Справа № 2а-2367/12/0170/13
Суддя: Дудкіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

Справа № 2а-2367/12/0170/13

09.01.14 м. Севастополь

Севастопольський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді Дудкіної Т.М.,

суддів Іщенко Г.М. ,

Омельченка В. А.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Алушті Головного управління
Міндоходів в АР Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Ольшанська Т.С. ) від 23.10.13 у справі №
2а-2367/12/0170/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Шархинський кар'єр" (п.
Малий Маяк, м. Алушта, Автономна
Республіка Крим, 98540)

до Державної податкової
інспекції у м. Алушті АР Крим Державної
податкової служби (вул. Леніна, 22а, м.
Алушта, Автономна Республіка Крим, 98500)

про визнання протиправним та
скасування рішення від 11.01.2012 №
та від 11.01.2012№110/10,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.10.2013 року у справі
№ 2а-2367/12/0170/13 позов Публічного
акціонерного товариства "Шархинський
кар'єр" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в м.
Алушті АР Крим від 11.01.2012 №.

Також судом вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погодившись з зазначеною постановою
суду, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову Окружного адміністративного
суду АРК від 23.10.2013 року скасувати,
прийняти нове рішення по справі, яким у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання 09.01.2014 сторони, їх
представники не з'явились, про дату, час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені в встановленому законом
порядку.

Суд, керуючись положеннями пункту 2
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, визнав за можливе перейти до
письмового провадження по справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правову оцінку
обставин у справі та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
м.Алушті Головного управління
Міндоходів в АР Крим на підставі пункту
1 та пункту 3 статті 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні", підпункту 20.1.4 пункту 20.1 та
пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу
України проведена камеральна
перевірка податкової звітності з
податку на прибуток за 2 квартал 2011
року, за результатами якої складений
акт від 30.11.2011 №1336.

Згідно з висновками акту перевіркою
встановлено завищення витрат за 2
квартал 2011 року по рядку 06.6 "Від'ємне
значення об'єкту оподаткування
попереднього звітного (податкового)
періоду за 1 квартал 2011 року" в графі 3
на суму 16209520,00 грн.

При проведенні камеральної перевірки
уточнюючої декларації з податку на
прибуток за 2 квартал 2011 року від 01.11.2011
№ встановлено порушення пункту 3
підрозділу 4 розділу ХХ Податкового
кодексу України, а саме підприємством
завищено витрати за 2 квартал 2011 року по
рядку 06.6 "Від'ємне значення об'єкту
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду за 1 квартал 2011
року" в графі 3 на суму 16209520,00 грн..
Згідно декларації з податку на
прибуток за 1 квартал 2011 року від 10.05.2011
№ (з урахування уточнюючої
декларації на прибуток за 1 квартал 2011
року від 22.06.2011 №) у рядку 04.9
відображено від'ємне значення
оподаткування попереднього
податкового року- 16573882,00 грн. Об'єкт
оподаткування за 1 квартал 2011 року з
урахуванням рядка 04.9 "від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року" склав(-20618477 грн.).
Тобто від'ємне значення об'єкту
оподаткування за 1 квартал 2011 року без
врахування об'єкта оподаткування
попереднього податкового року склало
4107595,00 грн. (20317115 грн.- 16209520,00 грн.).

В графі 3 рядка 06.6 уточнюючої
декларації з податку на прибуток за 2
квартал 2011 року мало бути відображено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування за 1 квартал 2011 року
4107595,00 грн. замість 20317115,00 грн.

На підставі акту перевірки Державною
податковою інспекцією в м. Алушті АР
Крим винесене податкове
повідомлення-рішення від 11.01.2012 №,
яким зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 16209520,00 грн. за 2
квартал 2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач дійшов помилкових
висновків відносно порушення
позивачем податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
переглядаючи постанову в межах доводів
апеляційної скарги зазначає наступне.

Висновку про порушення позивачем
податкового законодавства, відповідач
дійшов внаслідок того, що у зв'язку із
вступом у силу розділу Ш ПКУ 01.04.2011 та
відсутність у ньому посилання облік у
другому кварталі 2011 року від'ємного
значення об'єкту оподаткування, крім
того, що виник за наслідками діяльності
у першому кварталі 2011 року у
відповідності до пункту 22.4. статті 22
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", до складу
від'ємного значення другого кварталу
2011 року не включається.

Відповідно до підрозділу 4 Розділу XX
"Перехідні положення" ПКУ, застосування
Розділу III "Податок на прибуток
підприємств" починається з 1 квітня 2011
року.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28.12.1994 №334/94-ВР, що діяв
у 1 кварталі 2011 року, об'єкт
оподаткування визначений як прибуток,
який визначається шляхом зменшення
суми скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку,
визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1. статті 5 Закону,
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

У пункті 22.4. Прикінцевих положень
Закону передбачалось, що у 2011 році сума
від'ємного значення, яка відповідно до
абзацу першого цього пункту не була
врахована у складі валових витрат, та
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, яке виникло у 2010 році,
підлягають включенню до складу валових
витрат у порядку, встановленому
статтею 6 цього Закону, без обмежень,
встановлених цим пунктом.

У статті 6 Закону встановлено, якщо
об'єкт оподаткування платника податку
з числа резидентів за результатами
податкового року має від'ємне значення
об'єкта оподаткування (з урахуванням
суми амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.

Судом першої інстанції встановлено, що
у рядку 08 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства за 1
квартал 2011 року від 10.05.2011 позивачем
задеклароване від'ємне значення
об'єкту оподаткування, та у рядку 04.9.
зазначене від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього
податкового року у сумі 16573882 грн.

На підставі наведеного наявний
висновок, що позивачем був правомірно
сформований склад об'єкту
оподаткування за 1 квартал 2011 року з
урахуванням від'ємного значення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року - 16573882 грн., та
відповідач з цього приводу не
заперечує, та правомірність формування
від'ємного значення об'єкту
оподаткування 1 кварталу 2011 року не
оскаржує.

Порядок урахування від'ємного значення
об'єкта оподаткування в результатах
наступних податкових періоді з 01.04.2011
встановлений статтею 150 ПКУ, де
зазначено, якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
податкового року є від'ємне значення,
то сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат першого
календарного кварталу наступного
податкового року. Розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками півріччя,
трьох кварталів та року здійснюється з
урахуванням зазначеного від'ємного
значення попереднього року у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

Разом з тим пункт 3 підрозділу 4
"Особливості справляння податку на
прибуток підприємств у 2011 році" Розділу
XX "Перехідні положення" ПКУ встановлює,
що пункт 150.1 статті 150 Кодексу
застосовується у 2011 році з урахуванням
такого:

якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Апеляційним розглядом встановлено, що
згідно декларації з податку на
прибуток підприємства за 2 квартал 2011
року від 01.11.2011 у складі витрат рядок 04
(сума 33753406 грн.) позивачем зазначено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування попереднього звітного
(податкового) періоду) (рядок 06.6) у сумі
20317115 грн.

Колегія суддів не погоджується з
думкою податкового органу про те, що до
складу другого кварталу 2011 року
включається виключно від'ємне значення
об'єкта оподаткування, отримане
суб'єктами господарювання за
результатами здійсненої господарської
діяльності за перший квартал 2011 без
врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу першого кварталу 2011
року з 2010 року.

Подібне тлумачення зазначеного
положення Податкового кодексу є
хибним.

У даній нормі законодавець, як і раніше,
під час коригування порядку формування
розміру валових витрат з урахуванням
від'ємного значення у 2010 році, шляхом
прийняття Закону України від 20.05.2010
№2275-УІ "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визначив
особливий порядок формування об'єкту
оподаткування податком на прибуток, а
саме.

Дослівне тлумачення положень пункту 3
підрозділу 4 розділу XX Перехідних
положень ПКУ дає підстави вважати, що у
разі наявності від'ємного значення
об'єкту оподаткування у 1 кварталі 2011
року, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до складу
витрат 2 кварталу 2011 року.

Обмеження витрат, що мають бути
враховані у складі валових витрат 2
кварталу 2011 року, зазначена
законодавча норма не містить.

Згідно до пункту 7.3. статті 7 ПКУ
будь-які питання щодо оподаткування
регулюються цим Кодексом і не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів,
що містять виключно положення щодо
внесення змін до цього Кодексу та/або
положення, які встановлюють
відповідальність за порушення норм
податкового законодавства.

Витрати, що не враховуються при
визначенні оподаткування прибутку
зазначені у статті 139 ПКУ, цій перелік є
вичерпним та не містить такого поняття
як "від'ємне значення об'єкта
оподаткування за підсумками першого
кварталу без врахування від'ємного
значення, що увійшло до складу першого
кварталу 2011 року з 2010 р."

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно відсутності
порушень в діях позивача норм пункту 3
підрозділу 4 розділу ХХ ПКУ та,
відповідно, відсутності факту
завищення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у 2 кварталі 2011 року у розмірі
16209520,00 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів
дійшла висновку про безпідставність
доводів апеляційної скарги, які були
предметом дослідження суду першої
інстанції та не знайшли свого
правового підтвердження, та не вбачає
підстав для її задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необхідним змінити п.3 резолютивної
частини постанови стосовно стягнення
судових витрат.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи
питання про судові витрати, стягнув на
користь позивача судовий збір з
Державного бюджету України шляхом
безспірного списання коштів з рахунків
Державної податкової інспекції у
м.Алушті АР Крим. Проте, приписами ч.1
ст.94 КАС України визначено, що у разі,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є об'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Алушті
Головного управління Міндоходів в АР
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
23.10.13 у справі № 2а-2367/12/0170/13 змінити.

Викласти п. 3 резолютивної частини
постанови в наступній редакції:
«Стягнути на користь Публічного
акціонерного товариства "Шархинський
кар'єр" судовий збір у розмірі 2146,00 грн.
з Державного бюджету України».

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 23.10.13 у справі №
2а-2367/12/0170/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя підпис
Т.М. Дудкіна

Судді підпис Г.М.
Іщенко

підпис В.А.Омельченко

З оригіналом згідно

Головуючий суддя
Т.М. Дудкіна