Справа № 2033/10040/12
Суддя: Іващенко С. О.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/645/39/2013
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.03.2013
м. Харків

Фрунзенський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Іващенко С.О.

секретаря судових засіданнь - Байбак
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 до Індустріальної міжрайонної
державної податкової інспекціі м.
Харкова у Харківській області
Державної податкової служби про
визнання дій протиправними та
скасування постанови голови комісії з
проведення реорганізації Островерх
С.В. ДПІ Фрунзенського району м. Харкова
№ 29 від 06.02.2012 року про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 136,00 грн. на фізичну
особу - підприємця ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання дій працівників
Індустріальної МДПІ м. Харкова у
Харківській області ДПС протиправними
та скасувати постанову голови комісії
з проведення реорганізації Островерх
С.В. ДПІ Фрунзенського району м.
Харкова № 29 від 06.02.2012 року про
накладення адміністратив-ного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
136,00 грн. на фізичну особу -підприємця
ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене
ст. 164-1 КУпАП .

Позивач своєю заявою просить суд
розглянути справу у його відсутності,
позов підтримує. Відпові-дач в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причину не явки не
по-відомив, заяви про перенесення
розгляду справи суду не надіслав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
строку оскарження постанови про
адміністративне стягнення з поважних
причин за заявою особи, щодо якої
винесено постанову може бути поновлено
органом (посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Виходячи із доводів позивачки щодо
обґрунтування підстав пропуску строку
щодо оскарження постанови про
адміністративне правопорушення, суд
вважає зазначені підстави поважними та
вважає за доцільне поновити строк
оскарження постанови про
адміністративне правопорушення.

Дана постанова була винесена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення № 29 на
бланку серії АА № 161714 від 02.02.2012 року ,
який було складено за наступних
обставин:

За результатами планової перевірки
дотримання суб'єктом господарювання
ФОП ОСОБА_2 (далі за текстом - Позивач)
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008 р. по
31.12.2010 р. було складено Акт №
3676/17-211/НОМЕР_1 від 07.12.2011 р. (далі за
текстом - Акт), в якому викладається
позиція спеціалістів Відповідача з
приводу додержання законодавства
Позивачем, в тому числі вказано
конкретні порушення законодавства (на
думку Відповідача).

Після закінчення перевірки на
підставі Акту заступником начальника
відділу контрольно-перевірочної
роботи Кравцовою І.І. управління
оподаткування фізичних осіб
Фрунзенської ДПІ м.Харкова
(правонаступник Індустріальна
міжрайонна державна податкова
інспекція м. Харкова у Харківській
області ДПС ) складено протокол про
адміністративне правопорушення № 356
від 07.12.2011 р. Згідно якого за
результатами перевірки встановлено
«неналежне ведення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 обліку
доходів та витрат в частині завищення
витратної частини обліку за 2008-2010 р.р.»
(без визначення конкретних сум) , що є
порушенням ст.13 Декрету КМУ від 26.12.1992
р. № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» та п.19.1 ст. 19 ЗУ "Про податок з
доходів фізичних осіб" № 889 від 22.05.2003 р.
, за що передбачена відповідальність
за ч.1 ст.164-1 КУпАП.

На підставі цього протоколу ,
в.о.голови комісії з проведення
реорганізації Радянко О.В. ДПІ
Фрун-зенського району м. Харкова , було
винесено постанову про накладення
адміністративного стягнен-ня № 356 від
15.12.2011 р. про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 136,00 грн.

ДПС Харківської області Харківської
області на підставі скарги позивача
рішенням № 127/Ш/17-214 від 01.02.2012 р.
вищезазначена постанова була
скасована та справа була надіслана на
новий розгляд до ДПІ Фрунзенського
району м. Харкова .

02.02.2012 р. ДПІ Фрунзенського району м.
Харкова склала новий протокол про
адміністративне правопорушення № 29
від 02.02.2012 р. (далі - Протокол ). На
підставі цього протоколу , голова
ко-місії з проведення реорганізації
Островерх С.В. ДПІ Фрунзенського району
м. Харкова , не зважаю-чи на те, що з
змісту протоколу неможливо встановити
всі обставини правопорушення
необхідні для правильної кваліфікації
діяння та винесення рішення по суті ,
винесла постанову про накладення
адміністративного стягнення № 29 від
06.02.2012 р. про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 136,00 грн. (далі -
Постанова) .

Розглянувши справу в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відсутність складу адміністративного
правопорушення:

Стосовно правомірності винесення
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
від 06.02.2012 р. про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.164-1 КУпАП суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Постанова містить відомості про
неналежне ведення Позивачем обліку
доходів та витрат, а саме, завищення
витратної частини обліку за 2008-2010 р.р.

За правилами ст.280 КУпАП при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення орган (посадова особа)
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Стаття 283 КУпАП визначає вимоги до
змісту постанови по справі про
адміністративне правопорушення.
Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Статтею 164-1 КУпАП встановлена
відповідальність за неподання або
несвоєчасне подання громадянами
декларацій про доходи чи включення до
декларацій перекручених даних,
неведення обліку або неналежне ведення
обліку доходів і витрат, для яких
законами України встановлено
обов'язкову форму обліку.

Встановлюючи в діях Позивача склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.164-1 КУпАП,
відповідач посилається на ст.13 розділу
1У Декрету КМУ від 26.12.1992р. №13-92 «Про
прибутковий податок з громадян» та
п.19.1 ст. 19 ЗУ "Про податок з доходів
фізичних осіб" № 889 від 22.05.2003 р..

Проте вказані норми не містять правил
ведення обліку доходів і витрат, а
визначають об'єкти оподаткування,
зазначають, що оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто, різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу.

Встановлене відповідачем в
оскаржуваній постанові завищення
валових витрат не є суттю неналежного
ведення обліку доходів і витрат, як
помилково вважає відповідач, а може
бути за певних обставин лише його
наслідком. В чому полягає неналежне
ведення обліку доходів і витрат, як
окремий склад адміністративного
правопорушення, відповідачем не
визначено, опис відповідних обставин,
як того вимагає ст.283 КУпАП , в
оскаржуваній постанові відсутній.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги, що порушення ст.13 розділу 1У
Декрету КМУ від 26.12.1992 р. «Про
прибутковий податок з громадян» та ст.
19 ЗУ "Про податок з доходів фізичних
осіб" № 889 від 22.05.2003 р. не є підставою
для відповідальності за ч.1 ст.164-1КУпАП,
фактично в діях Позивача відсутні
ознаки адмін правопорушення в
розумінні ст.9 КУпАП , правові підстави
для притягнення Позивача до
адмінвідповідальності відсутні.

Відповідно до ст.247 КУпАП відсутність
події і складу адміністративного
правопорушення є обставиною за якою
провадження по справі не може бути
розпочате, а розпочате підлягає
закриттю.

Оскільки відповідач дійшов до
помилкового висновку стосовно самого
факту вчинення адміністративного
правопорушення, що привело до
неправильного вирішення справи про
адмінправопорушення, постанова від
06.02.2012 р. є протиправною і підлягає
скасуванню.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
серед іншого має зазначатись «місце,
час вчинення і суть адміністративного
правопорушення», тобто об'єктивні і
такі, що не викликають сумніву факти, з
огляду на які особа, що склала такий
протокол мала всі підстави вважати, що
в певному діянні особи щодо якої було
складено протокол наявні всі належним
чином доведені факти протиправності,
винності, караності його діяння, або
інші обставини, за які така особа має
понести покарання.

Суд вважає , що наразі відсутні
підстави для притягнення Позивача до
адміністративної відповідальності на
підставі виключно даних, наведених в
Акті перевірки, оскільки Акт перевірки
сам по собі не може бути належним і
достатнім приводом для винесення
Постанови і притягнення певної особи
до адміністративної відповідальності,
що доводиться наступним:

Власне, Акт перевірки не містить в собі
жодного повідомлення або вказівки на
адміністративне правопорушення
(проступок), в ньому не міститься ніякої
інформації про будь-які карані дії та
немає ніяких посилань на КУпАП. Більше
того, Акт перевірки лише фіксує
результати перевірки податкового
органу та сам по собі не породжує
юридичних наслідків, зокрема обов'язку
платника податку щодо сплати
податків/зборів. Такий акт перевірки не
може бути предметом оскарження в суді
(що підтверджено існуючою судовою
практикою), що вказує на те, що він не є
самостійною правовою підставою для
породження правових наслідків.

Власне обов'язок по сплаті
податку/збору може випливати,
наприклад, із податкових повідомлень,
які, зокрема, відповідно до положень
Податкового кодексу України можуть
визначати обов'язок по сплаті
податку/збору.

Податкові повідомлення - рішення №№
/0, № /0 та № /0 від 18.01.2012
р. (далі - Рішення) , винесені за
наслідками Акта перевірки, які, в
порядку та строки, що передбачені
статтею 56 Податкового кодексу України ,
були оскаржені Позивачем до ДПС у
Харківській області в
адміністративному порядку. Рішенням
ДПС Харківської області визнано
частково правоту платника податків, та
вищезазначені податкові повідомлення -
рішення скасовані . Винесені нові
податкові повідомлення - рішення №
, , від 14.05.2012 р. , які
оскаржено до Харківського окружного
адміністративного суду (справа №
10194/12/2070 від 11.09.2012 р). Постановою ХОАС
від 18 грудня 2012 р. податкові
повідомлення - рішення № ,
, від 14.05.2012 р. , скасовані . Це
підтверджено Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2013 року.

Таким чином, визнана незаконність
висновків Акта перевірки , а Рішення
скасовані за результатами судового
дослідження.

При цьому відповідно до п. 56.15
Податкового кодексу України: «Скарга,
подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.»

Відповідно до п.56.18 ПК України «При
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до дня набрання судовим
рішенням законної сили».

Беручи до уваги наведене вище,
наявність порушення встановленого
законом порядку ведення податкового
обліку, в тому числі правопорушення,
передбаченого у ст.164-1 КУпАП, може бути
лише при доведеності вини такої особи,
що вбачається у спричиненні певної
шкоди, що засвідчується , в свою чергу,
наявністю узгоджених податкових
повідомлень-рішень. В той же час,
податкові зобовязання з ПДВ та податку
з доходів фізичної особи- підприємця ,
що визначені Рішеннями , на день
винесення

Постанови були неузгодженими.

Таким чином, норми Податкового кодексу
України фактично унеможливлюють
притягнення особи до відповідальності,
передбаченої ст.164-1 КУпАП, до
закінчення передбаченої
законодавством процедури оскарження
результатів перевірки та висновків
Акта перевірки.

В Протоколі ДПІ Фрунзенського району м.
Харкова вказує на те, що порушення було
вчинене Позивачем 06 лютого 2012 р. В той
же час, Протоколом вказується на
порушення, які стосуються завищення
витрат 2008-2010 р.р. При цьому
максимальною датою подання
відповідної податкової декларації,
дані якої могли теоретично стосуватись
спірного доходу , є 09 лютого 2011 року, а
не лютий 2012 року (що випливає з Акта
перевірки). Тобто, якщо і припустити, що
в діях Позивача були певні порушення,
то такі порушення не могли бути
вчиненими 06 лютого 2012 р. Питання дати є
важливим в даному випадку, оскільки з
дати подання податкової декларації (09
лютого 2011 року ), дані якої стосуються
Протоколу, пройшов вже 3-місячний строк
для притягнення особи до
відповідальності. Акт перевірки був
складений 07 грудня 2011 року, а не 09
лютого 2011 року, що також вказує на
безпідставність припущення про
вчинення нею порушення 06 лютого 2012р

Таким чином, вказівка в Протоколі на 06
лютого 2012 р. як на дату вчинення
правопорушення є протиправним і не
може відповідати дійсним обставинам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
правопорушення, які були виявлені
відповідачем в ході про-ведення
планової перевірки не є узгодженими та
правопорушення не вважається вчиненим,
висновки відносно порушення позивачем
ст. 13 розд. 4 ДКМУ «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 р. № 13-92 ;
п.п. 19.1 п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від
22.05. 2003 р. були передчасними, в зв'язку з
чим постанова про накладення
адміністра-тивного стягнення не може
бути визнана законною та
обґрунтованою, підлягає скасуванню, а
справа закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України, суд
може прийняти будь-яке рішення, яке
гарантувало б дотримання і захист прав,
свобод та інтересів людини і
громадянина від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.38, 164-1 ч.1 , 238 , 247 , 256, 280 , 283
, 289 КУпАП, ст.ст.18 , 71 , 94 , 99, 162 КАСУ - суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити фізичній особі-підприємцу
ОСОБА_2 строк звернення до суду.

Визнати протиправною та скасувати
постанову голови комісії з проведення
реорганізації Островерх С.В. ДПІ
Фрунзенського району м. Харкова № 29
від 06.02.2012 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.164-1 ч.1 КУпАП та про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 136,00 грн. на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судові
витрати у розмірі 32,19 грн. (Тридцять дві
грн. 19 коп.).

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України
постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя