Справа № 826/18278/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ»
до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
управління Міндоходів у м.
про визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень-
від 11 листопада 2013 року
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулось ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» з позовом до ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, в якому
просило, зокрема: визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача №
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що висновки акту перевірки,
на підставі яких винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення не
відповідають дійсним обставинам
справи та нормам чинного
законодавства, і тому позивач вважає
прийняті рішення протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.
В наданих суду запереченнях
представник відповідача вказав, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
податковим органом відповідно до вимог
чинного законодавства, посилаючись на
обставини, викладені в акті перевірки
та запереченнях проти
адміністративного позову.
Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлені належним чином.
Відповідно до вимог ч. 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на відсутність необхідності
заслухати свідка чи експерта та з
урахуванням вимог статті 128 КАС
України, суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних матеріалів справи.
Під час судового розгляду справи, суд,
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві на підставі
направлень № 1489/22-30 від 13 травня 2013
року, № 1490/22-30 від 13 травня 2013 року, №
1491/22-60 від 13 травня 2013 року, № 1492/22-10 від
13 травня 2013 року, №1493/22-01 від 13 травня 2013
року, № 1494/17-50 від 13 травня 2013 року,
виданих ДПІ у Шевченківському районі
м. Києва ДПС, а також відповідно до
плану-графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, проведена
документальна планова виїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012
За результатами перевірки
співробітниками відповідача було
складено акт перевірки від 19 червня 2013
року № 120/22-30/35032277, яким зафіксовано ряд
допущених позивачем порушень
законодавства, зокрема: п.1.32 статті 1,
пп. 1.20.2. п.1.20 статті 1, пп.. 5.2.1 п. 5.2 статті
5, пп. 5.4.4 п. 5.4 статті 5, п. 5.1 статті 5, пп.
5.3.9 п. 5.3 статті 5, п. 11.2 статті 11 Закону
України від «Про оподаткування
прибутку підприємств» зі змінами та
доповненнями, пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14, пп.
14.1.36 п. 14.1 статті 14, пп. 14.1.103 п. 14.1 статті
14, пп. 14.1.159 п. 14.1 статті 14, п. 137.1 статті 137,
п. 138.2 статті 138, п. 138.4 статті 138, пп.139.1.9 п.
139.1 статті 139, п. 185.1 статті 185
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток на загальну суму 602 330, 00 грн.;
пп. 7.2.1 п. 7.2 статті 7, пп. 7.2.1 п. 7.3 статті 7,
пп.7.4.1 п.7.4 статті 7, пп. 7.4.4 п. 7.4 статті 7,
пп. 7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та п. 185.1
статті 185, п.198.1 статті 198, п.198.3 статті 198,
п. 198.6 статті 198, п. 200.1 статті 200, п. 201.1
статті 201 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
додану вартість на загальну суму 434 342,
17 липня 2013 року ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, на
підставі висновків зазначеного акту
перевірки, були прийняті податкові
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток за
основним платежем на суму 522 909, 00 грн.,
та за штрафними (фінансовими) санкціями
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у сумі 370
810, 00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкцій на суму 78 700, 00 грн.
25 липня 2013 року, не погоджуючись з
прийнятими 17 липня 2013 року податковими
повідомленнями-рішеннями, ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ» звернулось до ГУ Міндоходів
у м. Києві з первинною скаргою в
порядку адміністративного оскарження.
Рішенням ГУ Міндоходів у м. Києві від 23
вересня 2013 року № 4539/10/26-15-10-04 скарга ТОВ
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» залишена без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від 17 липня 2013
року № , № - без змін та
збільшено суму грошового зобов'язання
по податковому повідомленню-рішенню №
у розмірі 79 421, 00 грн. податку на
прибуток та 19 855, 25 грн. штрафних
санкцій, збільшено суму грошового
зобов'язання по податковому
повідомленню-рішенню № у розмірі
11 304, 00 грн. податку на додану вартість
та 64 306, 00 грн. штрафних санкцій.

04 жовтня 2013 року, не погоджуючись з
результатами розгляду ГУ Міндоходів у
м. Києві первинної скарги ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ», позивач звернувся з скаргою
до Міністерства доходів і зборів
України.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 17 жовтня 2013 року
№ 13472/6/99-99-10-01-15, скарга ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» залишена без задоволення.

11 листопада 2013 року, враховуючи
результати розгляду зазначених скарг,
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято
податкові повідомлення-рішення №
з податку на додану вартість на
загальну суму 529 120,00 грн., за основним
платежем 382 114, 00 грн., за штрафними
санкціями 143 006,00 грн., та №
з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 706 378,25
грн., за основним платежем 602 330, 00 грн.,
за штрафними санкціями - 104 048, 25 грн.

Не погоджуючись з зазначеними
податковими повідомленнями-рішеннями
№ та № від 11
листопада 2013 року, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» (Замовник) та ТОВ
«ГРУПЕМ» (Виконавець) 04 січня 2010 року
укладено договір № GM-IC/065, предметом
якого є надання послуг у сфері
інформаційних технологій, а саме:
послуги по забезпеченню технічної
підтримки IT систем Замовника, розробка
загальної політики Замовника в сфері
інформаційних технологій, технічна
підтримка користувачів персональних
комп'ютерів Замовника, технічна
підтримка стандартного програмного
забезпечення Замовника, консультація
по веденню бухгалтерського та
кадрового обліку.

04 січня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ»
(Замовник) та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено
Договір № GM-IC/085, предметом якого є
послуги по дослідженню української
аудиторії мережі Інтернет за 2010 рік.

15 лютого 2013 року між ТОВ «ГРУПЕМ» та ТОВ
«ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» укладено договір №
GM-087, предметом якого є надання
маркетингових послуг, а саме, послуг з
аналізу активності рекламних кампаній
за період 2009-2010 роки на ринку
мобільного зв'язку України.

31 березня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено Договір №
GM-093, предметом якого є надання
маркетингових послуг, а саме,
маркетингові послуги по аналізу
проведення рекламних кампаній по
продукту «Кіндер Біовіталь» за 2007-2010
роки та аналіз рекламних компаній
конкурентів зазначеного продукту».

01 червня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-IC/096, предметом якого є послуги з
розроблення кодексу, положень,
декларацій, організаційних структур,
правил, планів, політики компанії.

01 липня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ»
та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-IC/085, предметом якого є надання
рекомендацій зі складання бюджету
замовника, послуг з адміністрування 1С
Підприємство 8, аналіз журналів
з'єднань.

01 серпня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-099, предметом якого є надання послуг з
аналізу маркетингових активностей
фармацевтичних компаній в 2010 році.

31 серпня 2011 року між ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю
ТІ» та ТОВ «ГРУПЕМ» укладено договір №
GM-100, предметом якого є послуги з
аналізу рекламних активностей
компаній виробників засобів
мобільного зв'язку в 2010 році.

Також, 06 квітня 2012 року між позивачем
(Замовник) та ТОВ «Імперіум плюс»
(Виконавець) було укладено договір №
0604-12, відповідно до умов якого
Виконавець зобов'язується на свій
ризик за завданням Замовника виконати
Роботи, а Замовник зобов'язується
прийняти і оплатити виконані Роботи, в
порядку, на умовах та в строки
встановлені договором та додатками до
нього.

Під Роботами, відповідно до п. 1.2
вказаного договору, розуміється
виготовлення аудіовізуального твору -
одного рекламного відеоролика
дубльованого українською мовою, від
умовною назвою «JM National Promo 2012»,
хронометражем 30 секунд.

Сплачені за надані послуги кошти були
включені позивачем до валових витрат
та податкового кредиту з податку на
додану вартість відповідних звітних
періодів.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК
України, податковий кредит - це сума, на
яку платник. податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України
встановлює, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 198.2 статті 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 201.1 статті 201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках: а) порядковий номер податкової
накладної; б) дата виписування
податкової накладної; в) повна або
скорочена назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Відповідно до п. 134.1.1 статті 134 ПК
України, об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 138.2 статті 138 ПК
України, витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно п. 138.8 статті 138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Згідно положень пп. 139.1.9 п 139.1 статті 139
ПК України, не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Аналогічні за змістом положення були
передбачені Законами України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
та «Про податок на додану вартість»,
які діяли до 01 січня 2011 року - дня
набрання чинності зазначеними нормами
ПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Крім зазначених норм законодавства
України, при вирішенні даної справи
необхідно також врахувати правову
позицію Вищого адміністративного суду
України, висловлену ним в
Інформаційному листі від 20 липня 2010
року № 1112/11/13-10, відповідно до якого
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1. Встановлення факту здійснення
господарської операції.

2. Встановлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції.

3. Встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. Встановлення дотримання
платником податку спеціальних вимог
щодо документального підтвердження
сум податкового кредиту та/або
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість.

5. Встановлення факту надмірної
сплати податку на додану вартість у
ціні товарів (послуг), що придбані
платником податку.

З метою підтвердження реальності
господарських операцій, що мали місце з
його контрагентами, позивачем було
надано суду копії відповідних
первинних документів, а саме:
договорів, звітів виконавця про надані
послуги, податкових накладних, актів
здачі-прийняття послуг, розрахункових
документів.

Між тим необхідно зазначити, що в
наявних в матеріалах справи копіях
актів здачі-прийняття послуг відсутні
дані щодо виду (номенклатури), часу або
місця надання таких послуг, а тому
вказані документи не визнаються судом
належними та такими, що підтверджують
факт виконання договорів про надання
послуг.

Суд наголошує на тому, що ТОВ «ДЖЕЙ
ДАБЛ-Ю ТІ» не було надано суду доказів
на підтвердження використання у
власній господарській діяльності
послуг, отриманих за договором № GM-IC/096,
предметом якого є послуги з
розроблення кодексу, положень,
декларацій, організаційних структур,
правил, планів, політики компанії.
Також позивачем не було надано
документів, які б підтверджували
надання таких послуг, зокрема, звітів
про надання послуг, калькуляцій з
зазначенням витрат матеріалів,
трудових ресурсів та часу, місця та
виду наданих послуг, завірених
відповідальними особами.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що доводи відповідача
сформовані також на підставі акту ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва №
522/22-2/37643014 від 15 березня 2013 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Імперіум Плюс» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за квітень,
червень, серпень, жовтень, лютий,
березень 2012 року, відповідно до
висновків якого у період, який
перевірявся відповідачем в даній
справі, у ТОВ «Імперіум Плюс» були
відсутні трудові, матеріальні ресурси,
виробничі потужності, транспортні
засоби, що у свою чергу дає змогу
ставити під сумнів факт здійснення
суб'єктом господарювання
господарської діяльності з позивачем
та іншими контрагентами.

Таким чином, суд констатує відсутність
належного документального
підтвердження виконання зазначених
господарських зобов'язань.

Водночас, з урахуванням наведених
положень законодавства, суд зазначає
про те, що за відсутності факту
придбання послуг або в разі якщо
придбані послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку,
відповідні суми не можуть включатися
до складу валових витрат та
податкового кредиту з податку на
додану вартість, навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ТОВ «ДЖЕЙ ДАБЛ-Ю ТІ» до
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень є
необґрунтованими та такими, що не
засновані на нормах права, оскільки не
знайшли свого підтвердження
відповідними первинними документами,
оформленими у відповідності до
наведених законодавчих вимог, та які
відображають реальність господарських
операцій, що є підставою для формування
податкового обліку платника податків.

Враховуючи зазначене, обґрунтованими є
висновки викладені відповідачем в акті
перевірки № 120/22-30/35032277 від 19 червня 2013
року про порушення позивачем вимог
податкового законодавства.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
11, 71, 94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя

О.П.
Огурцов