Справа № 2а-11809/12/2670
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2014 р. м. Київ
К/800/16035/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Маринчак Н.Є.

Муравйова О.В.

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Ковалок М.Я.

відповідача: Мильнікову М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислова компанія «Промкомплект»

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.12.2012 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 року

у справі № 2а-11809/12/2670

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Промислова компанія
«Промкомплект» доДержавної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби
провизнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Промислова компанія
«Промкомплект» (далі по тексту -
позивач, ТОВ «ПК «Промкомплект»)
звернулось з позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва Державної
податкової служби (далі по тексту -
відповідач, ДПІ) про визнання дій
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.12.2012 року в задоволенні позовних
вимог ТОВ «ПК «Промкомплект»
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 року
апеляційну скаргу ТОВ «ПК
«Промкомплект» залишено без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

Позивач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанції, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ДПІ,
посилаючись на те, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, просить
касаційну скаргу позивача залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПК
«Промкоплект» з питань достовірності,
повноти формування податкового
зобов'язання та податкового кредиту по
податку на додану вартість під час
взаємовідносин з підприємством ТОВ
«Київбуд-Сервіс ІБК» за серпень 2011
року, за результатами якої складено акт
від 18.06.2012 року №1391/22-719/33055685.

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено п. 198.2, п. 198.3, п. 198,6
ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, ст. 201 Розділу V
Податкового кодексу України в
результаті чого встановлено, заниження
податку на додану вартість за серпень
2011 року на загальну суму 63481,06 грн., п. 1,
п. 5 ст. 203, п. 1, п. 2 ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228,
ст. 626, ст. 629, ст. 650, ст. 655, ст. 658, ст. 662
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правочинах, здійснених ТОВ «ПК
«Промкомплект» з ТОВ «Київбуд -Сервіс
ІБК» за перевіряємий період.

На підставі висновків, що викладені в
акті перевірки, ДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.07.2012 року
№, яким ТОВ «ПК «Промкоплект»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 79351,25 грн. (за основним
платежем - 63481 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 15870,25 грн.)

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали обґрунтованими такі висновки
податкового органу, з чим погоджується
суд касаційної інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, між ТОВ «ПК «Промкомплект»
(Замовник) та ТОВ «Київбуд-Сервіс ІБК»
(Виконавець) було укладено договори:

01.08.2011 року Договір №20/08-2011. Предмет
Договору-організація та виконання
робіт по монтажу лебідок на 2-х
пасажирських ліфтах, реєстр. №8599, 8432, що
встановлені за адресою: м. Київ, вул.
Горького, 56. Загальна сума Договору
-17908,75 грн.

10.08.2011 року Договір № 22А/08-2011. Предмет
Договору-виконання комплексу робіт зі
встановлення ліфтів, що включає в себе
демонтажні, монтажні,
пусконалагоджувальні та
будівельно-оздоблювальні роботи на
об'єкті Замовника, а саме: м. Київ, вул.
Васильківська, 94. Ліфт пасажирський в/п
400 кг., 9 зупинок, у кількості 2 шт. Строк
виконання усіх робіт складає 30
календарних днів з моменту передачі
обладнання Виконавцю. Загальна сума
Договору -217800,00 грн.

Договір від 10.08.2011 року №21А/08-2011.
Предмет Договору-виконання комплексу
пусконалагоджувальних робіт за
адресою: м. Суми, вул. Новомістинська, 10.
Ліфт в/п 400 кг. на шість зупинок -2 шт.
Загальна сума Договору -49000,00 грн.

18.08.2011 року Договір №23А/08-2011. Предмет
Договору-виконання комплексу робіт зі
встановленню ліфтів, що включає в себе
монтажні, пусконалагоджувальні та
будівельно-оздоблювальні роботи на
об'єкті Замовника, а саме: м. Буча, вул.
Чкалова, 4/В. Ліфт пасажирський в/п 630 кг.,
9 зупинок, у кількості 2 шт. Загальна
сума Договору - 215100,00 грн.

31.08.2011 року Договір №24А/08-2011. Предмет
Договору-виконання комплексу робіт зі
встановлення ліфтів, що включає в себе
пусконалагоджувальні та
будівельно-оздоблювальні роботи на
об'єкт замовника, а саме: м. Київ, вул.
Червоноармійська 55. Ліфт пасажирський
в/п 800 кг., 13 зупинок, у кількості 2 шт.
Загальна сума Договору -136158,00 грн.

На виконання умов вищевказаних
договорів, ТОВ «Київбуд-Сервіс ІБК»
надано послуги ТОВ «ПК «Промкомплект»,
та виписано податкові накладні, які
відображено в складі податкового
кредиту ТОВ «ПК «Промкомплект» у
відповідному місяці податкової
декларації з ПДВ.

Надання зазначених послуг відбувалось
відповідно до актів приймання
виконаних підрядних робіт та довідок
про вартість виконаних підрядних
робіт.

Проте, на думку колегії суду, суди
першої та апеляційної інстанції
проаналізувавши наявні у справі
матеріали, вірно дійшли висновку, що
позивачем не доведено, що здійснені ним
господарські операції з ТОВ
«Київбуд-Сервіс ІБК» носять реальний
характер, оскільки, вищевказані
документи не дають можливості
встановити реальність здійснених
операцій, а лише фіксують господарські
операції з ТОВ «Київбуд-Сервіс ІБК».

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема,
виданих продавцями податкових
накладних, не є безумовною підставою
формування податкового кредиту у разі
недоведенння реальності здійснених
господарських операцій та факту
використання придбаних товарів/послуг
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

В свою чергу, щодо позовних вимог ТОВ
«ПК «Промкомплект» про визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення перевірки та складання
акту, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

В адміністративному суді можуть бути
оскаржені лише ті рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень (тобто правові акти), що
призводять до виникнення юридичних
наслідків у вигляді виникнення, зміни
чи припинення прав та обов'язків у
певних осіб.

При цьому позивач на власний розсуд
визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Водночас,
належний захист прав та інтересів
особи можливий лише в разі існування
спірних правовідносин, тобто, в разі
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень є
такими, що порушують права і свободи
особи в тому разі, якщо відповідні дії
не повинні вчинюватися таким суб'єктом
стосовно цієї особи, виходячи з наданої
йому компетенції.

Бездіяльність суб'єкта владних
повноважень є такою, що порушує права і
свободи особи в тому разі, якщо певні
дії повинні, але не вчиняються
суб'єктом владних повноважень на
реалізацію наданої йому компетенції.

При цьому оспорювані правові акти
(рішення, дії або бездіяльність)
повинні бути юридично значимими, тобто
мати безпосередній вплив на
суб'єктивні права та обов'язки шляхом
або позбавлення можливості повністю чи
в частині реалізувати належне цій
особі право, або шляхом безпідставного
покладення на цю особу будь - якого
обов'язку.

Отже, в порядку адміністративного
судочинства можуть розглядатися спори
щодо будь - яких рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень без обмежень, але
відповідні вимоги можуть бути
задоволені за умови, що такі рішення,
дії (бездіяльність) є юридично
значимими для позивача, тобто
порушують права та інтереси останнього
шляхом обмежень у реалізації його прав
чи покладення на нього необґрунтованих
обов'язків.

Таким чином, дії відповідача щодо
складання акту документальної
позапланової невиїзної перевірки, не
впливають на коло прав, свобод,
законних інтересів чи обов'язків
позивача, а також встановлених законом
умов їх реалізації.

Колегія суддів приходить до висновку,
що саме за вищевказаних обставин
справи, суди першої та апеляційної
інстанцій вірно застосували норми
матеріального права, отже, прийняте
податковим органом спірне рішення є
правомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої та
апеляційної інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

В свою чергу, доводи касаційної скарги
не відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищезазначеними нормами права, отже,
відсутні підстави для її задоволення.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від
12.12.2012 року та ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013 року залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислова компанія «Промкомплект»
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.12.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
Н.Є. Маринчак О.В. Муравйов