Справа № 812/9812/13-а
Суддя: Н.В. Кравцова
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/9812/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді:
Кравцової Н.В.,

при секретарі: Олейнік
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Спільного
підприємства «Авіа-Спарка» до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання недійсною та скасування
вимоги про сплату боргу №Ю-185 від 05.11.2013,
-

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Спільного підприємства «Авіа-Спарка»
до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Луганська про
визнання недійсною та скасування
вимоги про сплату боргу №Ю-185 від 05.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 22.11.2013 СП «Авіа-Спарка»
отримало вимогу про сплату боргу №Ю-185
від 05.11.2013, згідно якої існує борг
(недоїмка) в сумі 356,83 грн., фінансові
санкції (штрафи) - 242,68 грн., пеня - 428,62
грн., по частині штрафних санкцій -
рішень №418 від 18.04.2008, №858 від 03.08.2009, №1039
від 30.09.2009.

У зв'язку з тим, що всі питання,
пов'язані з боргом (недоїмкою),
фінансовою санкцією (штрафом) та пенею
з'ясовані раніше в суді, позивач вважає,
що дана вимога про сплату боргу є
незаконною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позивач просить визнати
недійсною та скасувати вимогу про
сплату боргу №Ю-185 від 05.11.2013.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, надав пояснення,
аналогічні викладеним у позові, та
просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, надав пояснення,
аналогічні викладеним в запереченні на
позовну заяву, та просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає позовні вимоги
необґрунтованими з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
Спільне підприємство «Авіа-Спарка»
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України та застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України та принципом рівності усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом, відповідно до
якого усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Судом встановлено, що 04.05.2012 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська
винесено вимогу про сплату боргу № Ю-222
у відношенні Спільного підприємства
«Авіа - Спарка», відповідно до якої
станом на 01.05.2012 року за позивачем
рахується недоїмка по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
1391,88 грн., у тому числі за основним
боргом - 418,88 грн., штрафним санкціям -
476,88 грн., пеня - 496,12 грн. (а.с.15).

Відповідно до рішень Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська № 418 від 18.04.2008, № 858
від 03.08.2009 до позивача були застосовані
штрафні санкції за несвоєчасну сплату
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Рішенням управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська № 1036 від 30.09.2009 року
застосовано фінансові санкції за
неподання (несвоєчасне подання)
розрахунку сум страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у строки, визначені
законодавством, яке було отримано
представником позивача під підпис
(а.с.27-30).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року адміністративний позов Спільного
підприємства «Авіа-Спарка» до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання недійсною та скасування
вимоги №Ю-222 від 04.05.2012 задоволено
частково. Скасовано вимогу від 04 травня
2012 року №Ю-222, прийняту Управлінням
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська в частині
визначення суми недоїмки по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
1141,22 грн. В іншій частині - 250,66 грн. дана
сума заборгованості визнана позивачем,
тому, вимога в цій частині судом
апеляційної інстанції визнана
незаконною та необґрунтованою (а.с.6-8).

05.11.2013 відповідачем прийнято вимогу про
сплату боргу №Ю-185 у відношенні
Спільного підприємства «Авіа - Спарка»,
відповідно до якої станом на 01.11.2013 за
позивачем рахується недоїмка по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1141,22 грн., у тому
числі за основним боргом - 380,63 грн.,
штрафним санкціям - 310,70 грн., пеня - 449,89
грн. (а.с.9).

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 від 9 липня 2003 року
(далі Закон № 1058) встановлено обов'язок
страхувальників нараховувати,
обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові
внески. Страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом для позивача,
як страхувальника, є календарний
місяць.

Інформація про надходження сум
платежів відображається у картці
особового рахунку страхувальника, яка
ведеться відповідно до Порядку ведення
органами Пенсійного фонду України
обліку надходження сум єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших
платежів, затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 N 21-2 (далі - Порядок) (скасовує
Порядок ведення органами Пенсійного
фонду України обліку надходження
платежів зі збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежів, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 січня 2002 р. № 2-4)

Відповідно до п.1 Порядку облік
надходження сум платежів ведеться
спеціалістами відділу обліку
надходження платежів управлінь
Пенсійного фонду України у районах,
містах та районах у містах, а також у
містах та районах. Проведення операцій
з обліку сум платежів спеціалістом
відділу обліку надходження платежів
органів Пенсійного фонду здійснюється
в автоматичному режимі в
хронологічному порядку за датами
здійснення операцій на підставі
документів, які підтверджують
правильність та своєчасність цих
операцій. Облік, контроль і складання
звітності щодо сум платежів
проводяться органами Пенсійного фонду
в автоматичному режимі. У рамках
автоматизованої інформаційної системи
існують робочі місця відділу обліку
надходження платежів, за допомогою
яких забезпечується виконання
операцій, у тому числі ведення карток
особових рахунків платників,
формування довідкової інформації та
складання звітності. Обов'язковою
вимогою до автоматизованого робочого
місця є захист, архівування та
збереження даних, забезпечення
можливості доступу до бази даних, у
тому числі минулих звітних періодів (у
режимі перегляду), виведення карток
особових рахунків на друк, та екран
комп'ютера.

Органи Пенсійного фонду для ведення
обліку сум платежів одержують
документи від органів Державного
казначейства України, платників,
банків та інших органів відповідно до
чинного законодавства України.
Документами, що підтверджують сплату
платником сум платежів, є: одержані від
органів Державного казначейства
України виписки з рахунків відповідно
до Порядку відкриття та закриття
рахунків у національній валюті в
органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 22
червня 2012 року № 758 ( 2І206-12 ),
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18 липня 2012 року за №
1206/21518; копії квитанцій на переказ
готівки, одержані від банків або
надіслані поштовим переказом.

Інформація про надходження сум
платежів заноситься до карток особових
рахунків платників не пізніше
наступного робочого дня з моменту
одержання документів, що підтверджують
їх сплату. Органи Пенсійного фонду за
бажанням платника звіряють суми, що
надійшли за всіма видами платежів.

Облік сум штрафів та пені, нарахованих
органом Пенсійного фонду, проводиться
на підставі даних журналу обліку
рішень про застосування фінансових
санкцій за датою настання строку їх
сплати. Суми штрафів та пені в картках
особових рахунків платників
обліковуються у графах: «Належить до
сплати штрафів», «Зараховано штрафів»,
«Нараховано пені», «Зараховано пені».

У разі наявності у платника на кінець
звітного базового періоду недоїмки,
несплачених штрафів та пені
спеціалістами відділів обліку
надходження платежів автоматично
формується вимога про сплату недоїмки.
Вимога про сплату недоїмки формується
на підставі облікових даних карток
особових рахунків платників.

Відповідно до п.9 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України 19.12.2003 №21-1 (далі - інструкція №
21-1), до страхувальників за порушення
норм законодавства про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування застосовуються фінансові
санкції відповідно до повноважень,
якими органи Пенсійного фонду були
наділені до 1 січня 2011 року. Фінансові
санкції за порушення норм
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
накладаються на страхувальника
відповідно до частини дев'ятої статті
106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у редакції, що діяла до 1
січня 2011 року, у таких розмірах: за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

Згідно п.п. 9.3.5 (у редакції від 25.02.2008 ) за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до органів Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі 10
відсотків суми страхових внесків, які
були сплачені або підлягали сплаті за
відповідний звітний період, за кожний
повний або неповний місяць затримки
подання відомостей, звітності, але не
менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а в разі
повторного протягом року такого
порушення - у розмірі 20 відсотків
зазначених сум та не менше 20
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком 17 цієї
Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного
рішення є акт про зазначене порушення,
складений у довільній формі.

Відповідно до п.п.10 (у редакції від
25.02.2008) на суми простроченої
заборгованості зі сплати страхових
внесків (недоїмки) та своєчасно не
сплачені (не перераховані) фінансові
санкції нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка суми недоплати за кожний день
прострочення платежу.

У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з
нарахуванням пені в порядку та
розмірах, визначених цим пунктом.

Нарахування пені починається з першого
календарного дня, що настає за днем
настання строку сплати відповідного
платежу, до дня його фактичної сплати
страхувальником.

Документами, які є підставою для
нарахування пені, є: - документи, що
підтверджують суму страхових внесків,
фінансових санкцій та строк їх сплати, -
розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з позитивною сумою; вимога
про донараховані суми страхових
внесків за актами перевірок та
узгоджене рішення про застосовані
фінансові санкції (штрафи); рішення
суду; документи, що підтверджують суму
та дату погашення недоїмки за
страховими внесками та боргу за
фінансовими санкціями, - виписки з
рахунків у вигляді електронного
реєстру розрахункових документів;
корінець прибуткового документа про
приймання установою банку платежів
готівкою; договорів про розстрочення
(відстрочення) страхових внесків;
Розрахунок суми страхових внесків з
від'ємною сумою; рішення про виключення
з Державного реєстру підприємств та
організацій України; свідоцтво про
смерть фізичної особи.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми внесків,
нарахованих на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Відповідно до статті 106 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла до 01
січня 2011 року):

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2013
року, яка набрала законної сили та
підлягає виконанню встановлені
наступні обставини.

Згідно акту звірення розрахунків №561
від 5 липня 2013 року, підписаного як
позивачем, так і відповідачем,
вбачається, що на момент прийняття
спірної вимоги про сплату боргу від
04.05.2012 року № Ю-222 за позивачем -
Спільним підприємством «Авіа - Спарка»,
станом на 01.05.2012 року рахується
недоїмка по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 250 грн. 66 коп.

Таким чином, спірна вимога про сплату
боргу від 04.05.2012 року № Ю-222 була
скасувана в частині суми 1 141,22 грн. В
іншій частині - 250 грн. 66 коп. дана сума
заборгованості визнана позивачем, тому
вимога в цій частині визнана законною
та обґрунтованою.

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідачем було винесено
оскаржувану вимогу, до якої було
включено суми: недоїмку зі страхових
внесків, фінансові санкції (штрафів) та
пеня, які фактично є аналогічно сумам,
які були визначені відповідачем у
вимозі про сплату боргу № 222 від 04.05.2012
за виключенням сплаченої позивачем
суми - 250,00 грн. А саме, у графі вимоги №
185 від 05.11.2013 по особовому рахунку №
6 (33,2%, 4%) відповідачем визначено
загальну суму боргу - 1028,13 грн., у тому
числі недоїмку - 356,83 грн., фінансові
санкції (штрафи) - 242,68 грн. та пеню - 428,62
грн., яка збігається із загальною сумою
заборгованості за вимогою № 222 від
04.05.2012 по вказаному особовому рахунку
за виключенням 250,00 грн., які були
сплачені позивачем на підставі рішення
апеляційного суду від 10.07.2013. Вказані
обставини підтверджується карткою
особового рахунку страхувальника (а.с.
32-40) та не заперечувалися відповідачем.

Посилання відповідача на те, що
заборгованість позивача перед
Пенсійним фондом, яка була предметом
розгляду адміністративної справи (№
812/913-13-а) вдруге була визначена
позивачу в оскаржуваній вимозі, так як
по вказаній справі відсутнє рішення
касаційного суду, суд вважає
безпідставним, оскільки згідно норм
діючого законодавства, рішення
апеляційного суду від 10.07.2013 набрало
законної сили та є обов'язковим до
виконання відповідачем.

Таким чином, у судовому засіданні було
встановлено, що відповідачем було
винесено оскаржувану вимогу, до якої
безпідставно включено суму недоїмки по
страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування позивача у розмірі 1141,22
грн., яка була предметом розгляду в
адміністративній справі № 812/913-13-а та
судовим рішенням вимога № 222 від
04.05.2012 в цій частині була скасована.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи норми статті 72
КАС України та обставини, які були
встановлені судом апеляційної
інстанції під час розгляду
адміністративної справи № 812/913-13-а, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Спільного підприємства
«Авіа-Спарка» до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання недійсною та
скасування вимоги про сплату боргу
№Ю-185 від 05.11.2013 є обґрунтованими та
підлягають задоволенню, а доводи
відповідача є хибними та не
заслуговують на увагу.

Щодо способу захисту порушених прав,
які викладені у прохальній частині
позовних вимог, суд вважає, що належним
способом захисту є скасування вимоги
від 05.11.2013 №Ю-185, прийняту Управлінням
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Таким чином, витрати зі сплати судового
збору підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Спільного
підприємства «Авіа-Спарка» до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання недійсною та скасування
вимоги про сплату боргу №Ю-185 від 05.11.2013
задовольнити повністю.

Скасувати вимогу від 05.11.2013 №Ю-185,
прийняту Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати у
розмірі 172,05 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та
підписано 20 січня 2014 року.

Суддя
Н.В. Кравцова