Справа № 2а-4613/10/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2013-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2013 р. м. Київ
К/9991/23044/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Харківської обласної митниці

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 року

по справі № 2а-4613/10/2070

за позовом Приватного підприємства
«LEB-Україна»

до Харківської обласної митниці

про визнання недійсним та скасування
податкового повідомлення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«LEB-Україна» звернулось до суду з
позовною заявою до Харківської
обласної митниці про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення форми «Р» від 12.02.2010 року
№3.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.01.2011 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 22.03.2011 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову з мотивів
обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем була
проведена камеральна перевірка
позивача, за результатами якої було
встановлено порушення Приватним
підприємством «LEB-Україна» пп.5.1.7 п.5.1
ст.5, ст.10 Закону України від 03.04.1997 року
№ 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР).

За наслідками перевірки Харківською
митницею прийнято податкове
повідомлення форми «Р» від 12.02.2010 року
№3 на загальну суму 421866,90 грн., у тому
числі: податок на додану вартість у
сумі 401778,00 грн. та штрафні санкції у
сумі 20088,90 грн.

За наслідками процедури
адміністративного оскарження вказане
повідомлення залишено без змін.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Згідно з п. 35 ст. 1 Митного кодексу
України пропуск товарів і транспортних
засобів через митний кордон України -
дозвіл митного органу на переміщення
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України з урахуванням
заявленої мети такого переміщення
після проведення митних процедур.

У п. 19 ст. 1 МК України наведено
визначення терміна «митні процедури» -
операції, пов'язані із здійсненням
митного контролю за переміщенням
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України, митного
оформлення цих товарів і транспортних
засобів, а також із справлянням
передбачених законом податків і зборів

Отже, митні процедури охоплюють митний
контроль, митне оформлення та
справляння податків і зборів. При
цьому, виконання митним органом дій
(процедур), які пов'язані із
закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, та мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів, є
митним оформленням.

Митне оформлення вважається
завершеним після виконання митним
органом митних процедур, визначених
ним на підставі МК України відповідно
до заявленого митного режиму.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів, митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи
(стаття 69 МК України).

Тобто, митний орган має право після
завершення митного оформлення за умови
наявності доказів обґрунтованої
підозри, що під час пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України було допущено порушення
законодавства України, продовжити
здійснення митного контролю, за
наслідками якого донарахувати
обов'язкові платежі, якщо протиправні
дії декларанта спричинили їх
недоплату. Як встановлено судами, та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем не доведено належними та
допустимими засобами доказування
наявності об'єктивного існування
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
нараховані митним органом митні
платежі згідно рішень про визначення
митної вартості товарів позивачем
сплачені, а митна декларація за кодом
згідно з УКТЗЕД прийнята
відповідачем та здійснено відповідне
митне оформлення.

Отже , якщо митний орган, приймаючи
митну декларацію самостійно визначає
митну вартість товару та пропускає
товар на митну територію України після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів, то в
подальшому він не має правових підстав
для прийняття податкових повідомлень
про донарахування податкових
зобов'язань, за винятком випадку коли
за наслідками службової перевірки або
розгляду кримінальної справи
встановлено змову між декларантом і
митним органом, спрямовану на
заниження обов'язкових платежів.

Аналогічну правову позицію було
висловлено Верховним Судом України у
постановах Верховного Суду України від
07 листопада 2011 року по справі №21-223а11,
від 26 червня 2012 року по справі №21-130а12,
від 04 липня 2013 року по справі №21-202а13.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської
обласної митниці залишити без
задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 року по справі № 2а-4613/10/2070
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.