Справа № 2а-9003/08/8/0170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 року м. Київ
К/9991/19285/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у письмовому
провадженні касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17.06.2009 та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2010 у
справі №2а-9003/08/8 (№2а-9003/08/8/0170) за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

11.12.2008 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
звернулась до суду з позовом про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Роздольненському
районі Автономної Республіки Крим
(далі - УПФ України в Роздольненському
районі АРК) нарахувати на її користь як
дитині війни недоплачену щомісячну
державну соціальну допомогу за період
з 2006-2007 роки в сумі 2733,30грн.

ОСОБА_1 зазначила, що вона відносяться
до категорії «Діти війни» та
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» має
право на щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Посилаючись на відмову
відповідача виплачувати підвищення до
пенсії у розмірі, встановленому цим
законом, просив поновити пропущений
строк для звернення до суду та
зобов'язати відповідача здійснити такі
нарахування починаючи за період з 2006-2007
роки.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17.06.2009 позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
бездіяльність УПФ України в
Роздольненському районі АРК щодо
ненарахування ОСОБА_1 щомісячної
державної соціальної допомоги у
розмірах, визначених Законом України
«Про соціальний захист дітей війни»
протиправною. Стягнуто з УПФ України в
Роздольненському районі АРК на користь
позивача щомісячну державну соціальну
допомогу у сумі 1710,90грн., з яких 975,60грн. -
щомісячна державна соціальна допомога
за період з квітня по грудень 2006 року,
735,30грн. - з липня по грудень 2007 року. В
решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 17,10грн.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2010 постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 17.06.2009, змінено та
викладено резолютивну частину
постанови в іншій редакції: «Позовні
вимоги ОСОБА_1 до УПФ України в
Роздольненському районі АРК про
стягнення недоплаченої щомісячної
допомоги задоволено частково. Визнано
бездіяльність УПФ України в
Роздольненському районі АРК, щодо не
нарахування позивачу підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», протиправною. Зобов'язано УПФ
України в Роздольненському районі АРК
нарахувати та виплатити позивачу
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» у сумі 1710,90грн., з
яких 975,60грн. - підвищення до пенсії за
період з квітня по грудень 2006 року,
735,30грн. - з липня по грудень 2007 року.», в
решті - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати,
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. В касаційній скарзі зроблено
посилання на порушення судами норм
матеріального права, зокрема ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 1939 року
народження, за своїм правовим статусом
відносяться до категорії дитина війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції, яка діяла до 01.01.2006, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому колегія суддів погоджується
з висновками судів, що розмір
мінімальної пенсії за віком необхідно
обраховувати відповідно до ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

Так, станом на момент виникнення
спірних правовідносин, розмір
мінімальної пенсії за віком визначений
був лише ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування» і згідно цієї норми
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про прожитковий мінімум» прожитковий
мінімум застосовується для
встановлення розмірів мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком.

Таким чином, при визначенні розміру
підвищення відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовується розмір
мінімальної пенсії за віком, який
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з п.п. 7 п. 2.2 ст. 2 Положення про
Управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою Управління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002 №8-2
(в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин), управління
відповідно до покладених на нього
завдань призначає (здійснює
перерахунок) і виплачує пенсії,
допомогу на поховання та інші
соціальні виплати відповідно до
чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів
відзначає, що суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, що позивач має право на
перерахунок пенсії з підвищенням її на
30% мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 статті 77 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік» з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом було
зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік», який набрав
чинності 02 квітня 2006 року, пункт 17
статті 77 виключено та статтею 110
(викладеною цим Законом у новій
редакції) установлено, що пільги дітям
війни, передбачені абзацом сьомим
статті 5 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», запроваджуються з
1 січня 2006 року, а статтею 6 - у 2006 році
поетапно, за результатами виконання
бюджету у першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням із Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету.

Проте, Кабінетом Міністрів України
протягом 2006 року рішення на виконання
вимог статті 110 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» не
приймалися.

З огляду на те, що встановлені
законодавством умови підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни у 2006 році не
настали, суди попередніх інстанцій
дійшли не правомірного висновку про
задоволення позовних вимог щодо
нарахування та виплати підвищення до
пенсії за період з квітня по грудень 2006
року в розмірі 975,60грн.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» та Законом України
«Про державний бюджет України на 2008
рік» дію статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» було
обмежено.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007
(справа про соціальні гарантії
громадян) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), зокрема, положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», а саме: пункту 12
статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», з урахуванням
статті 111 цього Закону.

Відповідно до п. 41 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни - 10 % прожиткового мінімуму осіб,
які втратили працездатність.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року
№10-рп/2008 (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України) зміни щодо розміру пенсії
дітям війни визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

За таких обставин та враховуючи
приписи частини 2 статті 152 Конституції
України, зважаючи на дату звернення
позивача до адміністративного суду та
приписи ст.ст. 99, 100 КАС України, а також
виходячи з повноважень частини 2 статті
11 КАС України, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, що перерахунок та виплату
пенсії позивачу необхідно здійснювати
за період з липня по грудень 2007 року.

Разом з тим, слід зазначити, що
Пенсійний фонд України відповідно до
покладених на нього завдань
організовує, координує та контролює
роботу головних управлінь Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
м. Києві та м. Севастополі, управлінь в
районах, містах і районах у містах щодо
проведення перевірки правильності
нарахування та сплати страхових
внесків, призначення (перерахунку) і
виплати пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України та інших джерел, визначених
законодавством (Положення «Про
затвердження Положення про Пенсійний
фонд України», затверджене Постановою
КМ України від 24.10.2007 №1261).

З огляду на зазначене вище, суд не може
перебирати на себе функцію органів
Пенсійного фонду України щодо
перерахунку пенсії, що судами
попередніх інстанцій не було взято до
уваги.

Проте, помилковість висновків щодо
розрахованих судом сум щомісячної
державної соціальної допомоги та
неточності щодо визначення періоду не
може бути підставою для скасування
правильного по суті рішення.

Відповідно до ст.225 КАС України, суд
касаційної має право змінити судове
рішення, якщо у справі немає
необхідності досліджувати нові докази
або встановлювати обставини, а судове
рішення, яке змінюється, є помилковим
тільки в частині.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 225, 232 та ч.5
ст.254 КАС , колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Роздольненському районі Автономної
Республіки Крим задовольнити
частково, постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2010
змінити в частині, виклавши абз.3 пункту
3 резолютивної частини постанови
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2010 в
наступній редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Роздольненському
районі Автономної Республіки Крим
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної соціальної допомоги
як дитині війни у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до вимог статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 09.07.2007 по 31.12.2007».

В іншій частині - постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2010
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку, на підставі та у
строки, передбачені статтями 235 - 238, 240
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв