Справа № 801/11256/13-а
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 р. 10:45год. Справа №801/11256/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кушнової А.О., за
участю секретаря Богацької А.О.,
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Керч АРК

до Комунального підприємства
"Аеропорт Керч"

про стягнення,

без участі представників сторін,

Суть спору: До Окружного
адміністративного суду АР Крим
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Керч АРК до Комунального
підприємства «Аеропорт Керч» про
стягнення заборгованості з витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за серпень 2013р. в
розмірі 1401,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
порушення норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.03 № 1058-IV зі змінами
та доповненнями та Порядку
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначеного в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1 і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663 зі змінами та доповненнями,
відповідачем не відшкодовано витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
серпень 2013р. в загальній сумі 1401,58 грн.

Сторони явку своїх представників у
судове засідання 15.01.2014р. не
забезпечили.

До дня розгляду справи від позивача
надійшло клопотання від 26.12.2013р. №
20009/04-08 про розгляд справи за
відсутності його представника (а.с.18).

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, день та час його
проведення повідомлений належним
чином - на адресу, зазначену у позовній
заяві (а.с. 2-3), у Довідці з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
(а.с.8-зворотний бік а.с.10) направлено
13.12.2013р. судову повістку про виклик у
судове засідання рекомендованою
кореспонденцією, яку було повернуто
24.12.13р. з відміткою пошти: «За
закінченням терміну зберігання» (а.с.
15-16).

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі, суд
вважає можливим на підставі статті 128
КАС України розглядати справу за
відсутністю представників позивача та
відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 384/2011 зі змінами та доповненнями,
Пенсійний фонд України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра соціальної політики України,
що, зокрема, здійснює реалізацію
державної політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску; керівництво
та управління солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці та підготовка документів для
їх виплати; забезпечення своєчасного і
в повному обсязі фінансування та
виплати пенсій, допомоги на поховання,
інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України та інших джерел, визначених
законодавством; ефективне та цільове
використання коштів, удосконалення
методів фінансового планування,
звітності та системи контролю за
витрачанням коштів; забезпечення
надходжень від сплати збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, ведення обліку цих
надходжень, інших коштів відповідно до
законодавства та здійснення контролю
за їх сплатою, забезпечення ведення
реєстру застрахованих осіб; виконання
інших завдань, визначених законами
України та покладених на Пенсійний
фонд України Президентом України.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №
8-2 (у редакції постанови правління
Пенсійного фонду України від 25.02.2008р. №
5-5) зі змінами та доповненнями,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.05.2002р. за № 442/6730, (далі
- Положення про Управління Фонду)
управління Пенсійного фонду України
(далі - Фонд) у районах, містах, районах у
містах, а також у містах та районах
(далі - Управління) є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - регіональні
управління), що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Згідно з пп. 5 п. 2.2 розділу ІІ Положення
про Управління Фонду, останнє,
відповідно до покладених на нього
завдань, контролює дотримання
платниками єдиного внеску вимог
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску надходження
страхових внесків, єдиного внеску та
інших платежів до Фонду від
підприємств, установ, організацій та
громадян, збирає у встановленому
порядку відповідну звітність,
проводить планові та позапланові
перевірки фінансово-бухгалтерських
документів, звітів та інших документів
щодо правильності нарахування та
сплати страхових внесків, єдиного
внеску, призначення (перерахунку) і
виплати пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством, цільового
використання коштів Фонду в
організаціях, що здійснюють виплату і
доставку пенсій.

Отже, контроль за правильним
нарахуванням, своєчасним та повним
перерахуванням та надходженням
єдиного внеску, інших платежів,
здійснюється органами Пенсійного
фонду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.03 № 1058-IV зі змінами та доповненнями
(далі - Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»), зазначений Закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначаються принципи та структура
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування;
коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню; види пенсійних
виплат; умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат;
пенсійний вік чоловіків та жінок, при
досягненні якого особа має право на
призначення пенсії за віком;
мінімальний розмір пенсії за віком;
порядок здійснення пенсійних виплат за
загальнообов'язковим державним
пенсійним страхуванням; порядок
використання коштів Пенсійного фонду
та накопичувальної системи пенсійного
страхування; організація та порядок
здійснення управління в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»
страхувальниками визнаються
роботодавці, зокрема, підприємства,
установи і організації, створені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - підприємці та інші особи
(включаючи юридичних та фізичних осіб -
підприємців, які обрали особливий
спосіб оподаткування (єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, зазначені в
статті 14 цього Закону, і застраховані
особи, зазначені в частині першій
статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхувальники
набувають статусу платників страхових
внесків до Пенсійного фонду з дня
взяття їх на облік територіальним
органом Пенсійного фонду, а особи,
визначені частиною першою статті 12
цього Закону, - з дня набрання чинності
договором про їх добровільну участь.

Згідно з ч.4 ст.15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» взяття на облік до
Пенсійного фонду страхувальників,
зазначених у статті 14 цього Закону,
здійснюється у такому порядку:

для юридичних осіб, незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб - підприємців, зазначених
у пунктах 1 - 4 статті 14 цього Закону, на
яких поширюється дія Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців», -
на підставі відомостей з реєстраційної
картки, наданих державним реєстратором
згідно із Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання зазначених відомостей
територіальними органами Пенсійного
фонду;

для страхувальників, зазначених у
пунктах 1 - 5 статті 14 цього Закону, на
яких не поширюється дія Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців», - у
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання від них відповідної заяви.

Судом встановлено, що Комунальне
підприємство «Аеропорт Керч» (далі - КП
«Аеропорт Керч») зареєстроване в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Керч АРК (далі - УПФУ в м. Керч АРК) як
платник внеску на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування
(реєстраційний номер - 0401-0059). Таким
чином, відповідач є страхувальником та
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди вищезазначеним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року № 1788-XII зі змінами та доповненнями
(далі - Закон України «Про пенсійне
забезпечення»). У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до ст. 27
та з урахуванням норм ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а саме: порядок,
визначений відповідно до норм Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
26.06.1997 р. № 400/97-ВР зі змінами та
доповненнями (далі - Закон України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Згідно з п.1, 2 ст.1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є:

1) суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників;

2) філії, відділення та інші
відокремлені підрозділи платників
податку, зазначених у пункті 1 цієї
статті, що не мають статусу юридичної
особи, розташовані на території іншої,
ніж платник зборів, територіальної
громади тощо.

Для платників збору, визначених п. 1 та 2
ст. 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення»
(норма абз. 4 ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції, що діяла до
31.05.2005р.)

При цьому, абз 3 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» передбачає, що
на обов'язкове державне пенсійне
страхування для платників збору,
визначених п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону,
встановлюються ставки збору у таких
розмірах: 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1
ст.2 цього Закону.

Стаття 8 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачає, що виплата
пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України. Пенсійний
фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

е) жінки, зайняті протягом повного
сезону на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років;

ж) жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України;

з) водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Таким чином, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду України на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених згідно з п. «а»,
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Крім того, процедура стягнення
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах визначена в
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженій постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1 і зареєстрованій в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р.
за № 64/8663 зі змінами та доповненнями
(далі - Порядок № 21-1)

Так, пп.2.1.1 п.2.1 Порядку № 21-1 визначає, що
платниками страхових внесків є
страхувальники (роботодавці):
підприємства, установи й організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до п. 6.1 Порядку № 21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в таких
розмірах:

для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абз. 1 ч. 2 Прикінцевих
положень Закону застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах;

для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1
цієї Інструкції, - фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій працівникам,
зайнятим повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2004
році;

30 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2005
році;

40 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2006
році;

50 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2007
році;

60 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2008
році;

70 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2009
році;

80 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2010
році;

90 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених з 2012
року.

При цьому, витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абз. 3 пп. 1 п. 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". При цьому стаж
роботи на останньому підприємстві
враховується у повному розмірі, а з
попередніх місць роботи осіб він
додається до стажу, необхідного для
призначення пенсій на пільгових
умовах. При визначенні частки сплати
окремого підприємства стаж
ураховується в місяцях (шляхом
переведення років у місяці). Якщо
пенсія на пільгових умовах призначена
із взаємним зарахуванням періодів
роботи, передбачених ст.ст. 13, 14 та 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", які дали право на цю
пільгову пенсію, то відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку цих пенсій здійснюється тими
підприємствами, на яких цей стаж було
вироблено у розмірах, передбачених ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (п. 6.2 ст. 6 Порядку
№ 21-1).

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих) пенсій
(п.6.4 ст. 6 Порядку № 21-1).

Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії (п. 6.5 ст. 6 Порядку № 21-1).

Згідно з пунктом 6.8. Порядку № 21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Як вбачається з розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» відповідач зобов'язаний
відшкодувати УПФУ в м. Керч АРК
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій з 2013р. за
списком № 1 ОСОБА_1 у сумі 1401,58 грн.
(зворотний бік а.с.7).

Як слідує з матеріалів справи, позивач
листом від 22.01.13 №846/04-02 повідомив
відповідача про те, що розмір
щомісячного відшкодування сум витрат
по виплаті пільгових пенсій з 01.01.2013р.
за списком №1 складає 1401,58 грн. (а.с.6).

Вказаний розрахунок та лист були
направлені відповідачу рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
(а.с.6-зворотний бік а.с.6).

Судом встановлено, що станом на день
розгляду справи відповідач має
заборгованість перед УПФУ в м. Керч АРК
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за списком № 1 за серпень
2013р. у сумі 1401,58 грн. (а.с.5).

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати понесені позивачем
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (список № 1) за серпень
2013р. у сумі 1401,58 грн.

В порушення п. 6.8 Порядку № 21-1
відповідач не перерахував у
встановлені строки зобов'язання з
відшкодування пенсій, призначених на
пільгових умовах, тому сума
відшкодування за серпень 2013 року в
загальному розмірі 1401,58 грн. підлягає
стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 94 КАС України
у справах, у яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, і відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються. Тому судові
витрати по справі не підлягають
стягненню з відповідача.

Таким чином, позовні вимоги УПФУ в м.
Керч АРК щодо стягнення з Комунального
підприємства «Аеропорт Керч»
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (список №1) за серпень 2013
року в загальному розмірі 1401,58 грн.
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Крім того, відповідач жодних доказів
погашення заборгованості або
спростування розрахунку
заборгованості, як і заперечень проти
позову, суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального
підприємства «Аеропорт Керч» (; адреса місцезнаходження: 98300, АР
Крим, м. Керч, Аеропорт) заборгованість
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (за списком №1) за
серпень 2013р. у загальному розмірі 1401,58
грн. (одна тисяча чотириста одна грн. 58
коп.)

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя А.О.Кушнова