Справа № 2а-198/12/1226
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/9991/45331/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г., розглянувши у порядку
попереднього розгляду за наявними у
справі матеріалами касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області на
постанову Свердловського міського
суду Луганської області від 28 березня
2012 року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської
області про визнання дій
неправомірними,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Свердловську Луганської області про
визнання неправомірними дій щодо
відмови зарахувати до пільгового стажу
період роботи з 02 вересня 2003 року по 21
лютого 2006 року на шахті 50 років Жовтня
ТОВ "Гуковвугілля", зобов'язання
відповідача включити зазначений
період до пільгового стажу позивача за
Списком №1 та перерахувати пенсію на
пільгових умовах з 30 січня 2010 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач має загальний трудовий стаж
понад 26 років, у тому числі за Списком
№1 - більше ніж 15 років. В січні 2010 року
звернувся до відповідача про
призначення йому пенсії за віком, однак
відповідач не врахував в пільговий
стаж період роботи позивача з 02 вересня
2003 року по 21 лютого 2006 року, посилаючись
на відсутність уточнюючою довідки, яка
підтверджує факт його зайнятості на
підземних роботах повний робочий день.

Постановою Свердловського міського
суду Луганської області від 28 березня
2012 року позовні вимоги задоволено:
визнано неправомірними дії
відповідача в частині незарахування
позивачу до підземного пільгового
стажу час роботи на шахті ім. 50-річчя
Жовтня ТОВ "Гуковвугілля" з 02 вересня 2003
року по 21 лютого 2006 року на посаді
прохідника 5-го розряду з повним
робочим днем під землею; зобов'язано
відповідача зарахувати зазначений
період часу до підземного пільгового
стажу за Списком №1 позивача та
перерахувати йому пенсію на пільгових
умовах відповідно до пункту "а" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 30 січня 2010 року і
виплатити виниклу заборгованість.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року рішення суду першої інстанції
змінено в резолютивні частині шляхом
зміни дати, з якої підлягає перерахунку
пенсія позивача з 30 січня 2010 року на 16
березня 2011 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та відмовити у задоволенні
позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач є
пенсіонером за віком з 30 січня 2010 року
та має загальний стаж роботи 25 років 9
місяців 26 днів в тому числі за Списком
№ 1 "шахтарі" - 11 років 10 місяців 20 днів,
стаж за Списком 1 - 4 роки 2 місяці 17 днів
та робота районах, прирівняних до
районів Крайньої Півночі - 4 роки 5
місяців 16 днів.

Крім того, судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач працював на
шахті імені 50-річчя Жовтня ТОВ
"Гуківвугілля" прохідником підземним 5
розряду з повним робочим днем під
землею з 09 лютого 2003 року по 21 лютого 2006
року, однак вказаний період до
пільгового стажу не зараховано,
оскільки позивачем не надана довідка,
що підтверджує пільговий характер
роботи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
трудовою книжкою позивача
підтверджується його право на
зарахування періоду роботи з 09 лютого
2003 року по 21 лютого 2006 року до
пільгового стажу.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач дізнався про
порушення своїх прав 24 листопада 2010
року, а звернувся з позовом 16 вересня 2011
року, чим порушив строк звернення до
суду, а відтак перерахунку підлягає
пенсія не з 30 січня 2010 року, тобто з
моменту призначення пенсії, а з 16
березня 2011 року.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
Закону України "„Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності з 1
січня 2004 року, пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, а саме за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року.
№ 637, у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

З огляду на наведене, враховуючи, що в
трудовій книжці позивача містяться
записи про роботу за спірний період
часу 2003-2006 років прохідником підземним
з повним робочим днем під землею, які
підтверджують, що професія та посада,
на якій працював позивач відповідає
Списку №1, колегія суддів погоджується
з висновками судів попередніх
інстанцій щодо неправомірності
відмови відповідача в зарахуванні до
пільгового стажу позивача періоду його
роботи на шахті ім. 50-річчя Жовтня ТОВ
"Гуківвугілля".

Відповідно ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржувані
судові рішення є законними та
обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську Луганської області
відхилити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2012
року та змінену нею постанову
Свердловського міського суду
Луганської області від 28 березня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, встановленими
статтями 237, 238, 239-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.