Справа № 2а-9958/11/0170/4
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/800/40507/13

К/800/40691/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01 квітня 2013 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2013року

у справі №2а-9958/11/0170/4

за позовом 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_6,

3) ОСОБА_7,

4) ОСОБА_8,

5) ОСОБА_9,

6) ОСОБА_10,

7) ОСОБА_11,

8) ОСОБА_12,

9) ОСОБА_13,

10) ОСОБА_14,

11) ОСОБА_15,

12) ОСОБА_5

до 1) Чорноморської
районної державної адміністрації

Автономної Республіки Крим,

2) Кримського Республіканського
підприємства "Бюро реєстрації та

технічної інвентаризації
м.Євпаторії",

3) Реєстраційної служби Чорноморського
районного управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Чорноморське

районне споживче товариство,

про визнання дій та рішення
протиправними,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року позивачі звернулись до
суду з позовом до відповідачів, яким
просили визнати протиправними дії щодо
підготовки та проведення 09.08.2000року
державної реєстрації права власності
за Чорноморським РАЙПО на 35/100 часток
будівлі торгівельно-побутового
комплексу, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, зобов'язати Кримське
Республіканське підприємство "Бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації м.Євпаторії" скасувати
запис в Єдиному державному реєстрі
права власності на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на
вищезазначене майно за Чорноморським
РАЙПО.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01 квітня 2013 року у
справі №2а-9958/11/0170/4, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 липня 2013року у зазначеній справі,
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки спірне у
справі нерухоме майно є власністю
Чорноморського районного споживчого
товариства, при прийняття
оскаржуваного рішення позивачі права
власності на нього не набули,
законність набуття Чорноморським
районним споживчим товариством у
власність магазину підтверджується
матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами, в яких,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просять рішення
судів попередніх інстанцій скасувати,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Чорноморське районне споживче
товариство подало до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам діючого законодавства України,
просило залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи неприбуття в судове
засідання сторін, належних чином
повідомлених про дату, час і місце
касаційного розгляду, справу
розглянуто в порядку письмового
провадження, що передбачено пунктом 2
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в 1997 році на підставі
розпорядження Чорноморської районної
державної адміністрації Автономної
Республіки Крим від 17.04.1997 року №157
торгівельно-побутовий комплекс по
АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспом
«Більшовик».

Рішенням виконавчого комітету
Новосільської селищної ради від 24.12.1999
року №185 за Чорноморським районним
споживчим товариством визнано право
власності на перший поверх
торгівельного комплексу (магазин №72),
загальною площею 936,9 кв.м., в АДРЕСА_1, що
складає 35/100 часток будівлі
торгівельного комплексу.

Із свідоцтва про право власності від
09.08.2000 року вбачається, що 35/100 часток
будівлі по АДРЕСА_1, на підставі рішення
виконавчого комітету Новосільської
селищної ради від 24.12.1999 року №185,
належить Чорноморському районному
споживчому товариству.

Відповідно до довідки належності
будівель, вказане вище нерухоме майно
зареєстроване інвентаризаційним бюро
в реєстровій книзі домоволодінь під
реєстровим номером 204в.ф. 22 ф.л.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджено оскаржене позивачем
рішення суб'єкту владних повноважень,
йому надано юридичну оцінку.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності набуття Чорноморським
районним споживчим товариством права
власності на спірне у справі нерухоме
майно

Згідно п.п. а п.4.1 Інструкції про порядок
державної реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, що
перебувають у власності юридичних та
фізичних осіб, затвердженої Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 09.06.1998 року N121 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 26.06.1998 року за N 399/2839, оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна провадиться з видачею свідоцтва
про право власності за зразком,
наведеним в додатку 11, місцевими
органами державної виконавчої влади,
місцевого самоврядування фізичним та
юридичним особам при представленні
договору про дольову участь у
будівництві об'єкта нерухомого майна,
акта про прийняття об'єкта в
експлуатацію та акта
прийняття-передачі цього об'єкта
дольовику, фізичним та юридичним
особам на підставі документів,
встановлених законодавством, які
підтверджують їх право власності на
об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, судами вірно встановлена
наявність повноважень Чорноморської
районної державної адміністрації
Автономної Республіки Крим на спірного
свідоцтва пор право власності.

Також в судових рішеннях правомірно
вказано про помилковість твердження
позивачів щодо обставин, встановлених
рішенням Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від
23.12.2008 року та додатковим рішенням
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 28.12.2009
року у справі №2-626/08, як на підставу для
задоволення позовних вимог, оскільки
вказаними судовими рішенням за
позивачами визнано право власності на
55/100 часток спірного нерухомого майна,
однак до подій, що відбулись в 2000 році
вони відношення не мали.

Відповідно до статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Перша норма, яка має загальний
характер, проголошує принцип мирного
володіння майном. Друга норма
стосується випадків позбавлення майна
і підпорядковує його певним умовам -
вона міститься в другому реченні
частини першої.

Стаття 1 Першого протоколу містить три
положення:

- принцип мирного володіння
майном,

- випадки позбавлення майна,

- контроль за користуванням
власністю.

Стаття 1 Першого протоколу, яка
спрямована на захист особи від
будь-якого посягання держави на право
володіння своїм майном, також
зобов'язує державу вживати деякі
необхідні заходи, спрямовані на захист
права власності.

Втручання у право власності допустимо
лише тоді, коли воно переслідує
легітимну мету в суспільних інтересах.
Випадки втручання у право "мирного
володіння" майном розглядаються Судом
у сенсі розрізнення понять
"позбавлення власності" і "контроль за
її використанням"; невиконання судових
рішень розглядається як втручання у
власність. Але, окрім того, втручання в
право безперешкодного користування
своїм майном передбачає "справедливу
рівновагу" між інтересами суспільства
та необхідністю дотримання
фундаментальних прав людини.

Позбавлення майна може бути
виправданим лише у випадку, якщо буде
показаний "інтерес суспільства" та
"умови, передбачені законом". Будь-яке
втручання у право власності
обов'язково має відповідати принципу
пропорційності (справа Трегубенко
проти України).

З матеріалів справи вбачається, що
Чорноморське районне споживче
товариство володіє першим поверхом
торгівельного комплексу, загальною
площею 936,9 кв.м., в АДРЕСА_1 понад 10 років.

Враховуючи наведене, судова колегія
касаційної інстанції вважає, що суди
дійшли висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
і об'єктивним з'ясуванням всіх обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Отже, доводи касаційних скарг не
спростовують висновків, викладених в
рішеннях судів попередніх інстанцій,
зазначені судові рішення ґрунтуються
на вимогах норм матеріального та
процесуального законодавства, а тому
підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 01
квітня 2013 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року у справі №2а-9958/11/0170/4 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: