Справа № 2а-6858/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року Справа № 135890/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. на постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської обл. від 13.04.2011р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. про визнання
дій протиправними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

14.03.2011р. позивач ОСОБА_2 звернувся
до суду із адміністративним позовом, у
якому просив визнати неправомірною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. у проведенні
перерахунку та виплаті його пенсії по
інвалідності, яка пов'язана з
Чорнобильською катастрофою, у
відповідності до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54, ч.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
становить прожитковий мінімум для
непрацездатних, відповідно до ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 01.10.2008р.;
зобов'язати пенсійний орган провести
перерахунок та виплату призначеної
йому пенсії у відповідності до ст.ст.49,
50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
становить прожитковий мінімум для
непрацездатних, відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», починаючи з 01.10.2008р., з
врахуванням ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», Закону України
«Про поліпшення матеріального
становища учасників бойових дій та
інвалідів війни» (а.с.3-10).

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської обл.
від 13.04.2011р. заявлений позов задоволено
частково; визнано неправомірними дії
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_2 пенсії у
відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком;
зобов'язано відповідача провести
позивачу перерахунок пенсії як
інваліду ІІІ групи, захворювання якого
пов'язане з Чорнобильською
катастрофою, за період з 01.06.2009р.
відповідно до ст.ст.50, 54, 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком згідно ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленому Законом України про
Державний бюджет України на відповідні
роки спірного періоду, та виплатити
недоплачену суму державної та
додаткової пенсії з урахуванням вже
виплачених сум (а.с.41-42).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., який покликаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить у поданій апеляційній скарзі
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні
заявленого позову (а.с.44-46).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; також фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не Пенсійного Фонду України.

Окрім цього, відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Законодавцем не вносилися зміни до
Законів України про Державний бюджет
на відповідні роки, через що
нарахування і виплата пенсії позивачу
правомірно здійснювалися із
врахуванням вимог, передбачених
постановами КМ України.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд виходив з того, що проведення
перерахунку пенсії позивача згідно
постанов КМ України є безпідставним і
звужує обсяг передбачених законом прав
позивача; вихідним критерієм для
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Також позивач звертався до суду за
захистом порушених прав у червні 2010
року і доказів про наявність поважних
причин пропуску строку звернення до
суду не навів, а тому слід застосувати
річний строк звернення та відмовити у
задоволенні позовних вимог за період з
01.10.2008р. до 31.05.2009р.

Між тим, на думку колегії суддів,
наведені висновки лише частково
відповідають вимогам чинного
законодавства, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесений до першої категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, являється
інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується копіями відповідних
посвідчень (а.с.11-17).

Позивач отримує пенсію відповідно до
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по ІІІ групі інвалідності
у розмірі фактичних збитків як
потерпілий від Чорнобильської
катастрофи категорії 1; також
останньому виплачується додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
згідно ст.50 вказаного Закону.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про проведення перерахунку
пенсії відповідно до вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
на яку останній надав відповідь № 80/03
від 29.01.2010р. про відсутність підстав для
перерахунку пенсії в розмірах,
зазначених у зверненні позивача (а.с.16).

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими шести мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 01 від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р.
та № 654 від 16.07.2008р.

При розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до висновку про
те, що під час розрахунку державної та
додаткової пенсій, передбачених
ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
встановлений в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач
має право на призначення пенсії в
розмірі, не нижчому шести мінімальних
пенсій за віком, та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Разом з тим, позивачем пропущено
шестимісячний строк звернення до суду,
передбачений ст.99 КАС України, останнім
під час розгляду справи не наведено
поважних причин його пропуску, також
обґрунтовані підстави для поновлення
вказаного строку не вказані судом
першої інстанції у судовому рішенні.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду із розглядуваним
позовом (14.03.2011р.), відсутність
обґрунтованого клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду із розглядуваним
позовом, колегія суддів приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, починаючи з
14.09.2010р.

При цьому, позовні вимоги про визнання
дій протиправними, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
основної та додаткової пенсії по
інвалідності за період з 01.10.2008р. до
13.09.2010р. включно належить залишити без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Окрім цього, колегія суддів звертає
увагу на порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Останні полягають у
застосуванні ч.2 ст.99 КАС України в
редакції, не чинній на час звернення
позивача до суду.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний був виплатити позивачу
державну пенсію та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому, відповідач
зобов'язаний враховувати пільги, якими
користується позивач згідно вимог ч.4
ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст.1 Закону
України «Про поліпшення матеріального
становища учасників бойових дій та
інвалідів війни».

Стосовно невизначення в рішенні
суду кінцевої дати здійснення
перерахунку відповідачем розміру
призначених позивачу виплат колегія
суддів враховує, що з огляду на
положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України у
такій категорії справ суд, встановивши,
що відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні відносини, визнає
такі дії незаконними і зобов'язує
відповідача провести нарахування та
здійснити виплату належних сум для
усунення наслідків протиправних дій.

При цьому, судом не може
встановлюватися кінцевий строк
спірної виплати, оскільки за наявності
права на отримання останніх у
встановленому розмірі це обмежуватиме
таке право. Крім цього, суд у зазначеній
категорії справ не наділений
повноваженнями регламентувати порядок
діяльності суб'єкта владних
повноважень шляхом встановлення
кінцевого строку здійснення виплат.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України суб'єкт владних
повноважень, здійснюючи свої владні
управлінські функції, зобов'язаний
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

У разі зміни після прийняття рішення
судом розміру та порядку соціальних та
пенсійних виплат, припинення участі
застрахованої особи в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування орган влади
повинен діяти відповідно до чинного
законодавства, не допускаючи за
подібних обставин порушень, на які вже
звертав увагу суд.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплачувати належні платежі, суд, у
разі відсутності спору про право особи
на отримання цих платежів чи
встановлення такого права в судовому
порядку, не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, а саме в частині визнання
бездіяльності Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. щодо
незабезпечення нарахування та виплати
на користь ОСОБА_2 державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у відповідності до вимог
ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 14.09.2010р., та
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, та з врахуванням ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправною;
зобов'язання відповідача провести
перерахунок і виплатити на користь
позивача недоплаченої державної
пенсії по інвалідності з розрахунку 6
(шість) мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 50 (п'ятдесят)
відсотків відповідно до ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з одночасним її
підвищенням в порядку ч.4 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» на 40
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
із включенням щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
інвалідам війни згідно Закону України
«Про поліпшення матеріального
становища учасників бойових дій та
інвалідів війни», починаючи з 14.09.2010р.,
та виходячи із розміру мінімальної
пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та з урахуванням
проведених виплат; позовні вимоги про
визнання бездіяльності пенсійного
органу протиправною, зобов'язання
провести перерахунок та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період
з 01.10.2008р. до 13.09.2010р. включно, слід
залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду; у
задоволенні решти позовних вимог
належить відмовити.

При цьому понесені судові витрати,
пов'язані із розглядом справи, слід
віднести в порядку ст.94 КАС України за
рахунок держави.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову та
залишення частини позовних вимог без
розгляду, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 99, 100, 160, 195-197, п.п.3, 4 ч.1
ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.1 ст.203, ч.2 ст.205,
ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської обл.
від 13.04.2011р. скасувати та прийняти нову
постанову, якою заявлений позов ОСОБА_2
задоволити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську Івано-Франківської
обл. щодо незабезпечення нарахування
та виплати на користь ОСОБА_2 державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у відповідності до
вимог ст.ст.50, 54, 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 14.09.2010р., та виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком, та з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Івано-Франківську
Івано-Франківської обл. провести
перерахунок і виплатити на користь
ОСОБА_2 недоплачену державну пенсію по
інвалідності з розрахунку 6 (шість)
мінімальних пенсій за віком та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, з розрахунку 50 (п'ятдесят)
відсотків відповідно до ст.ст.50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з одночасним її
підвищенням в порядку ч.4 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» на 40
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
із включенням щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття
інвалідам війни згідно Закону України
«Про поліпшення матеріального
становища учасників бойових дій та
інвалідів війни», починаючи з 14.09.2010р.,
та виходячи із розміру мінімальної
пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та з урахуванням
проведених виплат.

Позовні вимоги про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов'язання провести перерахунок та
виплату державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за
період з 01.10.2008р. до 13.09.2010р. включно -
залишити без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Понесені судові витрати, пов'язані із
розглядом справи, віднести за рахунок
держави.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька