Справа № 806/7118/13-а
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" січня 2014 р.
Справа № 806/7118/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"18" листопада 2013 р. у справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
протиправним та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ФОП ОСОБА_3 звернувся
до адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просив визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача № 133 від 25.10.2013 року, яким до
позивача застосовано фінансову
санкцію у розмірі 4457,38 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області від 25.10.2013 року № 133.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що відповідач, при винесенні
спірного рішення діяв не на підставі,
не у межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені чинним законодавством
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Перевіряючи правомірність прийнятих
рішень на відповідність вимогам ч. 3 ст.
2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд зазначає
наступне.

25.10.2013 року відповідачем прийнято
рішення № 133 про застосування
фінансових санкцій за неподання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку, яким
до позивача застосовано фінансову
санкцію у розмірі 4457,38 грн.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який визначає принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбачених цим
Законом, а також регулює порядок
формування Накопичувального
пенсійного фонду та фінансування за
рахунок його коштів видатків на оплату
договорів страхування довічних
пенсій або одноразових виплат
застрахованим особам, членам їхніх
сімей та іншим особам, передбаченим цим
Законом.

Відповідно до статті 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" ( у редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) - відповідальність за
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплату внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування несе
страхувальник-роботодавець.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" ( у
редакції на час виникнення спірних
правовідносин), за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ, накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ст.58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у справі №
1-7/99 за конституційним зверненням
Національного банку України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 58 Конституції
України (справа про зворотну дію в часі
законів та інших нормативно-правових
актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99 роз'яснив, що
положення частини першої статті 58
Конституції України про те, що закони
та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи,
слід розуміти так, що воно стосується
людини і громадянина (фізичної особи).

Конституційний Суд України у
мотивувальній частині рішення
зазначив, що за загальновизнаним
принципом права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що положення частини першої
статті 58 Конституції України про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Але це не значить, що даний
конституційний принцип не може
поширюватись на закони та інші
нормативно-правові акти, які
пом'якшують або скасовують
відповідальність юридичних осіб. Проте
надання зворотної дії в часі таким
нормативно-правовим актам може бути
передбачено шляхом прямої вказівки про
це в законі або іншому
нормативно-правовому акті.

У Законі України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне соціальне
страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року
відсутня пряма вказівка про надання
зворотної дії у часі положенням у
частині проведення перевірки та
встановлення порушень, що має
наслідком накладення штрафу за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством.

Колегія суддів приходить до висновку,
що норма права, яка регламентує вчинене
порушення та встановлена відповідачем
в Акті, втратила чинність з 01 січня 2011
року, згідно із Законом України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464- ІV, тобто не діяла на дату
прийняття відповідачем оскаржуваних
рішення, станом на 25.10.2013 року.

Вказана правова позиція викладена в
Ухвалі ВАСУ від 23 жовтня 2013 року
у справі № К/9991/57810/12 та в
Постанові Верховного суду України від
20.11.2012 року по справі № 21-367а12.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "18"
листопада 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,13300

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області
вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житоми
рська область,13312