Справа № 806/6926/13-а
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/6926/13-a

категорія 6.2

08 січня 2014 р.
м.
Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капинос О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в
м. Житомирі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу
Держземагентства в Овруцькому районі
Житомирської області, третя особа:
Овруцька міська рада Житомирської
області про визнання відмови та вимоги
неправомірними, зобов'язання вчинити
дії,-

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом, в якому просили:

- визнати неправомірною відмову
Відділу Держземагентства в Овруцькому
районі Житомирської області у наданні
технічного завдання на встановлення
меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в
натурі (на місцевості) та довідки
статистичної звітності форми 6-зем;

- визнати неправомірною вимогу надати
рішення міської ради про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою;

- зобов'язати Відділ Держземагентства в
Овруцькому районі Житомирської
області надати технічне завдання та
довідку статистичної звітності форми
6-зем до технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) у спільну
часткову власність гр. ОСОБА_2 (1/2) та
ОСОБА_1 (1/2) на території АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог
зазначили, що позивачам у рівних долях
належить будинок АДРЕСА_1. З метою
приватизації земельної ділянки для
обслуговування зазначеного будинку,
позивачі уклали договір з приватним
підприємством "Андвол" на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) по АДРЕСА_1. Вважають, що
відповідач неправомірно відмовив у
задоволенні зави щодо надання
технічного завдання на встановлення
меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 в
натурі (на місцевості) та довідки
статистичної звітності форми 6-зем, з
підстав відсутності рішення міської
ради про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою.

Позивачі в судове засідання не прибули,
на адресу суду направили заяви, у яких
просили справу розглядати без їх
участі.

Представник відповідача подав заяву
про розгляд справи в письмовому
провадженні та письмові заперечення, у
яких просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не прибув, хоча про дату, час
та місце судового розгляду справи був
повідомлений належим чином.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити з огляду
на наступне.

Встановлено, що на підставі договорів
дарування від 13 травня 1989 р. та 13 травня
2003 р. будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1
та ОСОБА_2 (а.с. 16-19).

08 серпня 2013 р. позивачі з ПП "Андвол"
уклали договір на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) № 28 (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Відділу
Держземагентства в Овруцькому районі
Житомирської області із заявою з
проханням надати технічне завдання на
встановлення меж земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) та
довідки статистичної звітності форми
6-зем.

Листом від 13 вересня 2013 р. за вих. № 3803
відповідач відмовив у задоволенні
заяви позивачів (а.с. 24).

Свою відмову, Відділ Держземагентства
в Овруцькому районі Житомирської
області мотивував тим, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 подано не повний комплект
документів, а саме: рішення міської
ради про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою.

Суд погоджується з такими висновками
відповідача з огляду на таке.

Приписами п. "б" ч. 1 ст. 12 Земельного
кодексу України визначено, що до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 118 Земельного
кодексу України, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу. У
разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
землеустрій" від 22.05.2003, № 858-IV (далі -
Закон №858-IV) землеустрій - сукупність
соціально-економічних та екологічних
заходів, спрямованих на регулювання
земельних відносин та раціональну
організацію території
адміністративно-територіальних
одиниць, суб'єктів господарювання, що
здійснюються під впливом
суспільно-виробничих відносин і
розвитку продуктивних сил;

документація із землеустрою -
затверджені в установленому порядку
текстові та графічні матеріали, якими
регулюється використання та охорона
земель державної, комунальної та
приватної власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо;

заходи із землеустрою - передбачені
документацією із землеустрою роботи
щодо раціонального використання та
охорони земель, формування та
організації території об'єкта
землеустрою з урахуванням їх цільового
призначення, обмежень у використанні
та обмежень (обтяжень) правами інших
осіб (земельних сервітутів), збереження
і підвищення родючості ґрунтів.

Згідно із п. "а" ст. 22 цього Закону
землеустрій здійснюється на підставі:
рішень органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
проведення робіт із землеустрою.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" від 07.07.2011,
№ 3613-VI державна реєстрація земельної
ділянки - внесення до Державного
земельного кадастру передбачених цим
Законом відомостей про формування
земельної ділянки та присвоєння їй
кадастрового номера; кадастровий номер
земельної ділянки - індивідуальна, що
не повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці під
час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування.

Пунктом 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 р. N 1051 встановлено, що
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою: особи, якій за
рішенням органу виконавчої влади,
органу місцевого самоврядування
надано дозвіл на розроблення
документації із землеустрою, що є
підставою для формування земельної
ділянки у разі її передачі у власність
чи користування із земель державної чи
комунальної власності, або
уповноваженої нею особи.

Відповідно до розділу II Прикінцеві та
перехідні положення Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" від 06.09.2012 р. №
5245-VI, у разі якщо відомості про земельні
ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього
розділу, не внесені до Державного
реєстру земель, надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою, що є підставою для
державної реєстрації таких земельних
ділянок, а також її затвердження
здійснюються:

- у межах населених пунктів -
сільськими, селищними, міськими радами;

- за межами населених пунктів - органами
виконавчої влади, які відповідно до
закону здійснюють розпорядження
такими земельними ділянками.

Враховуючи вищевикладені норми, суд
вважає, що відсутність у позивачів
рішення міської ради про надання
дозволу на розроблення технічної
документації із землеустрою є
підставою для відмови у державній
реєстрації земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про безпідставність позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 128, 158-163, 254 Кас
України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Капинос