Справа № 2а-5946/09
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2013 р. м.
Київ К-28543/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Норця В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_3

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року

у справі № 2-а-5946/09/1070

за позовом приватного підприємця
ОСОБА_3

до Кагарлицької об'єднаної державної
податкової інспекції
(правонаступником якої є Миронівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області)

про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватний підприємець ОСОБА_3 (далі -
позивач) звернулась до суду з позовом
до Кагарлицької об'єднаної державної
податкової інспекції (далі -
відповідач) про визнання частково
недійсним та скасування рішення
Кагарлицької ОДПІ від 04 вересня 2008 року
№ /0 в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій на суму
5260,50 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2009
року позов задоволено. Скасовано
частково рішення Кагарлицької ОДПІ №
/0 від 04 вересня 2008 року в частині
накладення штрафної санкції у сумі 5292,50
грн.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2009
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі приватний
підприємець ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року та залишити в силі постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2009
року.

У запереченні на касаційну скаргу
Кагарлицька ОДПІ, посилаючись на те, що
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року є законною та обґрунтованою, а
положення касаційної скарги жодним
чином це не спростовують, просить
відмовити в задоволенні касаційної
скарги та залишити без змін рішення
суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - Кагарлицької ОДПІ
її правонаступником - Миронівською
ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області,
що підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_1
від 23 липня 2013 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх у судовому засіданні
представників сторін, перевіривши
доводи касаційної скарги щодо
дотримання правильності застосування
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА у Київській області була проведена
перевірка щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності,
а саме: господарської одиниці -
магазину, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та належить суб'єкту
підприємницької діяльності -
приватному підприємцю ОСОБА_3, за
результатами якої був складений акт на
бланку 002438 від 21 серпня 2008 року,
зареєстрований за № 70.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги пунктів
5, 13 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали порушенні
проведення розрахунків з
використанням книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення;
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
(1058,50 грн.), сумі коштів за виписаними
розрахунковими квитанціями з початку
дня (6,40 грн.), яка склала 1052,10 грн.

Від підписання матеріалів перевірки
продавець господарської одиниці
позивача - ОСОБА_4 відмовилась, про що
був складений акті відмови № 192 віл 21
серпня 2008 року, а у графі «зауваження до
акта перевірки» продавцем
господарської одиниці позивача були
викладені заперечення.

04 вересня 2008 року Кагарлицької ОДПІ на
підставі вказаного акта перевірки
прийняла рішення № /0, яким згідно
з пунктом 3 статті 17, статтею 22 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до
приватного підприємця ОСОБА_3 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 5632,50 грн.

Вказане рішення оскаржується
позивачем лише в частині штрафних
санкцій, застосованих на підставі
статті 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» за порушення вимог пункту 13
статті 3 цього Закону.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що у
магазині за адресою: АДРЕСА_1
здійснюють підприємницьку діяльність
два суб'єкта господарювання - позивач
та суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_5, грошові кошти
якого і були перераховані
перевіряючими, проте зараховані до
виручки приватного підприємця ОСОБА_3,
що знайшло своє відображення у
запереченнях до акту перевірки, а також
було підтверджено поясненнями
продавця господарської одиниці
позивача.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що на місці
проведення розрахунків повинні
знаходитись лише грошові кошти за
проведені розрахунки, зберігання інших
готівкових коштів, які не належать
суб'єкту господарювання, а також
особистих речей касира чи інших
працівників - забороняється.

Однак з такими висновками суду
апеляційної інстанції колегія суддів
погодитись не може, з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується обставинами,
вказаними продавцем господарської
одиниці позивача в графі «зауваження
до акту перевірки», готівкові кошти,
які знаходились на місці проведення
розрахунків, де здійснює
підприємницьку діяльність приватний
підприємець ОСОБА_3, перевіряючими не
перераховувались, а були перераховані
готівкові кошти, які знаходились на
місці проведення розрахунків, де
здійснює підприємницьку діяльність
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_5.

Вказані обставини були предметом
дослідження у справі № 2а-426/10/1070 за
позовом Кагарлицької ОДПІ до
приватного підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 5292,50 грн., копію постанови
Київського окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року у якій позивачем було додано до
касаційної скарги.

Зокрема, в мотивувальній частині
постанови Київського окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2011
року у справі № 2а-426/10/1070, яка набрала
законної сили та якою було відмовлено у
задоволенні позовних вимог
Кагарлицької ОДПІ, було встановлено, що
під час проведення перевірки
податковим органом, окрім готівки на
місці проведення розрахунків
приватного підприємця ОСОБА_3 було
перераховано також готівкові кошти
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_5, який здійснює
господарську діяльність в одному
приміщенні з приватним підприємцем
ОСОБА_3. При цьому в розрахунковій
книжці, яку веде приватний підприємець
ОСОБА_3, сума 1058.50 грн. відсутня, а сума
її виручки складала 6,40 грн., в той час
як виручка суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_5
складала 1052,10 грн. Оцінка доказів
судами зроблена з дотриманням правил
оцінки доказів, встановлених нормами
статтею 86 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, колегія судідв
погоджуєтья з висновками суду першої
інстанції про наявність підстав для
скасування оспорюваного рішення в
частині застосуванпих штрафних
(фінансових) санкцій на суму 5292,50 грн.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 21 травня 2009
року підлягає скасуванню із залишенням
в силі постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
серпня 2008 року.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 226,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року скасувати, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2009 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна