Справа № К/9991/12010/11-С
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/12010/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Сороки М.О.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ТОВ «Резон», правонаступником
якого є ТОВ «СК Петроліум» до
Чернігівської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправним та скасування
розпорядження за касаційною скаргою
ТОВ "СК Петроліум" на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2009 року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21 вересня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2008 року ТОВ «Резон»
звернувся в суд із позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Кіровського
районної в м. Донецьку Ради про
визнання неправомірною відмови у
виплаті та стягнення недоотриманих
щорічних сум на оздоровлення до 5
травня.

Постановою Кіровського районного суду
м. Донецька від 04 січня 2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2011
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

За правилами КАС України, суд закриває
касаційне провадження за касаційною
скаргою ТОВ "СК Петроліум" на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2009 року, як помилково відкрите.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що розпорядженням
Чернігівської обласної державної
адміністрації від 19.05.2006 № 221 «Про
відведення земельної ділянки» було
вилучено з користування Служби
автомобільних доріг у Чернігівській
області, за її згодою, земельну ділянку
площею 0,55 га смуги відведення
автошляху Київ - Чернігів - Нові
Яриловичі в межах території
Ріпкінської селищної ради
Ріпкінського району та надання зі
зміною цільового призначення
товариству з обмеженою
відповідальністю «Резон» в оренду на 49
років для будівництва автозаправної
станції та зобов'язано Ріпкінську
районну державну адміністрацію
укласти з ТОВ «Резон» договір оренди
землі, (а.с.65).

На виконання розпорядження від 19.05.06 №
221 Ріпкінською районною державною
адміністрацією Чернігівської області
31.05.2006 було укладено з ТОВ «Резон»
договір оренди вищевказаної земельної
ділянки на строк 49 років (а.с.10-12) та
зареєстровано в Ріпкінському
районному відділі Чернігівської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах».

Відповідно договору оренди земельної
ділянки складений акт від 16.06.2006 року
приймання - передачі об'єкта оренди -
земельної ділянки, що передається в
оренду ТОВ «Резон» для комерційного
використання (будівництва АЗС на 189 км
автошляху Київ - Чернігів - Н. Яриловичі)
Ріпкинського району, Чернігівської
області за межами населеного пункту
смт. Ріпки.(а.с. 13)

Згідно довідки від № 16/10 від 16.10.2008,
наданої Ріпкінським районним відділом
Чернігівської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах», спірна земельна
ділянка зареєстрована за ТОВ «Резон»,
про що внесено запис в книзі реєстрації
договорів оренди землі, розділ 4АА 004831,
кадастровий номер земельної ділянки
:09:001:002, реєстраційний номер
земельної ділянки 12, дата
проведення державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
на виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрацій в
межах своїх повноважень видає
розпорядження, а керівники управлінь,
відділів та інших структурних
підрозділів - накази.

Згідно ч.2 ст. 43 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»,
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законом України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актом законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовується
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Отже, даний Закон чітко визначає, що
розпорядження голови державної
адміністрації може бути скасовано
виключно Президентом України,
Кабінетом Міністрів України, головою
місцевої державної адміністрації
вищого рівня або в судовому порядку.
При цьому, даний нормативно-правовий
акт не наділяє голів відповідних
державних адміністрацій
повноваженнями щодо скасування
власних розпоряджень.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції вірно зазначив про те, що
право голови на скасування власних
актів є похідним від його права на
видання таких актів, право на що
закріплено статтями 6 та 41 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації».

Суд апеляційної інстанції, у своєму
рішенні правильно вказав на те, що
вилучення земельної ділянки
відбувалось без згоди
землекористувача - Служби
автомобільних доріг, що суперечить
вимогам пункту 2 статті 149 Земельного
кодексу України. Відсутність такої
згоди Позивачем не заперечувалася.
Більше того, порядок провадження
виробничої діяльності на
автомобільних дорогах визначено
Законом України «Про автомобільні
дороги» частина 1 статті 37 якого
визначає, що будівництво автозаправних
станцій у межах смути відведення
автомобільних доріг здійснюються
згідно з дозволом органів державного
управління автомобільними дорогами та
за попереднім погодженням з
відповідними підрозділами
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України в порядку,
передбаченому законодавством України.
Наказом Державної служби
автомобільних доріг України від 29
вересня 2005 року № 414 (зареєстровано в
Мінюсті 26.10.2005 № 1266/11546) затверджено
Порядок видачі дозволів на розміщення,
будівництво, реконструкцію та
функціонування об'єктів сервісу на
землях дорожнього господарства та згод
і погоджень на об'єкти зовнішньої
реклами вздовж автомобільних доріг
загального користування (далі -
Порядок), вимоги якого поширюються на
об'єкти, повністю чи частково розміщені
на землях дорожнього господарства (п.
1.3. Порядку).

Згідно п. 2.1. Порядку на землях
дорожнього господарства вздовж
автомобільних доріг державного
значення та територіальних доріг надає
дозволи на розміщення та будівництво
об'єктів сервісу Державна служба
автомобільних доріг.

Саме такий дозвіл і було надано ТОВ
«Резон», але дозвіл на розміщення
автозаправної станції і згода на
вилучення в служби автомобільних доріг
земельної ділянки для надання ТОВ
«Резон» її в оренду для будівництва
автозаправної станції - юридично різні
поняття. Дозвіл на будівництво
надається без вилучення земельної
ділянки. Зазначений вище документ є
достатньою підставою для розміщення
автозаправної станції на відповідній
земельній ділянці. Більше того, чинне
законодавство, зокрема Порядок, не
передбачає можливості надання згоди
службою автомобільних доріг на
вилучення земельних ділянок.

В розпорядженні № 221 вказано, що
земельна ділянка 0,55 га вилучається з
користування Служби автомобільних
доріг. Разом з тим, надані позивачем
документи свідчать, що службі
автомобільних доріг належить не 0,55 га,
а лише 0,33 га.

Таким чином, внесений прокуратурою
області протест стало підставою для
перегляду розпорядження № 221 та його
скасування розпорядженням від 27 червня
2008 року № 229.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Закрити касаційне провадження за
касаційною скаргою ТОВ "СК Петроліум"
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2009 року.

Касаційну скаргу ТОВ "СК Петроліум"
залишити без задоволення, постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 вересня
2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді