Справа № 2а-1802/10/0370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 січня 2014 року м. Київ
В/800/102/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача
Ланченко Л.В.

суддів
Бившевої Л.І.

Голубєвої Г.К.

Лосєва
А.М.

Пилипчук Н.Г.

розглянувши заяву Луцької об?єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013

у справі № 2а-1802/10/0370 (К/800/17979/13)

за позовом Приватного підприємства
«Аквастандарт»

до Луцької об?єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Луганській області подано заяву №б/н
від 27.12.2013 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права:
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» в ухвалі щодо якої
подана заява про перегляд, та ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 19.11.2013 у справі №К/800/17433/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала Вищого адміністративного суду
України від 16.10.2013, щодо якої подана
заява про перегляд, мотивована тим, що
виникнення права позивача як платника
ПДВ на податковий кредит є наслідком
фактичного здійснення господарських
операцій, які є об'єктом оподаткування,
за наявності податкових накладних,
виписаних його контрагентами, які у
свою чергу були включені до
відповідного державного реєстру та
мали свідоцтво платника ПДВ. Доказів
нікчемності укладених позивачем з
контрагентами правочинів відповідачем
не надано, невиконання контрагентом
свого зобов'язання зі сплати ПДВ до
бюджету тягне відповідальність та
негативні наслідки саме для цієї особи.

Ухвала Вищого адміністративного суду
України від 19.11.2013, наведена заявником
як приклад неоднакового застосування
судами норм матеріального права,
стосується правильності ведення
платником податків податкового обліку
за операціями із відступлення права
вимоги за проблемними фінансовими
кредитами на користь пов?язаної особи.
При цьому також містить висновок про
недоведеність доводів контролюючого
органу щодо нікчемності зазначеної
угоди.

Таким чином, правовідносини між
сторонами у справах, за якими ухвалені
вказані вище судові рішення, виникли з
різних, відмінних між собою обставин,
яким надавалась правова оцінка, тобто
такі правовідносини не є подібними, в
яких ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Луцькій об?єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області у допуску справи до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
16.10.2013.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Л.І.Бившева

Г.К.Голубєва

А.М.Лосєв

Н.Г.Пилипчук