Справа № 2-а-0805-4143/2011
Суддя: Кофанов А. В.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-0805-4143/2011
Провадження № 6-а/314/22/2013
У Х В А Л А

м.Вільнянськ
30
грудня 2013 року

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючий суддя - Кофанов А.В.,

при секретарі - Лазечна Н.С.,

розглянувши матеріали справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання до
перерахунку пенсії, -

в с т а н о в и в :

У липні 2011 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління ПФУ в Вільнянському районі
Запорізької області, в якому вимагала
визнати протиправними дії відповідача
щодо відмови у перерахунку додаткової
пенсії згідно положень ст.ст.49, 51 Закону
України "Про статус і соціальних захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
зобов'язати відповідача перерахувати
цю пенсію за період часу з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року.

Постановою суду від 05.09.2011 року позов
задоволено частково: визнані
протиправними дії управління ПФУ в
Вільнянському районі Запорізької
області щодо нездійснення, починаючи з
07.01.2011 року і до 23.07.2011 року, перерахунку
розміру додаткової пенсії ОСОБА_1, за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; зобов?язано управління ПФУ
в Вільнянському районі Запорізької
області провести перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого згідно ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
починаючи з 07.01.2011 року і до 23.07.2011 року,
з урахуванням фактично отриманих сум; в
задоволенні іншої частини позову -
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2012 року апеляційна скарга
відповідача на зазначену постанову
суду була залишена без задоволення, а
сама постанова - без змін.

У грудні 2013 року до суду надійшло
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про зміну способу
і порядку виконання судового рішення у
цій справі. У поданні зазначено, що
виконавчий документ № 2а-0805-4143/2011 від
29.04.2013, виданий позивачці, виконати
неможливо, оскільки станом на 2013 рік
коштів на виплату заборгованості
відповідачу не виділено, згідно
проведеного розрахунку, сума
заборгованості складає 1142 гривень 30
копійок. Державний виконавець
посилається, що у відповідності до норм
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень",
виконання рішень суду про стягнення
коштів здійснюється Державною
казначейською службою України, і тому,
на його думку, наявні передбачені
законом обставини, що виключають
здійснення виконавчого провадження
органом державної виконавчої служби; у
зв'язку з тим, що резолютивна частина
виконавчого листа містить вказівку
виконати дії зобов?язального
характеру, без зазначення конкретної
суми стягнення, державний виконавець
не має можливості арештувати
відповідний рахунок УПФУ в органі
Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості. У зв?язку із наведеним
державний виконавець просить на
підставі ч.1 ст.263 КАС України суд
змінити спосіб і порядок подальшого
виконання судового рішення
(виконавчого документу), а саме -
змінити його на стягнення з управління
ПФУ в Вільнянському районі Запорізької
області на користь ОСОБА_1 недоплаченої
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров?ю, у розмірі 30 процентів
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого згідно ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
починаючи з 07.01.2011 року і до 23.07.2011 року,
з урахуванням фактично отриманих сум. у
розмірі 740 гривень 86 копійок.

Представник боржника надав письмові
заперечення, в яких послався,
інформаційним листом Вищого
адміністративного суду України від 13
червня 2012 року за № 1483/12/13-12 було
роз?яснено, що відповідно до ст.ст.21, 105,
162 КАС України, позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум. Представник
боржника також вказав, що відповідно до
ст.2 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень",
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Судові рішення,
пов'язані з соціальними виплатами,
зокрема і винесене на користь ОСОБА_1,
мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, і, відповідно,
не належать до таких, що мають
виконуватися згідно цього Закону.

Суд дійшов висновку, що внесене подання
задоволенню не підлягає.

Так, положення ст.263 КАС України
передбачають зміну чи встановлення
порядку чи способу виконання рішення,
яке було ухвалено судом у справі, а саме
резолютивної частини постанови, яка
містить висновки суду по суті позовних
вимог. Під зміною способу і порядку
виконання рішення розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Тобто зі змісту
вказаної норми випливає, що суд за
наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту, та,
відповідно, не змінюючи спосіб захисту
порушеного права, обраний судом при
вирішенні справи.

Суд погоджується з доводами
представника боржника, що судові
рішення, пов?язані з соціальними
виплатами, зокрема і винесене на
користь ОСОБА_1, мають зобов'язальний
характер щодо проведення таких виплат,
і, відповідно, не належать до таких, що
мають виконуватися згідно цього
Закону. При цьому слід прийняти до
уваги, що при розгляді справи за
позовом ОСОБА_1 суд не встановлював, що
виплата пенсії має відбуватися шляхом
списання коштів з рахунків
Держказначейства, та не встановлював
розмір такої пенсії, тобто обставини,
про які зазначив державний виконавець,
виходять за межі заявлених позовних
вимог.

Таким чином, подання державного
виконавця щодо зміни способу та
порядку виконання постанови суду у цій
справі не підлягає задоволенню,
оскільки в разі задоволення вказаних
вимог фактично буде змінено по суті
зміст резолютивної частини постанови
суду.

Крім того, за приписом ч. 2 ст. 263 КАС
України, суд при розгляді питання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення може змінити спосіб
та порядок виконання рішення лише у
виняткових випадках.

Суд вважає, що викладені у поданні
обставини не обґрунтовують
доцільність і необхідність зміни
способу та порядку виконання рішення
суду.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. 263 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання державного
виконавця про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Вільнянському районі Запорізької
області про визнання дій
протиправними, зобов'язання до
перерахунку пенсії - відмовити.

На ухвалу протягом п?яти днів може бути
подана апеляційна скарга до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Вільнянський районний суд Запорізької
області.

Суддя
А.В.
Кофанов

30.12.2013 року

30.12.2013