Справа № 823/3236/13-а
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2013 року
справа № 823/3236/13-а

м. Черкаси

12 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання
Хіврич В.В.,

за участю:

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_4, про скасування постанов про
накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в Черкаський
окружний адміністративний суд з
адміністративним позовом до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, в якому
просять визнати незаконними та
скасувати постанови старшого
державного виконавця Кузенко С.П.
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 22.01.2013р. (об'єкти
обтяження - квартира АДРЕСА_1 та 1/3
частина квартири АДРЕСА_5).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
06.06.2007 року були укладені договори
дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4
та ОСОБА_1, та 1/3 частини квартири
АДРЕСА_5 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які в
подальшому були оскаржені ОСОБА_4 у
судовому порядку. Відповідно до
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 25.03.2010 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, а
тому на думку позивачів оскаржувані
постанови державного виконавця про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження є
незаконними та підлягають скасуванню,
оскільки арештоване майно належить
позивачам.

Позивачі та їх представник в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, позов просили задовольнити
повністю з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, в судове
засідання 30.10.2013 р. не з'явився, на
адресу суду направив клопотання про
розгляд справи за його відсутності,
адміністративний позов визнав про що
подав відповідну заяву.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, хоча про час, дату та місце
судового засідання повідомлена
належним чином, причини неявки суду не
повідомила.

Заслухавши пояснення позивачів та їх
представника, розглянувши подані
документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, з огляду на
аргументацію позивачів, суд враховує,
що згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Відповідно до статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови
і порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, є Закон України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (далі -
Закон № 606).

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів справи
державним виконавцем Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції ОСОБА_5П відкрито виконавче
провадження ВП №35492604 в порядку
виконання рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 травня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про розподіл майна подружжя, за яким
ОСОБА_4 - боржник, ОСОБА_2 - стягувач.

Позивач ОСОБА_1 не являється стороною
виконавчого провадження, у якому
винесені оскаржувані постанови
державного виконавця. Позивач ОСОБА_2,
яка являється стягувачем у виконавчому
провадженні оскаржує рішення
державного виконавця, яке винесено з
метою забезпечення виконання рішення
на її користь, а тому суд приходить до
висновку, що у даному випадку ОСОБА_2
звернулась до суду не як стягувач, а як
інша особа (власник майна), яка вважає
що її права порушені при винесенні
державним виконавцем рішення про арешт
майна боржника з метою забезпечення
виконання рішення на користь
стягувача.

Отже, враховуючи вищезазначене, з
огляду на положення ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, враховуючи численну практику
Європейського суду з прав людини з
приводу виконання рішень судів
України, суд приходить до висновку, що
дана справа підсудна
адміністративному суду.

06.06.2007 року були укладені договори
дарування квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4
та ОСОБА_1, та 1/3 частини квартири
АДРЕСА_5 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 13.11.2009р. в справі
№2-1947/2009 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, 3-тя особа приватний нотаріус
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання договорів
дарування недійсними та визнання права
власності на нерухоме майно позов
задоволено: визнано договір дарування
1/3 частини квартири АДРЕСА_5 укладений
06.06.2013р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і
посвідчений приватним нотаріусом
Черкаського міського територіального
округу ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі №3198 недійсним; визнано договір
дарування квартири АДРЕСА_1 укладений
06.06.2013р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і
посвідчений приватним нотаріусом
Черкаського міського територіального
округу ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі №3198 недійсним; визнано за
ОСОБА_4 право власності на 1/3 частини
квартири №8 та на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 25.03.2010р. рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13.11.2009р. скасовано, в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 про визнання договорів
недійсними відмовлено.

17 грудня 2012р. апеляційним судом
Черкаської області задоволено заяву
ОСОБА_4 про перегляд рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від 25.03.2010р.
скасовано, а рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 13.11.2009р.
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.03.2013р. рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 17.12.2012р. скасовано, справу передано
до суду апеляційної інстанції на новий
розгляд.

27 травня 2013 року апеляційний суд
Черкаської області постановив ухвалу,
якою заяву ОСОБА_4 про перегляд за
нововиявленими обставинами про
перегляд рішення апеляційного суду
Черкаської області від 25.03.2010р. залишив
без задоволення.

Вищезазначену ухвалу було оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, але судом відмовлено у відкритті
касаційного провадження, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру судових рішень.

22 січня 2013 року, з метою забезпечення
виконання виконавчого листа
Золотоніського міськрайонного суду,
виданого 06.07.2012 року, старшим державним
виконавцем Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. винесені
оскаржувані постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (об'єкти обтяження -
квартира АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири
АДРЕСА_5).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 606
передбачено, що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону № 606 арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом, зокрема: винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження (ч. 2 ст. 57
Закону № 606).

Отже, станом на час розгляду
даної справи, договір від 06.06.2008р.,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, за яким
власником 1/3 частина квартири АДРЕСА_5
є ОСОБА_2 та договір від 06.06.2008р.,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, за яким
власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 є
чинними, на підставі рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 25.03.2010р.,

Приймаючи до уваги вказані обставини,
суд вважає, що постанови старшого
державного виконавця Кузенко С.П.
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 22.01.2013р. (об'єкти
обтяження - квартира АДРЕСА_1 та 1/3
частина квартири АДРЕСА_5) підлягають
скасуванню, оскільки майно, на яке
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження не належить
боржнику, а тому вказані постанови
порушують права позивачів щодо
належного їм майна.

Однак вимоги про визнання незаконними
постанов старшого державного
виконавця Кузенко С.П. Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 22.01.2013р. не підлягають до
задоволення з огляду на те, що станом на
час винесення оскаржуваних постанов,
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 17.12.2012 року, яким залишено
без змін рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 13.11.2009
року не було скасовано, а тому суд
приходить до висновку, що державним
виконавцем оскаржувані постанови були
винесені правомірно, для забезпечення
реального виконання відповідного
рішення.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог в
частині скасування оскаржуваних
постанов.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати постанови старшого
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Кузенко С.П. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 22.01.2013р. ВП №35492604
щодо об'єктів обтяження - квартира
АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_5).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 17 грн. 20 коп., сплаченого за
квитанцією №ПН369 від 08.10.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 17 грн. 20 коп., сплаченого за
квитанцією №ПН342 від 08.10.2013.

В іншій частині позовних вимог
відмовити повністю.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд за правилами, встановленими
ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений 04
листопада 2013 року.