Справа № 811/2953/13-а
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2013-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2013 року
Справа № 811/2953/13-а
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Маловисківському районі до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Кіровоградській області
про визнання протиправним та
скасування припису, -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у
Маловисківському районі (надалі -
відділення ВД ФССНВ у Маловисківському
районі) звернулося до суду з позовом до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Кіровоградській області
(надалі - ТДІзПП в області) про визнання
протиправним та скасування припису.
Позов мотивовано тим, що у серпні 2013
року ТДІзПП в області проведену
перевірку відділення ВД ФССНВ у
Маловисківському районі, за
результатами якої складено акт
перевірки додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування №11-15-007/1149.
Відповідачем 13.08.13 винесено припис
№11-15-007/1149-1106 у зв'язку з встановленим
порушенням вимог статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
пункту 12 Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.01 №1266, при
розрахунку виплат особі, яка має на це
право у разі смерті потерпілого.
Позивач, стверджуючи, що при здійсненні
розрахунку цих виплат правомірно
керується абз.2 п.9 ст.34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", не погоджуючись зі
спірним приписом, просить суд визнати
його протиправним та скасувати.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та надані у справу матеріали і
документи. Додатково пояснила, що
порушення, у зв'язку з якими винесений
спірний припис, були виявлені
відповідачем під час перевірки
особової справи ОСОБА_1, у зв'язку з
виплатою його дружині ОСОБА_2
одноразової допомоги у разі смерті
годувальника. Доводячи правомірність
розрахунку виплат одноразової
допомоги, виходячи із суми щомісячних
страхових виплат, які одержував
потерпілий на день його смерті, як це
передбачено абз. 2 ч.9 ст.34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
просила позов задовольнити.
Представник відповідача у письмових
запереченнях позовні вимоги не визнав,
стверджуючи, що проведеною перевіркою
встановлено порушення вимог п.12
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.01 №1266. Так,
при розрахунку виплат одноразової
допомоги на сім'ю та одноразової
допомоги особі, яка має на це право в
разі смерті потерпілого, належних
ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю потерпілого
ОСОБА_1, позивач керувався абз.2 п.9 ст.34
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", виходячи із суми
страхових внесків, які потерпілий
отримував на момент смерті, тоді, як
відповідно до пунктів 10, 12 статті 34
цього Закону та п.12 згаданого Порядку
середня заробітна плата для
призначення суми одноразової допомоги
сім'ї обчислюється виходячи з розміру
середньої заробітної плати, яка була
визначена при останньому перерахунку
страхових виплат. Доводячи
правомірність спірного припису, просив
суд у позові відмовити.
У судове засідання 07.11.13 сторони не
прибули, подавши до суду заяви про
розгляд справи без участі їхніх
Відповідно до частини 4 статті 122 КАС
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними в
Розглянувши справу у порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами, суд встановив такі
обставини та дійшов до таких висновків.
Посадовою особою ТДІзПП в області -
головним державним інспектором праці
Волошин Р.В. - у період з 12.08.13 по 13.08.13 у
відділенні ВД ФССНВ у Маловисківському
районі проведено позапланову
перевірку додержання законодавства
про працю та загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, за
результатами якої складено акт
№11-15-007/1149 від 13.08.13. (а.с. 35).
Також у ході перевірки винесено
адресований начальнику відділення ВД
ФССНВ у Маловисківському районі припис
№11-15-007/1149-1106 від 13.08.13, згідно з яким у
ході перевірки встановлено порушення
п.10 ст.34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та п.12 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.01 №1266, у
зв'язку з чим приписано проводити
нарахування одноразової допомоги в
разі смерті потерпілого відповідно до
вимог цих нормативно-правових актів.
Не погоджуючись з цим приписом, позивач
звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
він виник у зв'язку з застосуванням
норм Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" при визначенні розміру
одноразової допомоги членам сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
потерпілого, у разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не
працював. Порушення цього Закону
виявлені відповідачем під час
перевірки особової справи потерпілого
ОСОБА_1, заведеної у відділенні ВД ФССНВ
у Маловисківському районі.
Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон)
передбачені соціальні послуги та
виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 21
Закону у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку:
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні: а)
допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності; б) одноразову допомогу в
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;
в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; г) пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; д) пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; є) допомогу дитині
відповідно до статті 9 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
Згідно з частиною 2 частини 2 статті 28
Закону зазначені грошові суми
складаються зокрема із: 1) страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата); 2) страхової виплати
в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому (членам його сім'ї
та особам, які перебували на утриманні
Відповідно до частини 1, пункту 2
частини 2 статті 33 Закону у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є зокрема жінки, які досягли 55
років, і чоловіки, які досягли 60 років,
якщо вони не працюють.
Порядок визначення щомісячних
страхових виплат та інших витрат на
відшкодування шкоди установлений
Згідно з частиною 1 цієї статті Закону
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Відповідно до частини 7 статті 34 Закону
у разі смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті
Згідно з абзацами 1, 2 частини 9 статті 34
Закону у разі смерті потерпілого суми
страхових виплат особам, які мають на
це право, визначаються із
середньомісячного заробітку
потерпілого за вирахуванням частки,
яка припадала на потерпілого та
працездатних осіб, що перебували на
його утриманні, але не мали права на ці
У разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
Відповідно до частини 10 статті 34 Закону
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
Згідно з частиною 12 статті 34 Закону
середньомісячний заробіток,
обчислений у порядку, передбаченому
частиною десятою цієї статті, береться
для визначення розміру одноразової
допомоги потерпілому або членам його
сім'ї та особам, які перебували на його
утриманні, у разі смерті потерпілого.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.01 №1266 затверджено Порядок
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням. Цей Порядок
визначає правила обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням на випадок
безробіття, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
і від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності у
разі настання страхового випадку, а
також оплати перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності за
рахунок коштів підприємства, установи,
організації чи фізичної особи, яка
використовує працю найманих
Абзацом 19 пункту 12 цього Порядку
передбачено, що у разі встановлення
причинного зв'язку смерті
застрахованої особи з ушкодженням
здоров'я відповідно до законодавства
середня заробітна плата для
призначення суми одноразової допомоги
сім'ї обчислюється виходячи з розміру
середньої заробітної плати, яка була
визначена при останньому перерахунку
Відповідно до пунктів 6.1.5, 6.1.6 Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
27.04.07 №24, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.06.07 за
виплат у осіб, які мають право на
страхові виплати, настає з дня смерті
потерпілого, але не раніше дня
виникнення права на їх виплату. Право
осіб, які перебували на утриманні
потерпілого, який одержував щомісячну
страхову виплату і пенсію у зв'язку з
інвалідністю, настає з дати
встановлення МСЕК причинного зв'язку
смерті потерпілого з раніш одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
Аналіз змісту наведених норм чинного
законодавства свідчить про те, що в
разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати та не
працював, та причинний зв'язок смерті
якого з раніш одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я
встановлений МСЕК, розмір
відшкодування шкоди особам, які мають
право на страхові виплати згідно зі
статтею 33 Закону, визначається,
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком (професійним захворюванням),
які одержував потерпілий на день його
Як встановлено у ході перевірки
позивача та підтверджується
матеріалами справи, на обліку у
відділенні ВД ФССНВ у Маловисківському
районі з 28.02.06 перебував потерпілий
ОСОБА_1, який мав зареєстрований
страховий випадок - трудове каліцтво,
що сталося 15.08.95. За висновком МСЕК від
10.12.08 серія 2-16 ПК №003009 потерпілому
встановлено сукупний відсоток втрати
професійної працездатності 70 %, у тому
числі: 20% - по трудовому каліцтву, 50% - по
професійному захворюванню, та ІІ група
інвалідності безстроково.
Відповідними постановами відділення
ВД ФССНВ у Маловисківському районі
ОСОБА_1 було призначено щомісячну
страхову виплату, передбачену пп. "в" п.1
ч.1 ст.21 Закону, п.1 ч.2 ст.28 Закону. (а.с. 39,
ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілий ОСОБА_1 помер.
За висновком МСЕК від 10.04.13 ПС №000067
встановлено причинний зв'язок смерті
потерпілого з наслідками нещасного
випадку на виробництві (а.с. 42). На день
смерті ОСОБА_1 не працював. (а.с. 47).
Дружина померлого ОСОБА_2, яка до дня
смерті перебувала на його утриманні та
має право на одержання страхової
виплати згідно з п.2 ч.2 ст.33 Закону, 15.04.13
звернулася до відділення ВД ФССНВ у
Маловисківському районі з заявою про
призначення страхових виплат в зв'язку
зі смертю годувальника.
Постановою відділення ВД ФССНВ у
Маловисківському районі від 26.04.13
допомогу на сім'ю в розмірі
п'ятирічного доходу потерпілого - 455 863,
20 грн. (7597,72 грн. х 60 місяців) та
одноразову допомогу як особі, яка
перебувала на утриманні, у розмірі
однорічного доходу потерпілого - 91 172,64
грн. (7 597,72 грн. х 12 місяців), передбачені
пп. "б" п.1 ч.1 ст.21, п.2 ч.2 ст.28 Закону, у
розмірах, установлених ч.7 ст. 34 Закону.
Розрахунок цих виплат здійснено на
підставі абз. 2 ч.9 ст.34 Закону, виходячи
із суми щомісячних страхових виплат,
які одержував ОСОБА_1 на день смерті, а
саме щомісячної грошової суми в
розмірі 7 597,72 грн., призначеної
постановою відділення ВД ФССНВ у
Маловисківському районі від 28.09.12
Перевіривши у межах даної справи
правомірність нарахування ОСОБА_2
одноразової допомоги у зв'язку зі
смертю потерпілого ОСОБА_1 та
встановивши, що на час смерті той не
працював на підприємстві, на якому
отримав виробничу травму, а причинний
зв'язок його смерті з одержаним
трудовим каліцтвом підтверджений
висновком МСЕК, суд прийшов до
висновку, що позивач при призначенні
одноразової допомоги у зв'язку зі
смертю потерпілого особам, які мають на
це право, правильно обчислив дохід
померлого, виходячи з розміру
щомісячних страхових виплат,
призначених Фондом соціального
страхування від нещасних випадків, які
потерпілий отримував на день смерті, а
не з заробітної плати потерпілого, з
якої він отримував страхові виплати.
Як передбачено частинами 1, 3, 4, 5 статтею
27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", державний нагляд у
сфері страхування від нещасного
випадку здійснюють центральні органи
виконавчої влади, уповноважені
Президентом України.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
контролю за додержанням законодавства
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, безперешкодно
здійснює перевірки в адміністративних
приміщеннях робочих органів
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків з
питань призначення, нарахування та
виплати допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення,
передбачених загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням, має
право з метою дотримання прав і
гарантій застрахованих осіб
ознайомлюватися під час проведення
перевірок з інформацією, документами і
матеріалами та одержувати від Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків необхідні для виконання
повноважень центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань нагляду та контролю
за додержанням законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, копії або витяги з
Метою нагляду є контроль за
додержанням страхувальниками та
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків законодавства про
страхування від нещасного випадку.
Якщо Фондом соціального страхування
від нещасних випадків прийнято рішення
з порушенням законодавства про
страхування від нещасного випадку або
страхувальник не виконує вимог цього
законодавства, органи державного
нагляду, зазначені у частині першій
цієї статті, вказують на допущені
порушення та встановлюють строк для їх
усунення. Якщо у строк, установлений
органами державного нагляду, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків або страхувальник не усуне
порушення, органи державного нагляду
скасовують незаконне рішення з
наступним відшкодуванням збитків за
рахунок Фонду або страхувальника.
Невиконання цієї вимоги тягне за собою
встановлену законодавством
відповідальність посадових осіб Фонду
або страхувальника з подальшим
виконанням вимог органів державного
нагляду. У двотижневий строк Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків або страхувальник може
оскаржити рішення органів державного
нагляду в суді.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.11.03 №1845 затверджено Порядок
здійснення державного нагляду у сфері
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
Відповідно до пунктів 2, 6 цього Порядку
державний нагляд у сфері соціального
страхування від нещасного випадку
здійснюють Мінпраці,
Держпромгірнагляд, Держфінінспекція.
Здійснення державного нагляду в
Автономній Республіці Крим та областях
може бути покладено органами
державного нагляду на відповідні
територіальні органи. Державний нагляд
здійснюється шляхом контролю за
додержанням страхувальниками та
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань законодавства
про страхування від нещасного випадку.
Мінпраці перевіряє питання додержання
встановленого порядку зокрема щодо
здійснення застрахованим та особам,
які перебувають на їх утриманні,
страхових виплат і надання соціальних
Указом Президента України від 06.04.11
№386/2011 затверджено Положення про
Державну інспекцію України з питань
праці, відповідно до якого Державна
інспекція України з питань праці
(Держпраці України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Віце-прем'єр-міністра України -
Міністра соціальної політики України.
Держпраці України входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
нагляду та контролю за додержанням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття (далі -
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) в частині
призначення нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
Підпунктом 7 пункту 6, пунктом 7 цього
Положення, Держпраці України та її
територіальним органам для виконання
покладених на неї завдань надано право
зокрема видавати в установленому
порядку роботодавцям, суб'єктам
господарювання, які надають послуги з
посередництва у працевлаштуванні в
Україні, здійснюють наймання
працівників для подальшого виконання
ними роботи в Україні в іншого
роботодавця, а також фондам
загальнообов'язкового державного
страхування, обов'язкові до виконання
приписи щодо усунення порушень
законодавства про працю, законодавства
про зайнятість населення,
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування щодо
призначення, нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
Наказ Міністерства соціальної
політики України від 02.07.12 №390,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
Порядок проведення перевірок
посадовими особами Державної
інспекції України з питань праці та її
територіальних органів.
Цей Порядок встановлює процедуру
проведення Державною інспекцією
України з питань праці та її
територіальними органами перевірок
додержання законодавства з питань
праці у межах повноважень, визначених
Конвенціями Міжнародної організації
праці №81 1947 року про інспекцію праці у
промисловості й торгівлі,
ратифікованою Законом України від 08
вересня 2004 року №1985-IV, та №129 1969 року
про інспекцію праці в сільському
господарстві, ратифікованою Законом
України від 08 вересня 2004 року №1986-IV,
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", постановою
Кабінету Міністрів України від 17
листопада 2010 року №1059 "Про
затвердження критеріїв, за якими
оцінюється ступінь ризику від
провадження господарської діяльності
суб'єктами господарювання у частині
додержання вимог законодавства про
працю та визначається періодичність
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю)",
Положенням про Державну інспекцію
України з питань праці, затвердженим
Указом Президента України від 06 квітня
2011 року №386.
Згідно з пунктом 2 цього Порядку право
проведення перевірок мають посадові
особи Держпраці України та її
територіальних органів, які відповідно
до своїх посадових обов'язків мають
повноваження державного інспектора з
питань праці (далі - Інспектор).
Пунктом 7 цього Порядку передбачено, що
за результатами перевірки складається
акт перевірки. У разі виявлення
порушень законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування вносяться
приписи про усунення виявлених
порушень, вживаються заходи щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб згідно із вимогами чинного
Відповідно до пункту 8 цього Порядку
рішення Інспектора може бути оскаржене
у порядку, встановленому
законодавством.

За визначенням, наведеним у частині 8
статті 7 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Наведене свідчить, що припис
державного інспектора з питань праці є
розпорядчим документом, який
виноситься за результатами перевірки,
у разі виявлення порушень
законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Оскільки у ході судового розгляду
справи спростовано висновки акту
перевірки №11-15-007/1149 від 13.08.13 про
допущене позивачем порушення вимог ст.
34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", п.12 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.01 №1266,
зокрема при призначенні одноразової
допомоги в разі смерті потерпілого
його утриманцям, тому суд визнає
безпідставним винесення за цим актом
спірного припису.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

У ході судового розгляду справи
відповідач, заперечуючи проти позову,
не довів правомірність припису
№11-15-007/1149-1106 від 13.08.13, тому позов про
визнання його протиправним та
скасування підлягає задоволенню.

Судові витрати сторонами не понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Маловисківському районі задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис головного державного
інспектора праці територіальної
державної інспекції з питань праці у
Кіровоградській області №11-15-007/1149-1106
від 13.08.13.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А. Черниш