України № 1490-ІІІ.

Застосування процедури закупівлі в
одного учасника потребує отримання
відповідного висновку Комісії згідно
із статтею 33 Закону № 1490-ІІІ, якщо
очікувана вартість закупівлі
перевищує 30 тисяч гривень для товарів
та послуг та 300 тисяч гривень для робіт.

При прийнятті рішення щодо можливості
застосування процедури закупівлі
враховується висновок Тендерної
палати України щодо правомірності
застосування замовниками процедур
закупівель згідно із Законом № 1490-ІІІ,
який може бути наданий згідно з
положеннями частини другої статті 17
Закону № 1490-ІІІ.

Відповідно до частини другої статті 173
Закону № 1490-ІІІ Тендерною палатою
України на запит Укрзалізниці надано
Висновок від 05.09.2006 року № 05/09/01. Згідно
з цим Висновком і враховуючи те, що
Укрзалізниця є єдиним
виробничо-технологічним комплексом та
головним розпорядником державних
коштів, є доцільним створення єдиного
постійно діючого тендерного комітету
Укрзалізниці, що не суперечить нормам
Закону України "Про закупівлю товарів,
робіт, і послуг за державні кошти ".
Такий єдиний тендерний комітет має
право здійснювати процедури
державних закупівель для
відповідних залізниць, підприємств та
організацій, які належать до сфери
управління Укрзалізниці з подальшим
укладанням договорів про закупівлю
підпорядкованими підприємствами,
установами та організаціями.

Закупівлі в межах єдиного
виробничо-технічного комплексу
Укрзалізниці (між підприємствами,
установами Укрзалізниці) можуть
здійснюватися без застосування вимог
Закону України " Про закупівлю товарів,
робіт, і послуг за державні кошти ".

Закупівлі у спеціалізованого
підприємства ДП "Укрзалізничпостач"
можуть здійснюватися за процедурою
закупівлі в одного виконавця з
урахуванням вимог статей 33, 14 Закону
України " Про закупівлю товарів, робіт,
і послуг за державні кошти".

З 22.10.2008 року закупівля товарів, робіт,
та послуг за державні кошти
здійснюється у відповідності до
Положення № 921.

Відповідно до Закону України " Про
залізничний транспорт ", Положення "Про
Державну адміністрацію залізничного
транспорту України", затвердженого
постановою Кабміну України від 29.02.1996
року №262, наказу Державної
адміністрації залізничного транспорту
України від 13.04.1992 року №26 про
створення ДП "Укрзалізничпостач", саме
на "Укрзалізничпостач" покладено
функції забезпечення підприємств
залізничного транспорту України
матеріально-технічними ресурсами.

Згідно з ч. 6 ст. 4 Закону України " Про
залізничний транспорт " управління
процесом перевезень у внутрішньому та
міжнародному сполученнях, а також
регулювання виробничо-господарської
діяльності у сфері організації і
забезпечення цього процесу
залізницями, підприємствами,
установами та організаціями
проводяться централізовано і належать
виключно до компетенції Укрзалізниці,
яка здійснює функції господарюючого
суб'єкта.

Згідно листа Міністерства економіки
України від 14.04.2009 року № 5001 - 26/122 " Про
особливості економічних відносин
залізничного транспорту" закупівлю
товарів, робіт і послуг "Укрзалізниця"
повинна здійснюватись згідно вимог
Положення " Про закупівлю товарів,
робіт і послуг за державні засоби",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.11.2008 року № 1017.
Укладання договорів закупівель між
залізницями, об'єднаннями,
підприємствами, організаціями які
входять у сферу керування
"Укрзалізниці" може здійснюватися без
застосування вимог зазначеного
положення в порядку, який визначає
"Укрзалізниця"".

Закон України " Про залізничний
транспорт" є спеціальним нормативним
актом, який регулює відносини на
залізничному транспорті, і відповідно
має вищу юридичну силу ніж підзаконні
нормативні акти, тобто постанова КМУ №
921 із змінами внесеними постановою КМУ
від 19.11.2008 року № 1017.

За таких обставин, враховуючи, що
Законом України " Про залізничний
транспорт " регулювання
виробничо-господарської діяльності у
сфері організації і забезпечення
процесу перевезень у внутрішньому і
міжнародному сполученнях залізницями,
підприємствами, установами та
організаціями проводяться
централізовано і належать виключно до
компетенції Укрзалізниці, яка здійснює
функції господарюючого суб'єкта, і
актами останньої покладено на ДП
"Укрзалізничпостач" функції
забезпечення підприємств залізничного
транспорту України
матеріально-технічними ресурсами,
виключається застосування процедури,
передбаченої постановою Кабміну
України № 921.

Вищевикладене підтверджується листом
Міністерства економіки України від
14.04.2009 року № 5001-26/122.

Крім того, постановою Кабміну України
від 16.12.2009 року № 1360 "Про особливості
закупівлі товарів, робіт, та послуг,
необхідних для забезпечення процесу
залізничних перевезень " на
законодавчому рівні закріплено право
Залізниці проводити закупівлю у ДП
"Укрзалзіничпостач" товарів, робіт і
послуг, необхідних для забезпечення
процесу залізничних перевезень за
процедурою закупівлі у одного учасника
без погодження Міністерством
економіки України.

В 2008, 2009 роках були діючими договори на
поставку нафтопродуктів від ДП
"Укрзалізничпостач":

договір від 29.12.2007 року № ЦХП-50208 на
загальну суму 580709,00 тис. грн.. з ПДВ;

договір від 26.12.2008 року № ЦХП-50209 на
загальну суму 490332,00 тис. грн.. з ПДВ.

Додатковою угодою №1 до договору №
ЦХП-50208 від 29.12.2007 року змінено п.2.2.2
Договору щодо зменшення складської та
транзитної націнки відповідно до
Наказу Укрзалізниці 010-Цвід 16.01.2008 року.

У зв'язку із тенденцією збільшення
обсягів перевезень на протязі першого
кварталу 2008 року виникла необхідність
в корегуванні планів на закупівлю
нафтопродуктів на підставі чого ДП
"Одеська залізниця" та ДП
"Укрзалізничпостач" укладено додаткові
угоди від 12.03.2008 року №2. та від 06.08.2008
року № 3 до договору ЦХП-50208 від 29.12.2007
року. З урахуванням додаткових угод
сума договору № ЦХП-50208 від 29.12.2007 року у
зв'язку з плануємим збільшенням
обсягів закупки нафтопродуктів склала
798464,0 тис. грн.

Додатковою угодою №1 до договору №
ЦХП-50209 від 26.12.2008 року змінено п. 2.2.2
Договору щодо зменшення складської та
транзитної націнки відповідно до
Наказу Укрзалізниці 004а-Ц від 05.01.2009
року.

У зв'язку із необхідністю закупівлі
(крім нафтопродуктів) вугільної
продукції між ДП "Одеська залізниця" та
ДП "Укрзалізничпостач" укладено
додаткову угоду від 15.04.2009 року №2. У
зв'язку з чим загальна сума по договору
№ЦХП-50209 від 26.12.2008 року була збільшена
до 678074,0 тис. гривень.

Таким чином, збільшення загальної суми
по вищезазначеним договорам відбулась
у зв'язку з збільшенням обсягів
закупівлі нафтопродуктів в 2008 році, та
додаткової закупівлі вугільної
продукції у 2009 році.

При розрахунку різниці між загальною
вартістю придбаних товарів та їх
вартістю за домінуючими ринковими
цінами відповідачем застосовувались
Методичні рекомендації з визначення
суми збитків у разі порушення
законодавства у сфері закупівель
Головного контрольно-ревізійного
управління України №89. Зазначені
Методичні рекомендації вступили в силу
з 13.04.2010 року тобто на операції
закупівлі нафтопродуктів у періоді з
01.07.2008 року по 31.12.2009 року вони не
повинні застосовуватися.

Відповідно до п. 2 Методичних
рекомендацій № 89 сума збитків з-за
порушення законодавства у сфері
закупівель розраховується внаслідок:
закупівлі товарів без застосування
відповідних процедур (п.5); внаслідок
поділу предмета закупівлі (п.6);
внаслідок порушення процедур, якщо
такі порушення призвели до
неправомірного вибору переможців або
неправомірного відхилення тендерних
пропозицій учасників (п.7); внаслідок
збільшення ціни (п.8); внаслідок
порушення вимог щодо виконання
договору про закупівлю, а саме
технічних характеристик предмету
закупівлі (п.9); внаслідок порушення
процедур, якщо такі порушення призвели
до допущення до оцінки учасників, які є
пов'язаними особами (п. 10); внаслідок
безпідставного застосування процедури
закупівлі в одного учасника (п.11).

Відповідно до Закону України " Про
залізничний транспорт ", Положення про
Державну адміністрацію залізничного
транспорту України, затвердженого
постановою КМУ від 29.02.1996 року №262,
наказу Державної адміністрації
залізничного транспорту України від
13.04.1992 року №26 про створення ДП
"Укрзалізничпостач", саме на
"Укрзалізничпостач" покладено функції
забезпечення підприємств залізничного
транспорту України
матеріально-технічними ресурсами.

ДП "Укрзалізничпостач" проведено
процедуру закупівлі нафтопродуктів в
м. Києві у відповідності до норм Закону
№ 1490 у 2008 році, та Постанови КМУ №921 у 2009
році.

Таким чином підстав з визначення суми
збитків у разі порушення законодавства
у сфері закупівель, зазначених в п. 5-11
Методичних рекомендацій № 89, не
вбачається.

Крім того, при розрахунку різниці між
загальною вартістю придбаних товарів
та їх вартістю за домінуючими
ринковими цінами в сумі 130835 тис. грн.
визначення домінуючої ціни зроблено в
порушення п. 4 Методичних рекомендацій
№ 89.

Згідно п. 4 Методичних рекомендацій №89
термін "домінуюча ринкова ціна"
вживається у значенні переважної
(середньостатистичної, експертної)
ціни на предмет закупівлі, яка
сформувалась на території
адміністративно-територіальної
одиниці, де замовником проводиться
процедура закупівлі, і яка визначена і
задокументована органом,
уповноваженим регулювати та/або
моніторити ціни і тарифи на окремі види
продукції, товари і послуги.

Домінуюча ціна відповідачем визначена
на підставі даних отриманих від
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України.

Основним завданням Антимонопольного
комітету відповідно до ст. 3 Закону
України від 26.11.1993 року № 3659-ХІІ є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині: 1)
здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції; 2) контролю за
концентрацією узгодженими діями
суб'єктів господарювання та
регулюванням цін (тарифів) на товари, що
виробляються (реалізуються) суб'єктами
природних монополій; 3) сприяння
розвитку добросовісної конкуренції.

Таким чином, проводити моніторинг цін і
тарифів на товари та послуги не входить
до завдань Антимонопольного комітету.

Проведення цінових спостережень на
споживчому та товарних ринків,
проведення моніторингу цін і тарифів
на товари і послуги споживчого ринку
віднесено до завдань Держцінінспекцій
відповідно до п. З, 4 "Положення про
Державну інспекцію з контролю за
цінами ", затвердженого постановою КМУ
від 13.12.2000 року №1819. Саме інформація
надана Держінспекіями з контролю за
цінами повинна враховуватись при
проведенні аналізу рівня цін на
дизельне паливо.

Крім того в інформації, наданій
Одеським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
зазначені мінімальні та максимальні
закупівельні ціни на дизпаливо (без
визначення марки дизельного палива)
відповідно моніторингу цін на ринку
роздрібної реалізації пального через
мережу АЗС на території тільки м. Одеси
та Одеської області.

Одеською залізницею використовується
дизельне паливо марки Л-0,2-62, ДСТУ 3868-99.
Єдиним виробником нафтопродуктів на
території Одеської області є ПАО
"Лукойл-Одеський НПЗ". На запит Одеської
залізниці № ТП-04/215 від 30.09.2010 року ПАО
"Лукойл-Одеський НПЗ" відповів, що
дизельне паливо марки Л-0,2-62 не
виробляється .

Таким чином, ціни надані Одеським
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України на
дизельне паливо по м. Одесі та Одеській
області не включає дизельне паливо
марки Л-0,2-62.

В порушення п.4 Методичних рекомендацій
№ 89 відповідач, при визначенні
домінуючої ціни, застосував не
середньостатистичну ціну, а мінімальну
ціну на дизельне паливо без врахування
марки дизельного палива.

При цьому структурні підрозділи
Одеської залізниці розташовані у шести
областях України і використання
інформації, наданої Одеським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
тільки по м. Одесі і Одеській області не
є вірним.

На запити Одеської залізниці до
Державних інспекцій з контролю за
цінами в Миколаївській області № НФ-10586
від 21.09.2010р, в Кіровоградській області
№ НФ-10/588 від 21.09.2010 року, в Херсонській
області № НФ-12/39271 від 21.09.2010 року
отримано інформацію щодо цін на
дизельне паливо, які вищі ніж ціни
поставок ДП "Укрзалізничпостач".

Державним підприємством
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач", відповідно до
Положення про закупівлю № 921, у березні
2009 року були проведені процедури
закупівель запасних частин для ремонту
вантажних вагонів (у т.ч. замків,
запобіжників замків, підйомників
замків, валиків підйому та інше).

Оголошення про проведення торгів були
опубліковані в інформаційному
бюлетені "Вісник державних закупівель"
№ 8 (344) від 23.02.2009 року і № 9 (345) від 02.03.2009
року. Інформація про торги,
опублікована в засобах масової
інформації, була загальнодоступною, і
прийняти участь у торгах могли всі
зацікавлені організації. Також,
найбільшим вітчизняним виробникам
закупівельної продукції були
відправлені запрошення взяти участь у
торгах до ВАТ "Кременчуцький
сталеливарний завод"(лист від 24.02.2009
року № ЦХПЗ зч-20/138-1) та
"Дніпродзержинський сталеливарний
завод"(лист від 24.02.2009 року № ЦХПЗ
зч-20/138-2 МП).

Торги відбулися 17.03.2009 року і 24.03.2010
року. Незважаючи на відправлені
запрошення, виробники участі в торгах
не прийняли. За результатами торгів
переможцем оголошено ТОВ "Торекс", з
яким були укладені договори поставки.

Отже, висновок відповідача по
включенню до акту порушень у вигляді
неправомірної закупівлі товарів без
застосування тендерних процедур у ДП
"Укрзалізничпостач", зайвих витрат та
завдання матеріальної шкоди при
здійсненні придбання нафтопродуктів у
ДП "Укрзалізничпостач", порушення
процедури закупівлі продукції
виробничо-технічного призначення у ДП
"Укрзалізничпостач" та завдання при
цьому матеріальної шкоди (збитків)не
знайшли своє підтвердження.

Щодо неправомірної закупівлі товарів
без застосування тендерних процедур у
ТОВ НВП "Квазар комплекс", судом 1-ї
інстанції було встановлено, що згідно з
п.5 ст.2 Закону України "Про закупівлю
товарів, робіт і послуг за державні
кошти" замовник, на період проведення
процедури закупівлі має право для
поточних потреб здійснити закупівлю
необхідного предмета закупівлі без
застосування процедури закупівлі, на
суму коштів, яка не перевищує 10
відсотків загальної очікуваної
вартості предмета закупівлі.

Службою матеріально - технічного
забезпечення ДП "Одеська залізниця"
оголошенні торги на закупівлю:
"Електроламп загального призначення"на
суму 487,0 тис грн., "Електроламп
люмінесцентних ртутних низького тиску,
натрієвого високого тиску та ртутні
високого тиску" на суму 828,0 тис. грн. та
"Електролампи спеціального
призначення" на суму 316,0 тис. грн.
Розкриття тендерних пропозицій
відбулося 24.03.2008 року.

Договори на закупівлю електроламп з
ТОВ "Науково - виробниче підприємства
"Квазар Комплекс"від 10.04.2008 року №ОД/НХ -
08 - 245 на суму 31.44 тис грн.; з приватним
підприємством "Електросвітлотехніка"
від 09.04.2008 № ОД/НХ -08 -243/ню на суму 53,1 тис.
грн. та ТОВ "Резон Плюс" від 04.04.2008 року
№ОД/НХ - 08 - 224 на суму 48,6 тис. грн.
укладені відповідно до п.5 ст.2 Закону
України та не перевищують 10 відсотків
очікуваної вартості закупівлі.

Щодо порушення процедури закупівлі
автомобіля у ТОВ ВКФ
"Електронтехсервіс ЛТД", суд І
інстанції встановив, що відповідно до
п.2.1.2 дод.7 тендерної документації
учасник повинен був підтвердити свої
стосунки з виробником, шляхом надання
відповідних документів. З матеріалів
справи вбачається, що відповідно до
дистриб'ютерського договору від 01.04.2008
року ТОВ „Порше Україна" надало свої
права на продукцію (автобус Фольцваген
Т5 Комбі) з правом передоручення ТОВ
„Автосоюз", яке в свою чергу, на
підставі вищезазначеного договору
передоручило ці права ТОВ „ВКФ
Електронтехсервіс ЛТД ", про що
свідчить надана копія дилерського
договору від 25.06.2008 № 062008.

Таким чином, під час оцінки та
прийняття рішення щодо допущення до
оцінки даної тендерної пропозиції,
тендерним комітетом було зроблено
висновок про те, що відносини між ТОВ „
ВКФ Електронтехсервіс ЛТД " та
виробником доведені в повному обсязі
та жодної невідповідності вимогам
тендерної документації немає. Окрім
того, слід зазначити що пункт 2.1.2 дод. 7
тендерної документації був внесений до
тендерної документації саме на вимогу
замовника і Тимчасовим положенням про
закупівлю товарів, робіт і послуг за
державні кошти затвердженим
постановою Кабміну України від 28
березня 2008 року № 274 не передбачений.

Тому висновок відповідача про те, що
при проведені закупівлі були допущені
порушення, є безпідставним та вимога
щодо здійснення закупівлі згідно із
вимогами законодавства про закупівлю
товарів робіт та послуг за державні
кошти є протиправною ( а.с.1- 71 т.4).

Стосовно опрацювання матеріалів
ревізії та вжиття заходів про усунення
виявлених порушень та розгляду
питання щодо притягнення до
відповідальності винних осіб та вимога
щодо розгляду питання про
відповідності займаній посаді
працівників та керівників структурних
підрозділів в яких встановлені суттєві
фінансові порушення, що призвели до
матеріальної шкоди (збитків)
державного підприємства.

Зазначені вимоги також є протиправними
та підлягають скасуванню тому,що
позивачем матеріали ревізії
опрацьовані та на акт ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Одеська залізниця» за період з 01.01.2008
року по 31.03.2010 року надані заперечення
за № Н- 7/500 18.10.2010 року ( а.с. 134-184 т.1).

Частиною 2 ст.19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органів місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок проведення Державною
фінансовою інспекцією інспектування
встановлюється Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року N
550 «Про затвердження Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами».

Відповідно до п. 16 Порядку ревізія
проводиться шляхом не тільки
«документальної перевірки, що
передбачає контроль за установчими,
фінансовими, бухгалтерськими
(первинними і зведеними) документами,
статистичною та фінансовою звітністю,
господарськими договорами,
розпорядчими та іншими документами
об'єкта контролю, пов'язаними з
плануванням і провадженням
фінансово-господарської діяльності,
веденням бухгалтерського обліку,
складенням фінансової звітності», але
також і «фактичної перевірки», що
передбачає «контроль за наявністю
грошових сум, цінних паперів, бланків
суворої звітності, оборотних і
необоротних активів, інших
матеріальних і нематеріальних
цінностей шляхом проведення
інвентаризації, обстеження та
контрольного обміру виконаних робіт,
правильністю застосування норм витрат
сировини і матеріалів, виходу готової
продукції і природних втрат шляхом
організації контрольних запусків у
виробництво, контрольних аналізів
готової продукції та інших аналогічних
дій за участю відповідних
спеціалістів».

Документальна і фактична перевірки
проводяться щодо дотримання вимог
законів та інших нормативно-правових
актів.

Державна фінансова інспекція в
Одеській області (КРУ в Одеській
області) при проведені ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Одеська залізниця» за період з 01.01.2008
року по 31.03.2010 року, за результатами
якої встановлено ряд порушень та
недоліків, що відображені в акті
ревізії від 07.10.2010 р № 06-13/662 вимоги
вищевказаних нормативних актів не
виконало, у зв'язку із чим припустилася
помилок при встановлені результатів
(висновків) порушень ДП «Одеська
залізниця» при здійснені останнім
своєї фінансово-господарської
діяльності.

Наведені в акті ревізії факти порушень
законодавства повністю спростовуються
первинними фінансово-господарськими
та бухгалтерськими документами.

З огляду на вищевказане колегія суддів
вважає, що суд 1-ї інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
зазначену постанову з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Підстав для скасування або зміни
вказаної постанови колегія суддів не
вбачає, а доводи апеляційних скарг
суттєвими не являються та висновків
суду 1-ї інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 та
п.1 ч.1 ст. 205 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Одеській
області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року по адміністративній справі за
позовом Державного підприємства
«Одеська залізниця» до Державної
фінансової інспекції в Одеській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги №15-06-23-14/4793 від 21.05.2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий суддя:/підпис/Ю.В.
ЯковлевСуддя:/підпис/С.І.
ЖукСуддя:/підпис/Д.В. Запорожан