Справа № 802/5008/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2014 р.
Справа № 802/5008/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Комара
П. А., розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду із позовом
звернулася Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
відповідачем станом на день звернення
до суду. рахується борг в сумі 941,48 грн.
за не сплату єдиного податку.
Заборгованість відповідач в
добровільному порядку не погашає, в
зв'язку з чим даний позов заявлено до
суду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Відповідач також не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином. Судова
кореспонденція направлялася
відповідачу за адресою його державної
реєстрації відповідно до довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Однак до суду повернувся не вручений
конверт зі вмістом судової повістки з
відміткою поштового відділення
зв'язку: "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть
бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Згідно з ч. 8 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) вважається, що
повістку вручено юридичній особі, якщо
вона доставлена за адресою, внесеною до
відповідного державного реєстру, або
за адресою, яка зазначена її
представником, і це підтверджується
підписом відповідної службової особи.
На підставі ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення з
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС), адміністративна справа має
бути розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 зазначеної норми КАС України
передбачає, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Пунктом 6 статі 128 КАС України
визначено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України,
суд під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

З огляду на вказані вимоги КАС України,
враховуючи клопотання представника
позивача та неявку належним чином
повідомленого представника
відповідача, суд прийшов до висновку
про проведення судового розгляду
справи у порядку письмового
провадження, без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

ОСОБА_1 згідно зареєстрований
виконавчим комітетом Вінницької
міської ради 31.10.2011р. та перебуває на
податковому обліку у Вінницькій ОДПІ з
01.11.2011р.

Пунктом 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) визначено, що юридична особа
чи фізична особа - підприємець може
самостійно обрати спрощену систему
оподаткування, якщо така особа
відповідає вимогам, встановленим цією
главою, та реєструється платником
єдиного податку в порядку, визначеному
цією главою.

Судом встановлено, що відповідач обрав
спрощену систему оподаткування,
подавши відповідну заяву (а.с.12).

Згідно з ч. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал.
Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 ст. 295 ПК України
визначено, що платники єдиного податку
першої і другої груп сплачують єдиний
податок шляхом здійснення авансового
внеску не пізніше 20 числа (включно)
поточного місяця. Нарахування
авансових внесків для платників
єдиного податку першої і другої груп
здійснюється органами державної
податкової служби на підставі заяви
такого платника єдиного податку щодо
розміру обраної ставки єдиного
податку, заяви щодо періоду щорічної
відпустки та/або заяви щодо терміну
тимчасової втрати працездатності.
Сплата єдиного податку здійснюється за
місцем податкової адреси.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України, платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність згідно цього Кодексу
за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку.

Судом встановлено, що згідно даних
облікової картки ОСОБА_1 має
заборгованість перед бюджетом зі
сплати єдиного податку з 20.01.2013р. в сумі
941,48 грн.

Контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків та зборів згідно зі ст.
10 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" здійснюють
податкові інспекції та у випадках,
визначених законом, мають право
звертатися до суду.

З метою погашення податкового боргу,
відповідачу було виставлено податкову
вимогу форми Ф № 925-19 від 19.06.2013р. на суму
367,98 грн. (а. с. 14). Проте, вказана
податкова вимога залишилась без
виконання.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Станом на день звернення до суду за
відповідачем рахується податковий
борг у сумі 941,48 грн.

На час розгляду справи відповідач не
надав суду доказів погашення
заборгованості перед бюджетом по
сплаті єдиного податку, вимогу щодо
сплати заборгованості ні в
адміністративному, ні в судовому
порядку не оскаржував. Відтак, наявна у
відповідача заборгованість на момент
розгляду справи вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання є податковим боргом.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 КАС України оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що вимоги про стягнення
податкового боргу обґрунтовані,
підтверджуються матеріалами справи, а
також те, що на час розгляду справи
відповідач не надав суду жодних
доказів погашення заборгованості
перед бюджетом по сплаті єдиного
податку, суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_1) до місцевого
бюджету податковий борг у сумі 941,48 грн.
(дев'ятсот сорок одна грн. 48 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комар Павло
Анатолійович