Справа № 2а-3002/09/1970
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 грудня 2013 року м. Київ
В/800/4419/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),

Амеліна С.Є.,

Весельської Т.Ф.,

Винокурова К.С.,

Гаманка О.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Державної податкової
адміністрації у Тернопільській
області про визнання нечинним
розпорядження і наказу, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення сум,-

в с т а н о в и в :

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 19 листопада
2009 року, яку залишено без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 14 лютого 2013 року рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
лютого 2013 року позивач просить
скасувати вказану ухвалу, посилаючись
не неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, а саме пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114, що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 9 липня 2013 року у іншій справі
№К-22649/10, якою суд касаційної інстанції
залишив без змін постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 8 червня 2010 року про часткове
задоволення аналогічних позовних
вимог.

Спірне питання, на думку заявника,
полягає у неоднаковому застосуванні
судом касаційної інстанції пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 29.07.1991
року №114.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що у даному випадку наявні підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для перегляду
можуть бути виключно:

неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;

встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення з боку України
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як вбачається з тексту ухвали Вищого
адміністративного суду України від 14
лютого 2013 року, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відмови в
задоволенні позову. При цьому зазначив,
що відповідач правомірно звільнив
позивача через службову
невідповідність після проведення
позачергової атестації згідно
підпункту «д» ст. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Разом з тим, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 9
липня 2013 року у справі №К-22649/10, на яку
посилається заявник як на підставу
перегляду справи з мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, судом
зроблено висновок, що звільнення з
роботи через службову невідповідність
на підставі підпункту «д» ст. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, після
проведеної позачергової атестації
відбулось з порушенням строку та
процедури її проведення. При цьому
заявник ОСОБА_6 зазначає і підтверджує
це документами, що особу, яка працювала
з ним в тій же установі і у тому ж
відділі було звільнено з роботи з тих
же підстав і за таких же умов, однак суд
касаційної інстанції прийняв рішення
протилежне тому, яке було винесене за
його позовною заявою.

Таким чином, суди касаційної інстанції
у зазначених рішеннях на підставі
застосування одних й тих самих норм
матеріального права, а саме підпункту
«д» ст. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, дійшли
протилежних висновків.

В зв'язку з наведеним колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що справа за позовом ОСОБА_6 до
Державної податкової адміністрації у
Тернопільській області про визнання
нечинним розпорядження і наказу,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення сум має бути допущена до
перегляду Верховним Судом України,
оскільки наявні підстави, передбачені
пунктом 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_6 про поновлення строку
задовольнити і поновити строк на
звернення із заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від від
14 лютого 2013 року.

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Державної податкової адміністрації
у Тернопільській області про визнання
нечинним розпорядження і наказу,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення сум.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і : Бутенко В.І

Амєлін С.Є.

Весельська Т.Ф.

Винокуров К.С.

Гаманко О.І.