Справа № 2а-2911/09/2370
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2013 р. м.
Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Чорнобайагрохім»

на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2009
року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року

у справі № 2а-2911/09/2370

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Чорнобайагрохім»

до Державної податкової інспекції у
Чорнобаївському районі Черкаської
області

про визнання недійсними податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відкрите акціонерне товариство
«Чорнобайагрохім» (далі - позивач)
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Чорнобаївському районі Черкаської
області (далі - відповідач) про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення від 13 листопада
2008 року № /0.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2009
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2009
року залишено без змін.

В касаційній скарзі ВАТ
«Чорнобайагрохім», посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 10
серпня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2010 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серії АБ № 122795 від 27 листопада
2008 року ВАТ «Чорнобайагрохім» здійснює
такі види діяльності за КВЕД: 01.41.0 -
надання послуг у рослинництві,
облаштування ландшафту; 60.24.0 -
діяльність автомобільного вантажного
транспорту; 51.55.0 - оптова торгівля
хімічними продуктами; 74.30.0 - технічні
випробування та дослідження.

ДПІ у Чорнобаївському районі
Черкаської області провела планову
виїзну перевірку ВАТ
«Чорнобайагрохім» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 жовтня 2005 року по 30 червня 2008
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 жовтня 2005
року по 30 червня 2008 року, за
результатами якої був складений акт
від 10 листопада 2008 року № 514/231/05491669.

За висновками акту перевірки позивачем
були порушені, зокрема, вимоги пункту 7.7
статті 7, пунктів 10.1, 10.2 статті 10, пункту
11.29 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся, на загальну суму 323496,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки вказано, що у
період з 01 жовтня 2005 року по 30 червня 2008
року ВАТ «Чорнобайагрохім» за власним
бажанням перейшло на спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість, з огляду на що товариством до
ДПІ у Чорнобаївському районі
Черкаської області подавались дві
декларації: скорочена декларація
сільськогосподарського виробника;
декларація щодо іншої діяльності (далі
- бюджетна декларація).

Також, у акті перевірки вказано, що
оскільки основним видом діяльності
товариства є надання послуг з
перевезення та внесення рідкого аміаку
в грунт (яке є послугою у галузях
рослинництва та тваринництва), то ВАТ
«Чорнобайагрохім» не виконується
умова користування пільгою.

13 листопада 2008 року ДПІ у
Чорнобаївському районі Черкаської
області на підставі вказаного акта
перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким на
підставі підпункту 4.2.2 пункту 4.2статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначила ВАТ
«Чорнобайагрохім» податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
податок на додану вартість у розмірі
485244,00 грн., у тому числі: 323496,00 грн. - за
основним платежем, 161748,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
позивачем в адміністративному порядку,
за наслідками якого його скарги були
залишені без задоволення, а оспорюване
податкове повідомлення-рішення - без
змін.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що оскільки кошти, отримані позивачем
від надання ним послуг з внесення
рідкого аміаку в грунт, не являються
виручкою від реалізації
сільськогосподарської продукції
власного виробництва, сировини та
продуктів її переробки, то ВАТ
«Чорнобайагрохім» неправомірно
скористалось пільгою, передбаченоб
пунктом 11.29 статті 11 Закону України
«Про податок на додану вартість», при
оподаткування податком на додану
вартість щодо таких послуг.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 11.29 статті 11
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів
10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині
сплати до бюджету податку на додану
вартість щодо операцій з поставки
товарів (робіт, послуг) власного
виробництва, включаючи продукцію (крім
підакцизних товарів), виготовлену на
давальницьких умовах із власної
сільськогосподарської сировини, за
винятком операцій з поставки
переробним підприємствам молока та
м'яса живою вагою, що здійснюються
сільськогосподарськими
товаровиробниками незалежно від
організаційно-правової форми та форми
власності, в яких сума, одержана від
поставки сільськогосподарської
продукції власного виробництва та
продуктів її переробки за попередній
звітний (податковий) рік, становить не
менше 50 відсотків загальної суми
валового доходу підприємства.

Аналіз норм, які визначають поняття
сільськогосподарської продукції,
зокрема преамбули Закону України «Про
державне регулювання імпорту
сільськогосподарської продукції» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), статті 1 Закону
України «Про безпечність та якість
харчових продуктів» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин), статті 1 Закону України
«Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин), пункту 2.15 статті 2
Закону України «Про державну підтримку
сільського господарства України» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), дає підстави
вважати, що такою є продукція
тваринного і рослинного походження, що
призначена для споживання, а також
сільськогосподарська сировина та
продукти її переробки.

Таким чином, висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про
неправомірне користування позивачем
пільгою, передбаченою пунктом 11.29
статті 11 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
при оподаткуванні операцій з поставки
послуг із перевезення і внесення в
ґрунт рідкого аміаку, є обґрунтованими,
оскільки одержана за виконання цих
послуг сума, яка у позивача у періоді,
який перевірявся, становила більше 50
відсотків загальної суми валового
доходу, не є виручкою від реалізації
сільськогосподарської продукції
власного виробництва, сировини та
продуктів її переробки, в значенні,
вжитому у наведеній нормі. Ці послуги, у
розумінні статті 1 Закону України «Про
стимулювання розвитку сільського
господарства на період 2001-2004 років» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), відносяться до
таких, які надаються у сфері
сільськогосподарського виробництва та
пов'язані з біологічним процесом
вирощування продукції.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
правомірність оспорюваного
податкового повідомлення-рішення та
відсутність підстав для його
скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ВАТ «Чорнобайагрохім» підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Черкаського окружного
адміністративного суду від 10 серпня 2009
року та ухвала Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2010
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Чорнобайагрохім» залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 10
серпня 2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна