Справа № 755/15518/13-а
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/755/322/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 28 травня 2013 року та
постанови про арешт боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 28 травня 2013 року, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 28 травня
2013 року та постанови про арешт боржника
та оголошення заборони на його
відчуження від 28 травня 2013 року.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що подана позовна заява
не підлягає розгляду в судах у порядку
адміністративного судочинства з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
посадових та службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо
розгляду таких справ визначається
процесуальними законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

За змістом статей 2, 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності належать до компетенції
адміністративних судів, крім випадків,
коли такі справи підлягають розгляду в
порядку кримінального судочинства.

Звертаючись з позовом до суду,
позивачка ОСОБА_1 просить захистити її
порушені права та скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 28 травня 2013 року, винесену на
підставі рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 18 лютого 2013
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ПАТ „Дельта Банк" суми заборгованості,
а також позивачка просить скасувати
постанову про арешт боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 28 травня 2013 року, видану відносно
позивачки ОСОБА_1 державним виконавцем
Клименком Р.В.

Відповідно до ч. 1 ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України, скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, зазначені скарги щодо
виконання рішень, ухвал господарських
судів, які винесені відповідно до вимог
господарського процесуального
законодавства мають розглядатись в
порядку ст.121-2 Господарського
процесуального кодексу України.

В той же час, в порядку ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядаються скарги на дії або
бездіяльність державної виконавчої
служби у разі невиконання або
неналежного виконання судового
рішення, прийнятого відповідно до норм
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як визначено у частині першій та шостій
статі 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законами не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статі 18 цього Кодексу,
розглядається місцевим загальним
судом як адміністративним судом, який
видав виконавчий лист.

Відповідно до частини першої ст. 15
Цивільного процесуального кодексу
України, суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Крім того, відповідно до ст. 383
Цивільного процесуального кодексу
України, учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно роз'яснень, наданих Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 „Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі",
юрисдикційність розгляду скарг на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС залежить від
спеціалізації суду, який ухвалив
рішення, що підлягає примусовому
виконанню органами ДВС. У порядку
цивільного судочинства скарги на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС підлягають
розгляду, якщо підлягає виконанню
рішення суду загальної юрисдикції ,
ухвалене відповідно до ЦПК (стаття 383
ЦПК).

З огляду на викладене, не вбачається
підстав для розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства,
наявність таких підстав не наведено
позивачкою у поданій від її імені
позовній заяві, ураховуючи, що рішення
суду, яке підлягає примусовому
виконанню ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві, ухвалено в порядку цивільного
судочинства, що свідчить про
юрисдикційність поданої скарги на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця, яким підлягає
примусове виконання такого рішення,
суду загальної юрисдикції, в порядку
статті 383 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1
ст. 109, ст. 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 28 травня
2013 року та постанови про арешт боржника
та оголошення заборони на його
відчуження від 28 травня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду, шляхом подачі
апеляційної скарги через Дніпровський
районний суд міста Києва, протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

С у д д я :