Справа № 805/9982/13-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.
Справа №805/9982/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 17:20

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Шинкарьової І.В.,

при секретарі -
Заднепровській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління державної
казначейської служби України у
Печерському районі м.Києва, Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м.Києва про стягнення помилково
сплаченого збору на державне пенсійне
страхування у розмірі 5595,10 грн.,
визнання бездіяльності незаконною, -

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління державної казначейської
служби України у Печерському районі
м.Києва, Управління Пенсійного фонду
України в Печерському районі м.Києва
про стягнення помилково сплаченого
збору на державне пенсійне страхування
у розмірі 5595,10 грн., визнання
бездіяльності незаконною, мотивуючи
свої вимоги тим, що згідно договору
купівлі-продажу від 22 квітня 2013 року
придбав вперше житло. При оформленні та
посвідченні договору купівлі-продажу
було помилково сплачено збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 1% від ціни
договору. Однак, у відповідності до п.9
ст.1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» позивач звільнений від
сплати такого збору.

Відповідач 1 надіслав до суду
заперечення, в яких вказує на те, що
повернення коштів можливе за умови
надання Управлінню Казначейства
подання Управління Пенсійного фонду
України, платіжних доручень, які
підтверджують зарахування коштів до
відповідного бюджету. До Управління
Казначейства подання органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету не надходило. Тому підстав для
повернення коштів позивачу не було.
Тому, просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Відповідача 2 надав письмові
заперечення, в яких вказує на те, що
Пенсійний фонд України не володіє
інформацією відносно прав власності на
нерухоме майно. У разі звільнення особи
від сплати збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при придбанні нерухомого
майна Управління повинно мати на те
підстави, тобто відповідні документи,
що підтверджують вказану пільгу.
Оскільки позивачем не надав
підтвердження того, що позивачем не
було здійснено операцій
купівлі-продажу нерухомого майна до 02
серпня 2004 року, відповідач діяв в межах
та на підставі законодавства України.
Тому, просить у задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач згідно
договору купівлі-продажу квартири від
22 квітня 2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
придбано у власність квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, вартістю 559510,00 грн.
(а.с.6)

Під час укладення договору
купівлі-продажу квартири, позивачем
був сплачений збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 5595,10 грн. (1% її вартості), що
підтверджується копією квитанції №
к83/М/80 від 22 квітня 2013 року (а.с.5).

05 вересня 2013 року позивач звернувся до
Управління пенсійного фонду України в
Печерському районі м.Києва із заявою, у
якій просив відповідача повернути йому
помилково сплачені кошти у розмірі 5595,10
грн.

Відповідач листом від 18 вересня 2013 року
№15729/07 повідомив, що Пенсійний фонд
України не володіє інформацією щодо
права власності на нерухоме майно та не
веде облік переходу права власності,
крім того законодавством не
передбачений порядок відшкодування
органами Пенсійного фонду України
коштів, сплачених при купівлі житла на
підставі заяви платника. Вищенаведене
не дає правових підстав для повернення
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 5595,10
грн., так як не має підтвердження
здійснення операцій купівлі-продажу
нерухомого майна вперше.

Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», якій кореспондує пункт
15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 листопада 1998
року № 1742 визначено, що платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є: підприємства, установи
та організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Таким чином, з контексту вищенаведених
норм випливає висновок про те, що
громадяни, які придбавають нерухоме
майно, зокрема, квартиру, вперше не є
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, тобто,
звільнені від його сплати в розмірі 1 %
від вартості нерухомого майна
(квартири), зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна.

При цьому важливою обставиною для
правильного вирішення питання про
необхідність сплати фізичною особою
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, є
встановлення факту придбання особою
житла вперше.

З метою забезпечення всебічного та
об'єктивного розгляду
адміністративної справи, для
з'ясування обставин, що мають значення
для вирішення справи, судом було
зроблено запит до Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції в м.Донецьку стосовно того, чи
придбавалось раніше позивачем
нерухоме майно на території України.

З наданої відповіді від 16 грудня 2013
року №9110211 вбачається, що в Реєстрі
прав власності на нерухоме майно,
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та
Державному реєстрі іпотек не
встановлено наявність запису (записів).

Вказані докази свідчать, що позивачем
вперше придбано житло та при
оформленні документів безпідставно
(помилково) сплачено збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 1% від його
вартості.

Суд відмічає, що станом на час
придбання позивачем нерухомості як і
станом на час розгляду справи в Україні
відсутня повна можливість перевірки
інформації про те, чи вперше особа
придбала нерухомість, зокрема щодо
придбання житла за кордоном чи до
формування Державного реєстру
правочинів.

Вказане питання було предметом
звернення Пенсійного фонду України до
Конституційного Суду України з
проханням дати тлумачення терміна
«придбавають житло вперше», що
міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
визначивши коло осіб, яких необхідно
вважати такими, що придбавають житло
вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України
від 23 березня 2000 року №29-у/2000
відмовлено у відкритті
конституційного провадження у справі
через відсутність у Пенсійного фонду
України права на конституційне подання
та непідвідомчість Конституційному
Суду України питання, порушеного у
поданні.

За відсутності відповідного правового
механізму перевірки інформації про
факт придбання нерухомості вперше саме
держава в особі Пенсійного фонду
України, як уповноваженого суб'єкта
владних повноважень зобов'язана
доводити той факт, що у кожному
конкретному випадку особа, що
зобов'язана сплачувати збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм
правового регулювання відносин,
зобов'язана забезпечити його
реалізацію. В протилежному випадку всі
негативні наслідки відсутності
належного правового регулювання
покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи
реєстрації прав на нерухоме майно та
позбавлення можливості Пенсійного
фонду України та його територіальних
відділень встановити придбання
квартир конкретною особою вперше, не
може ставитись в провину особі,
оскільки не визначення порядку
виконання законодавчо закріплених
норм не може впливати на порушення прав
громадян, які наділені такими правами.

За таких обставин органи Пенсійного
фонду України зобов'язані довести, що
позивач придбав житло згідно договору
від 22 квітня 2013 року не вперше.
Враховуючи, що вказаного обов'язку
відповідачем не виконано, а позивачем
подано докази, які свідчать про
наявність у нього права на звільнення
від сплати збору, позивач має право на
повернення суми сплаченого збору, як
помилково сплаченого за відсутності
обов'язку здійснювати такий платіж.

Відповідачем 2 не надано до суду
будь-яких доказів придбання позивачем
житла не вперше.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем надано докази
які, доводять наявність у нього права
на звільнення від сплати збору, тому
позивач має право на повернення суми
сплаченого збору як помилково
сплаченого за відсутності обов'язку
здійснювати такий платіж.

Судом встановлено, кошти в сумі 5595,10
грн., сплачені позивачем 22 квітня 2013
року згідно квитанції № к83/М/80, як збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування при придбаванні
нерухомого майна зараховані до
спеціального фонду Державного бюджету
Печерського району м.Києва за кодом
бюджетної класифікації 24140500 «Збір з
операцій придбавання (купівлі-продажу)
нерухомого майна» на рахунок 0007,
символ звітності банку 156, що
підтверджується листом Головного
управління Державної казначейської
служби України у м.Києві.

Пунктом 5 Наказу державного
казначейства України від 10 грудня 2002
року №226 «Про затвердження Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного або
місцевих бюджетів» передбачено, що
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
надається до органу Державного
казначейства України за формою,
передбаченою відповідними спільними
нормативно-правовими актами
Державного казначейства України та
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи, за підписом керівника
установи або його заступників
відповідно до їх компетенції.

За сукупністю наведених обставин, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
визнання неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м.Києва щодо
повернення ОСОБА_1 помилково сплачених
коштів при укладені договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 22
квітня 2013 року на суму 5595,10 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9
і 10 статті 1 цього Закону, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачують до Державного
бюджету України у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в
установленому порядку зараховуються
до державного бюджету і
використовуються згідно із законом про
Державний бюджет України.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 43
Бюджетного кодексу України при
виконанні державного бюджету і
місцевих бюджетів застосовується
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначає Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845.

Так, пунктом 16 вказаного Порядку
визначено, що органи Казначейства за
судовими рішеннями про стягнення
надходжень бюджету здійснюють
безспірне списання коштів державного
та місцевих бюджетів, зокрема для
повернення надмірно та/або помилково
сплачених податків і зборів.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86 КАС України).

Згідно ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого:1) суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; 2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, особа, яка придбала житло
вперше не повинна сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державної
казначейської служби України у
Печерському районі м.Києва, Управління
Пенсійного фонду України в Печерському
районі м.Києва про стягнення помилково
сплаченого збору на державне пенсійне
страхування у розмірі 5595,10 грн.,
визнання бездіяльності незаконною -
задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Печерському районі м.Києва щодо
повернення ОСОБА_1 помилково сплачених
коштів при укладені договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 22
квітня 2013 року на суму 5595,10 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м.Києва на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
суму безпідставно сплаченого збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна в розмірі 5595 (п'ять
тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 10
коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 114
(сто чотирнадцять) грн. 71 коп.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 24 грудня 2013 року.

Постанову у повному обсязі складено 27
грудня 2013 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шинкарьова І.В.