Справа № 103/4419/13-а
Суддя: Атаманюк Г. С.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

02.12.2013 02.12.2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2013 року суддя
Бахчисарайського районного суду
Автономної Республіки Крим Атаманюк
Г.С., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
інспектора ДПС ВДАІ Бахчисарайського
РВ ГУМВС України в АР Крим, ВДАІ
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР
Крим, Державної казначейської служби
України про визнання дії працівників
ДАІ незаконними та відшкодування
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом в інтересах
ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР
Крим прапорщика міліції Когутова Ю.В.,
ВДАІ Бахчисарайського РВ ГУ МВС
України в АР Крим, Державної
казначейської служби України про
визнання дій інспектора ВДАІ
незаконними та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
Вимоги позову мотивовані тим, що 04
липня 2013 року він, керуючи автомобілем
ВАЗ-21061, держ. номер НОМЕР_1, власником
якого являється ОСОБА_2, рухався по
автодорозі з с. Піщане в с. Берегове
Бахчисарайського району АР Крим, де був
зупинений інспектором ВДАІ
Бахчисарайського РВ прапорщиком
міліції Когутовим Ю.В. Останній
пред'явив до нього претензії з приводу
того, що він нібито знаходився у стані
алкогольного сп'яніння і склав
стосовно нього протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він
наполягав на тому, щоб пройти медичне
дослідження на предмет вживання
алкоголю на місці затримання чи у
медичному закладі, але відповідачем
йому в цьому було відмовлено. Після
цього Когутов Ю.В. викликав евакуатор і
автомобіль був евакуйований на
штрафний майданчик ВДАІ
Бахчисарайського РВ. За даними діями
інспектора ДАІ позивач не згоден,
оскільки протягом двох годин
самостійно пройшов медичний огляд в м.
Севастополі, за результатами якого
стан алкогольного сп'яніння не знайшов
свого підтвердження. Крім того, згідно
ст. 265-2 КУпАП, автомобіль може бути
евакуйований в тому разі, якщо
розміщення транспортного засобу
суттєво перешкоджає дорожньому руху.
Такої перешкоди його автомобіль не
завдавав, а він не давав згоди на
евакуацію автомобіля на штрафний
майданчик. 08 липня 2013 року власник
автомобіля ОСОБА_2 звернувся до ВДАІ
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України в АР
Крим, де з нього були стягнуті кошти за
евакуацію автомобіля, його утримання
та інше в сумі 1383 грн. 25 коп., що
відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 265-2 КУпАП, є
незаконним. Крім того, позивач вважає,
що незаконними діями Когутова Ю.В.
власнику автомобіля ОСОБА_2 була
заподіяна моральна шкода, яку він
оцінює в сумі 500 гривень. Тому позивач
просить визнати незаконними дії
інспектора ВДАІ Когутова Ю.В. щодо
тимчасового затримання транспортного
засобу, визнати незаконними дії ВДАІ
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України
щодо безоплатного повернення власнику
транспортного засобу, стягнути з
Держаної казначейської служби на
користь ОСОБА_2 1383 грн. 50 коп.
матеріальної шкоди та 500 гривень
моральної шкоди.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився,
надіслав заяву про розгляд справи в
його відсутність.

Відповідачі, сповіщені належним
чином, у судове засідання не з'явилися,
заяв про відкладення слухання справи
не надавали.

За таких обставин суд на підставі ч. 6
ст. 128 КАС України вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи на
засадах змагальності сторін та свободи
в наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості; не інакше як за
позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог і на підставі
представлених сторонами доказів, а ст.
71 КАС України визначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини
справи, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах щодо протиправності рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкту владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності лежить на відповідачі,
якщо він заперечує проти позову.

Виходячи з меж судового розгляду,
обов'язку сторін з надання суду
доказів, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про
дорожній рух" учасники дорожнього руху
зобов'язані знати і неухильно
дотримувати вимог цього Закону, Правил
дорожнього руху та інших нормативних
актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі статтями 245, 280 КУпАП
завданням провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

За приписами норм КУпАП,
підтвердженням наявності чи
відсутності адміністративного
правопорушення є докази.

Відповідно до статті 251 КУпАП до
доказів відносять протокол про
адміністративне правопорушення,
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновок експерта,
речові докази, показання технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протокол про
вилучення речей і документів, а також
інші документи.

Згідно з пунктом 2.7 Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення
(затверджена наказом Міністерства
внутрішніх справ України №185 від 22.02.2001,
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 26.03.2001 №272/5463) на підтвердження
факту вчинення адміністративного
правопорушення до протоколу
долучаються відповідні матеріали
(рапорти посадових осіб, заяви,
пояснення правопорушників, потерпілих,
свідків правопорушення, протоколи
виявлення, знищення, тощо). Кожний
документ має свої реквізити (дату,
адресу, назву, підпис, штампи, печатки
тощо) і повинен відповідати своєму
призначенню, містити достовірну
інформацію, відповідати вимогам
законодавства.

Зібрані по справі про адміністративне
правопорушення докази відповідно до
статті 251 КУпАП повинні підтверджувати
наявність правопорушення, місце, час
його скоєння, наявність свідків,
потерпілих при обставинах, які
встановлюються, винність особи у
вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог процесуального
закону докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
компетентними органами та в
установленому порядку, а належними -
якщо вони підтверджують факт даного
адміністративного проступку. Докази
повинні бути оформлені з дотриманням
визначеного законом порядку.

Судом встановлено, що 04 липня 2013 року
інспектором ВДАІ Бахчисарайського РВ
ГУ МВС України в АР Крим прапорщиком
міліції Когутовим Ю.В. був складений
протокол про адміністративне
правопорушення, вчинене ОСОБА_1, який
керував транспортним засобом в стані
алкогольного спьяніння.

Постановою Бахчисарайського районного
суду АР Крим від 10 вересня 2013 року та
постановою Апеляційного суду АР Крим
від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП за те, що він у присутності двох
свідків відмовився від проходження
медичного огладу на предмет
встановлення факту вживання алкоголю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адмінвстративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Таким чиноим, при розгляді даної справи
судом встановлений факт вчинення
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП.

Також 04 липня 2013 року інспектором ВДАІ
прапорщиком міліції Когутовим Ю.В. був
тимчасово вилучений транспортний
засіб, яким керував ОСОБА_1 з тих
підстав, що останній знаходився у стані
алкогольного сп'яніння. З цього приводу
працівником ВДАІ був складений
відповідний акт.

Згідно із ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності
підстав вважати, що водієм вчинено
порушення, передбачені частинами
першою, другою, третьою, четвертою,
шостою і сьомою статті 121, статтями 121-1,
126, частинами першою, другою, третьою і
четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1
цього Кодексу, працівник Державної
автомобільної інспекції тимчасово
затримує транспортний засіб шляхом
блокування або доставляє його для
зберігання на спеціальний майданчик чи
стоянку (якщо розміщення затриманого
транспортного засобу суттєво
перешкоджає дорожньому руху), в тому
числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Транспортний
засіб може бути тимчасово затриманий
на строк до вирішення справи про
адміністративне правопорушення, але не
більше трьох днів з моменту такого
затримання. Після закінчення
триденного строку тимчасового
затримання транспортного засобу особа
має право звернутися за отриманням
тимчасово затриманого транспортного
засобу. Таке звернення особи є
обов'язковим для його виконання
незалежно від стадії вирішення справи
про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та
повернення особі тимчасово
затриманого транспортного засобу не
може стягуватися плата. Порядок
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках та стоянках визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 12, 13 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17
грудня 2008 р. N 1102 про «Порядок
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках», повернення
тимчасово затриманого транспортного
засобу, який зберігається на
спеціальному майданчику чи стоянці,
здійснюється за письмовим зверненням
його водія, власника (співвласника) за
умови оплати ним витрат, пов'язаних з
транспортуванням та зберіганням
такого транспортного засобу, та
пред'явлення відповідного протоколу
про адміністративне правопорушення. За
транспортування і зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику чи стоянці
Державтоінспекції справляється плата
у встановленому спільним наказом МВС,
Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Таким чином, суд вважає безпідставними
ствердження позивача про те, що
транспортний засіб був тимчасово
затриманий без наявних для того
підстав та з ОСОБА_2 безпідставно
стягнута плата за евакуацію та
утримання автомобіля на штрафному
майданчику, оскільки ці доводи
спростовуються вищенаведеними нормами
закону. Тому суд вважає дії інспектора
ВДАІ Когутова Ю.В. та ВДАІ
Бахчисарайського РВ ГУ МВС України
законними та вчиненими в межах наданих
ним законом повноважень.

У задоволенні позову в частині
стягнення моральної шкоди суд також
відмовляє, оскільки позивачем не
надано обґрунтованих доказів
заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 7-11, 15, 71, 159-161, 163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 відмовити в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Бахчисарайський районний суд АР Крим в
строки та в порядку, передбаченому ст.
ст. 184-187 КАС України.

Суддя
Атаманюк Г.С.