Справа № 814/4491/13-а
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року
Справа № 814/4491/13-а

м. Миколаїв

09:40

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Птичкіної В.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу

за позовом:Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 до
відповідача:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про:стягнення
фінансових санкцій в розмірі 1700 грн.,
Головне управління Міндоходів у
Миколаївській області, яке є
правонаступником Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Миколаївській області (надалі -
Управління або позивач), звернулося до
суду з адміністративним позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - відповідач), на
підставі статті 17 Закону України від
19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (надалі - Закон № 481),
фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

10.12.2013 представник позивача подав
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження, в
якому підтримав позовні вимоги (ар. с.
30).

Повістка суду від 22.11.2013 повернулася
без вручення відповідачу з відміткою
пошти «за закінченням терміну
зберігання» (ар. с. 32-33). Відповідно до
частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі повернення поштового
відправлення з повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Відповідно до
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд розглянув
адміністративний позов в порядку
письмового провадження, за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд

в с т а н о в и в:

30.07.2010, в зв'язку з виявленим в ході
перевірки фактом порушення
відповідачем статті 15 Закону № 481,
Управління, на підставі абзацу 5
частини 2 статті 17 Закону № 481, прийняло
рішення № 140859 про застосування до
відповідача фінансових санкцій у
вигляді штрафу в сумі 14 410 грн. - за
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії на
такий вид діяльності (надалі - Рішення,
ар. с. 8).

Фактичною підставою для звернення до
суду Управління визначило несплату
відповідачем штрафу; юридичною
підставою - частину 5 статті 17 Закону №
481 і пункт 10 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №
790.

Відповідно до вказаних норм, у разі
невиконання суб'єктом підприємницької
діяльності рішення про застосування
фінансових санкцій протягом 30 днів
після його отримання сума санкцій
стягується на підставі рішення суду.

На думку суду, позовні вимоги
Управління задоволенню не підлягають.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Податковий борг, відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, - це сума
узгодженого грошового зобов'язання, не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк.

Визначення «штрафна санкція (фінансова
санкція, штраф)» наведено у підпункті
14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України: плата у вигляді
фіксованої суми та/або відсотків, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
яких покладено на контролюючі органи, а
також штрафні санкції за порушення у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності».

Штрафна санкція, відповідно до
підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, є
грошовим зобов'язанням платника
податків.

Порядок стягнення сум штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) є
аналогічним порядку, визначеному цим
Кодексом для стягнення сум грошових
зобов'язань (пункт 113.1 статті 113
Податкового кодексу України).

Оскільки, штраф в сумі 1700 грн. не є
податковим боргом, а норми Податкового
кодексу України не передбачають права
Управління звертатися до суду з
позовом про стягнення сум, які не є
податковим боргом, підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 128, 158 - 163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.В. Птичкіна