Справа № 2а/2703/872/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/55454/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Севастополя на постанову Ленінського
районного суду м. Севастополя від 20
квітня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -в с т а н о в и л а:ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Севастополя від 20 квітня 2012 року
позов задоволено.

Скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі

м. Севастополя від 10 вересня 2011 року №
163 про відмову ОСОБА_4 в переведенні на
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Севастополя призначити ОСОБА_4 наукову
пенсію відповідно до Закону України

«Про наукову і науково-технічну
діяльність» з 18.05.2011р., зарахувавши в
трудовий стаж періоди праці ОСОБА_4 з
17.11.1998р. по 28.01.2009р. на посаді заступника
директора по науковій частині,
заступника генерального директора по
науковій частині комунальної установи
«Національний музей героїчної оборони
і визволення Севастополя» з 28.01.2009р. по
16.05.2011р.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15 серпня 2012 року постанову
Ленінського районного суду м.
Севастополя від 20 квітня 2012 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Севастополя звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та постановити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що позивач 27 травня
2011 року звернулась до відповідача із
заявою про призначення їй пенсії за
віком відповідно до Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність».

Постійно діюча комісія з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
пенсій управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Севастополя, протоколом № 163

від 10 вересня 2011 року відмовила ОСОБА_4
у призначенні їй пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність»
з підстав відсутності у позивача
необхідного наукового стажу.

Зокрема, до наукового стажу ОСОБА_4 не
зараховано періоди її роботи

з 17.11.1998р. по 28.01.2009р. на посаді
заступника директора по науковій
частині, заступника генерального
директора по науковій частині
комунальної установи «Національний
музей героїчної оборони і визволення
Севастополя» з 28.01.2009р. по 16.05.2011р.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулась до
суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що позивач
має право на призначення пенсії
відповідно до статті 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з таким висновком судів з
огляду на таке.

Положеннями статті 22-1 Закону України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» посадами наукових
працівників наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
тощо) є: керівник (президент,
генеральний директор, генеральний
конструктор, директор, начальник);
заступник керівника (віце-президент,
заступники генерального директора,
генерального конструктора, директора,
начальника) з наукової роботи;
академік-секретар (його заступники);
головний учений секретар, учений
секретар (їх заступники); керівник
(завідувач) та заступники керівника
(завідувача) наукового підрозділу
(відділу, лабораторії, сектору, бюро,
групи) та т.п.

Відповідно до статті 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність»

(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається при досягненні
пенсійного віку: жінкам - за наявністю
стажу роботи не менше 20 років, у тому
числі стажу наукової роботи не менше 15
років.

Згідно з пунктом 4 Переліку посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємства, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 257 від 04 березня 2004
року до вказаних посад зокрема
належать на підприємствах, установах
організаціях, не зазначених в пунктах
1-3 цього Переліку:

- заступник головного конструктора
(інженера, технолога) з наукового,
науково-технічного напряму діяльності
підприємства, установи, організації;

- керівник (завідуючий, начальник),
заступники керівника
(завідуючого,начальника), головний
конструктор (інженер, технолог тощо),
провідний конструктор (інженер,
технолог тощо) наукового підрозділу
(відділення, комплексу, центру, відділу,
лабораторії, сектору, бюро, групи);

- головний науковий співробітник;
провідний науковий співробітник;
старший науковий співробітник;
науковий співробітник; молодший
науковий співробітник.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_4 з 17
листопада 1998 року по 28 січня 2009 року
працювала заступником генерального
директора музею по науковій частині та
з 28 січня 2009 року по 16 травня 2011 року - на
посаді заступника генерального
директора по науковій частині
комунальної установи «Національний
музей героїчної оборони та визволення
Севастополя».

При цьому відповідно до статуту
комунальної установи «Національний
музей героїчної оборони та визволення
Севастополя», затвердженого рішенням
Севастопольської міської ради

від 17 березня 2009 року №6520 наукова
частина є науковим управлінням музею.

Відповідно до Положення про
науково-дослідницьку роботу в Музеї
героїчної оборони і визволення
Севастополя, затвердженого директором
музею 15 січня 1996 року
науково-дослідницьку роботу ведуть
працівники, які займають наукову
посаду: заступник директора по
науковій частині, вчений секретар та
т.п.

Крім того, згідно з Положенням «Про
наукову частину комунальної установи
«Національний музей героїчної оборони
та визволення Севастополя»,
затвердженого генеральним директором
комунальної установи «Національний
музей героїчної оборони та визволення
Севастополя»

від 17 квітня 2009 року наукова частина є
системою структурних підрозділів, які
здійснюють науково-просвітницьку та
науково-дослідницьку роботу музею. До
структури наукової частини належить і
заступник генерального директора по
науковій частині.

Отже, позивач має науковий стаж більше
15 років, що є достатнім для призначення
пенсії відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

З огляду на викладене, вірним є
висновок судів про те, що відмовляючи
позивачу у зарахуванні вищезазначених
періодів її роботи до наукового стажу,
відповідач діяв всупереч вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального
права.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Севастополя залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Севастополя від 20 квітня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15 серпня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Севастополя про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: