Справа № 812/8443/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушаков Т.С.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року
справа №812/8443/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання
Крамська С.О.

позивача
Цимбалюк О.В.

відповідача
Артюхова Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі №812/8443/13-а за позовом
Приватного підприємства «Золоте руно»
до Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
16.05.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

Звертаючись з позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
16.05.2013 №, №, №, позивач
в обґрунтування заявлених вимог
зазначив, що в період з 10.01.2013 по 19.04.2013
відповідачем проведена позапланова
виїзна документальна перевірка
позивача з питань дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на прибуток та податок на додану
вартість за період з 01.11.2009 по 31.12.2010 та з
01.03.2010 по 30.06.2010 по взаємовідносинам з
ТОВ «Донтрансторг» (код за ).

Підставою донарахування сум податку на
прибуток на загальну суму 336 150,00 грн. та
податку на додану вартість у 268 915,00 грн.
було неправомірне, з точки зору
відповідача, віднесення певних сум
витрат на придбання товарів до валових
витрат і, відповідно, віднесення до
податкового кредиту певних сум у
зв'язку з придбанням товарів ПП «Золоте
руно» згідно договору з ТОВ
«Донтрансторг» від 23.10.2009 № 1023.

21.05.2013 позивач отримав податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
м.Сєвєродонецьку: № від 16.05.2013
щодо збільшення податку на прибуток на
суму 253 602,50 грн., у тому числі штраф 50 720,50
грн.; № від 16.05.2013 щодо збільшення
податку на додану на суму 202 876,25 грн., у
тому числі штраф 40 575,25 грн.; № від
16.05.2013 адміністративний штраф у сумі
510,00 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказані податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а адміністративні скарги
підприємства залишені без задоволення.

Позивач вважає зазначені податкові
повідомлення-рішення відповідача
протиправними, та такими, що підлягають
скасуванню, оскільки відсутні будь-які
порушення вимог законів України «Про
податок на додану вартість» та «Про
оподаткування прибутку підприємств» з
боку позивача при формуванні
податкового кредиту у зв'язку з
придбанням товарів за договором від
23.10.2009 № 1023, укладеним з ТОВ
«Донтрансторг».

Крім того, позивач вважає, що
неправомірним нарахування
(донарахування) штрафних санкцій
внаслідок нібито порушення позивачем
п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України,
оскільки відсутній факт (подія)
правопорушення. Не є втратою платником
податків первинних документів, в разі
своєчасного їх відновлення та надання
для перевірки податковій службі. Такі
обставини не відносяться до порушень
податкового законодавства відповідно
до вимог Податкового кодексу України.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року позов ПП «Золотое руно»
задоволений у повному обсязі (а.с.118,
119-123 том 3).

Визнано протиправним і скасовані
податкові повідомлення - рішення від
16.05.2013 № , № , №
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку. Вирішене питання по
судовому збору.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції, як
прийняту з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
без надання належної правової оцінки
обставин справи. Апелянт вказує на
відсутність реального здійснення ТОВ
«Донтрансторг» господарських операцій
та постачання товарів на адресу ПП
«Золоте руно», що не надає право
позивача на віднесення до складу
витрат, які фактично не були понесені
та не підтверджені належним чином,
складеними первинними документами, що
відображають господарської операції з
придбання ТМЦ від ТОВ «Донтрансторг»,
та до складу податкового кредиту сум
податку на додану вартість за
податковими накладними, що видані від
імені ТОВ «Донтрансторг». ТТН складені
складенні з порушенням вимог
законодавства, в них відсутні дані про
назву продукції, товару (вантажу),
одиниці виміру, кількості товару, ціни,
тощо, не зазначено уповноважену особу
від позивача. У водія, що керував
автомобілем відсутні довіреності на
право керування автотранспортом,
отримання, перевезення та
відвантаження будівельних товарів. Не
надано сертифікатів відповідності на
товар. Крім того, посилається на
фіктивність створеного ТО
«Донтрансторг», яке не здійснювало
будь-яких господарських операцій
(а.с.128-129 том.3).

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу.

Представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, встановлено, що Приватне
підприємство «Золоте руно» (далі - ПП
«Золоте руно») зареєстроване 09.03.1999
виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області, номер
запису про включення відомостей про
юридичну особу до ЄДР 1 001602,
ідентифікаційний код 30319202, свідоцтво
про державну реєстрацію серії А00 № 049079.
ПП «Золоте руно» є платником податку на
додану вартість, що підтверджується
свідоцтвом №16623589 про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 26.03.1999.

В період з 10.01.2013 по 19.04.2013 (призупинена з
16.01.2013 та поновлена з 17.04.2013, продовжена
на 2 робочих дні - 18.04.2013 та 19.04.2013)
фахівцями ДПІ у м.Сєвєродонецьку
Луганської області ДПС , на підставі
п.п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ,
відповідно до листа від 17.04.2013 №
5164/22-200/05 про поновлення проведення
перевірки ПП «Золоте руно» та наказів
ДПІ у м. Сєвєродонецьку від 09.01.2013 № 11-п,
від 17.04.2013 № 332-п та від 18.04.2013 № 342-п,
проведена позапланова документальна
виїзна перевірка ПП «Золоте руно» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на прибуток
та податку на додану вартість за період
з 01.11.2009 по 31.12.2009 та з 01.03.2010 по 30.06.2010 по
взаємовідносинам з ТОВ «Донтрансторг»,
код за .

За результатами перевірки складено акт
від 25.04.2013 № 696/22-30319202, у висновках якого
зазначено, що перевіркою встановлено
порушення ПП «Золоте руно»:

1. п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податок на прибуток на
загальну суму 336 150,00 грн., у тому числі:
2009 рік - 95 376,00 грн., 1 квартал 2010 року - 37
892,00 грн., 1 півріччя 2010 року - 240 774,00 грн.;

2. п.п. 7.2.3, п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4,
п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№ 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в сумі 268 915,00 грн., у
тому числі: за листопад 2009 року - 42 117,00
грн., грудень 2009 року - 34 184,00 грн.,
березень 2010 року - 30 313,00 грн., квітень 2010
року - 68 894,00 грн., травень 2010 року - 49 027,00
грн., червень 2010 року - 44 380,00 грн.;

3. п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI, а саме: втрата
(незбереження) первинних документів, що
підтверджують факт взаємовідносин ПП
«Золоте руно» з ТОВ «Донтрансторг» (код
за ).

На підставі зазначеного акту перевірки
ДПІ у м.Сєвєродонецьку 16.05.2013 винесено
наступні податкові
повідомлення-рішення:

- № від 16.05.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «Податок на додану
вартість» на суму 202 876,25 грн., з яких: 162
301,00 грн. - основний платіж, 40 575,25 грн. -
штрафні (фінансові) санкції;

- № від 16.05.2013 яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «Податок на прибуток» на
суму 253 602,50 грн., з яких: 202 882,00 грн. -
основний платіж, 50 720,50 грн. - штрафні
(фінансові) санкції;

- № від 16.05.2013, яким позивачу
накладено адміністративний штраф у
сумі 510,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Так, з урахуванням п.2 Прикінцевих
положень Податкового кодексу (який діє
з 01.01.2011) Закон України «Про податок на
додану вартість» № 168 (далі - Закон № 168)
втратив чинність. Проте, оскільки на
момент виникнення спірних
правовідносин діяли вимоги Закону № 168,
відповідність дій податкового органу
при визначенні позивачу податкового
зобов'язання з ПДВ перевіряється за
нормами Закону № 168.

Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону №
168 податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Для операцій, що оподатковуються і
звільнені від оподаткування,
складаються окремі податкові накладні.

Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг). У разі коли
частка товару (робіт, послуг) не
містить відокремленої вартості,
перелік (номенклатура) частково
поставлених товарів зазначається в
додатку до податкової накладної у
порядку, встановленому центральним
органом державної податкової служби
України, та враховується у визначенні
загальних податкових зобов'язань.

Платники податку повинні зберігати
податкові накладні протягом строку,
передбаченого законодавством для
зобов'язань із сплати податків.

Згідно п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст. 7 Закону №
168 податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги)
починають використовуватися в
операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього
Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з
метою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважаються
проданими за їх звичайною ціною у
податковому періоді, на який припадає
початок такого використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження).

Закон № 168 визначає лише два випадки, за
яких неможливе включення витрат по
сплаті податку на додану вартість до
податкового кредиту звітного періоду.

Відповідно до п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону №
168, якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

В силу пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону № 168 не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Згідно п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону № 168
датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг),
дата виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків
з використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

До 01.04.2011 порядок справляння податку на
прибуток підприємств визначав Закон
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28 грудня 1994 року
№334/94-ВР (далі - Закон № 334), який втратив
чинність, згідно з Податковим кодексом
України.

Оскільки на момент виникнення спірних
правовідносин діяли норми Закону №334,
для визначення зобов'язання позивача з
податку на прибуток необхідно
керуватися нормами Закону №334.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону №334 валові
витрати виробництва та обігу (далі -
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону
№334 до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції
(робіт, послуг) і охороною праці, у
тому числі витрати з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну), з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3-5.7 цієї
статті.

Згідно з пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону № 334 не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Як встановлено судом першої інстанції,
що підтверджено матеріалами справи, що
23.10.2009 між ПП «Золоте руно» (Отримувач)
та ТОВ «Донтрансторг» (Постачальник)
укладено договір №1023, згідно якого
Постачальник відпускає, а Отримувач
приймає товари Постачальника в
асортименті та за цінами, вказаними у
накладних, які свідчать про прийняття
товару, що передається, за кількістю та
якістю, що є невід'ємною частиною цього
договору. Отримувач зберігає та
реалізує товар. Сума договору
складається з суми накладних на
відпуск товару. Орієнтована сума
договору складає 1 000 000,00 грн.

З акту перевірки вбачається, що ПП
«Золоте руно» до перевірки надано
документи по взаємовідносинам з ТОВ
«Донтрансторг» за період з 01.11.2009 по
31.12.2009 та з 01.03.2010 по 30.06.2010, а саме:
договір від 23.10.2009 № 1023, виписки по
розрахунковому рахунку, платіжні
доручення, видаткові та податкові
накладні, реєстри отриманих та виданих
податкових накладних,
товарно-транспортні накладні.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено наявність у позивача всіх
первинних документів, що підтверджують
факт здійснення господарських
операцій в рамках Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та ст. 44
Податкового кодексу України.

Крім того, постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 серпня 2013 року у справі № 812/4225/13-а
у справі за позовом ПП «Золоте руно» до
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
23.01.2013 № , № , № 000012201 на
підставі первинних документів
встановлений та підтверджений факт
отримання ПП «Золоте руно» товару від
ТОВ «Донтрансторг».

Спірні бухгалтерські операції
відображено за даними бухгалтерського
обліку ПП «Золоте руно» та внесено до
декларацій з податку на додану
вартість та податку на прибуток.

Податкові накладні, отримані ПП
«Золоте руно» від ТОВ «Донтрансторг»
включені до реєстру виданих та
отриманих податкових накладних у
відповідні звітні періоди. На дату
здійснення господарських операцій з ПП
«Золоте руно» ТОВ «Донтрансторг» було
зареєстровано в якості платника ПДВ.

З огляду на положення ч. 1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені
постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 серпня 2013
року у справі № 812/4225/13-а, не доказуються
при розгляді цієї справі. Тобто, факт
реальності господарської операції вже
встановлений та підтверджений судом.

Крім того, колегія суддів на виконання
та дотриманням принципу (ст.11 КАС
України) офіційного з'ясування всіх
обставин справи, на підтвердження
факту складання та підписання
податкової накладної уповноваженою
особою ТОВ «Донтрансторг», ухвалою
зобов'язувало ДПІспекцію у
м.Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у
Луганській області надати дані про
результати порушення кримінальної
справи № 75-11-05-115/2 від 03.06.11 за фактом
створення (придбання) невстановленими
особами фіктивних суб'єктів
підприємницької діяльності ТОВ
«Донтрансторг» за ознаками злочину,
передбаченого Кримінальним кодексом
України (постанови слідчого, суду,
вирок), а також дані (можливі податкові
повідомлення - рішення, судові рішення
та інше) про правові наслідки по
виявленим порушенням згідно
акту№1811/15-4/36061529 від 27.08.12 року
складеного ДПІ у Київському районі
м.Донецька Донецької області ДРС Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Донтрансторг». Зазначений акт
перевірки покладений в основу
висновків відповідача та прийнятих
спірних ППР.

З огляду на відповідь ст.слідчого з ОВС
ІІ відділу КР СУ ФР ГУ Міндоходів у
Донецькій області кримінальне
провадження по обвинуваченню ОСОБА_4,
ОСОБА_5 за ст.28 ч.2 , ст.205 ч.2, ч.5 ст.27, ч.2
ст.212 КК України, в тому числі за фактом
створення фіктивного суб'єкта
підприємницької діяльності ТОВ
«Донтрансторг» направлено до суду з
обвинувальним актом. Як пояснив
представник відповідача, до
теперішнього часу ніяких рішень по
справі судом не прийнято.

Щодо виконання вимоги суду про надання
даних за результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Донтрансторг», то відповідачем, який
має можливість для цього та було
достатньо часу, не надав ніяких
результатів стосовно цього, що вказує
на неналежне виконання своїх
обов'язків по доведенню правомірності
прийнятого ним рішень, у виді ППР. Таке
відношення до виконання своїх
обов'язків зводить нанівець роботу та
поставлені перед ним завдання.
Формальне подання апеляційної скарги з
перекладанням своїх обов'язків щодо
доведенні правомірності прийнятих ППР
на суд є некоректним з боку
відповідача.

Щодо вирішення спору про податкове
повідомлення-рішенням № від 16
травня 2013 року, яке прийняте відповідно
до пункту 121.1 статті 121 ПК України за не
надання до перевірки документів
фінансово - господарської діяльності
(арк. справи 47), колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з акту перевірки,
проведення перевірки призупинено з
16.01.2013 року, на підставі заяви ПП
«Золото руно» про втрату необхідних
для перевірки документів. Перевірка
поновлена з 17.04.2013 року.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 44.5
статті 44 ПК України встановлено, що у
разі втрати, пошкодження або
дострокового знищення документів,
зазначених в пунктах 44.1, 44.3 ст.44 ПК
України, платник податків зобов'язаний
у п'ятиденний строк з дня такої події
письмово повідомити орган державної
податкової служби за місцем обліку, в
порядку, встановленому цим Кодексом
для подання податкової звітності.

Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені документи протягом
90 календарних днів з дня, що настає за
днем надходження повідомлення до
органу державної податкової служби.

Відповідно до пункту 121.1 статті 121 ПК
України незабезпечення платником
податків зберігання первинних
документів облікових та інших
регістрів, бухгалтерської та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів протягом
установлених статтею 44 цього Кодексу
строків їх зберігання та/або ненадання
платником податків контролюючим
органам оригіналів документів чи їх
копій при здійсненні податкового
контролю у випадках, передбачених цим
Кодексом, - тягнуть за собою накладення
штрафу в розмірі 510 гривень.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
виконанні вимоги у повному обсязі п.44.5
ст.44 ПК України, а тому підстав для
застосування штрафних санкцій у
відповідача не було.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, а
податкові повідомлення-рішення від
16.05.2013 № , №, №
Державної податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку - протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що рішення суду
першої інстанції є обґрунтованим,
прийняте на підставі з'ясованих та
встановлених обставинах справи, які
підтверджуються доказами, та ухвалив
постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 листопада
2013 року у справі №812/8443/13-а - залишити
без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали
прийнята у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 15
січня 2014 року. У повному обсязі
виготовлена 16 січня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф.Ханова

А.В. Гайдар