Справа № 760/14226/13-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2013-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-440/13 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2013 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кримської митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови у справі про порушення
митних правил, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Кримської митниці
Міндоходів в якому просить визнати
протиправною та скасувати постанову в
справі про порушення митних правил
№203/60000/13 від 05.06.2013 року, якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК
України у виді штрафу 8500,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
перебуває в трудових відносинах з
юридичною особою «Alvares LT» (Рокишкис,
Литва) на посаді водія-експедитора.
Автомобіль «Audi» А6, номер кузова НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить на праві власності зазначеній
юридичній особі, наданий йому для
виконання розпорядження роботодавця
про направлення у відрядження з 02.04.2013
року строком на 360 днів.

При перетині державного кордону на
зазначеному автомобілі ним було обрано
митний режим «тимчасового ввезення»,
та надано митному органу пакет усіх
необхідних документів для поміщення
транспортного засобу в цей режим,
зокрема: посвідчення водія, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу,
трудовий договір, наказ про
направлення у відрядження у
комерційних цілях компанії-власника
автомобіля, посвідчення про
відрядження, автомобільний шляховий
лист, доручення на право керування
автомобілем. Після перевірки
документів посадовою особою митного
органу йому було дозволено в'їзд на
митну територію України без зауважень
з її сторони.

08.05.2013 року близько 15 год. 00 хв. його було
зупинено працівниками ДПС ДАІ в м. Ялта,
які в подальшому викликали
співробітників Державної митної
служби України для складання
протоколу. Старшим інспектором ОВ СБК
та ПМП Кримської митниці Присяжнюк А.М.
було зафіксовано факт порушення
встановленого ст. 95 МК України строку
транзитного перевезення для
автомобільного транспорту та складено
протокол про порушення митних правил
за ч. 3 ст. 470 МК України. Після цього
інспектор розглянув справу про
порушення митних правил та виніс
оскаржувану постанову.

Вважає висновки відповідача, щодо
поміщення його службового автомобіля
«AUDI» А6, реєстраційний номер НОМЕР_2, в
митний режим транзиту безпідставними,
оскільки його було ввезено у режимі
тимчасового ввезення з дотриманням
вимог чинного законодавства.

Крім того посилається на те, що під час
складання протоколу про порушення
митних правил та винесенні
оскаржуваної постанови відповідачем
порушено його право на правову
допомогу гарантоване ст. 59 Конституції
України, а в порушення ст. 486 МК України
справа розглянута без дотримання
принципів всебічності, повноти і
об'єктивності з'ясування обставин
справи, як того вимагають завдання
провадження в справах про порушення
митних правил.

З урахуванням наведених обставин
просить скасувати постанову про
порушення митних правил.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник Кримської митниці
Міндоходів заперечив проти позову,
посилаючись на безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 08.05.2013 року
співробітниками ІДПС спеціалізованого
відділення ДПС спеціального загону ДПС
особливого призначення при МВС України
в районі м. Ялта, вул. Комунарів, був
зупинений автомобіль марки «AUDI» А6,
номер кузову НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням
громадянина України ОСОБА_1

Згідно листа Чернігівської митниці від
15.05.2013 року №09-29/2008-ЕП даний
транспортний засіб ввезений на митну
територію України 10.04.2013 року о 21 год. 22
хв. через пункт пропуску
«Славутич-Комарин» по смузі «зелений
коридор» під керуванням ОСОБА_1, митний
режим заявлений і зафіксований в
електронній базі даних посадовою
особою Чернігівської митниці під час
перетину автомобілем митного кордону
України - транзит.

З протоколу про порушення митних
правил №203/60000/13 від 08.05.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 не вивіз вказаний
транспортний засіб за межі митної
території України у строки визначені
ст. 95 МК України, перевищивши його на 10
діб, чим вчинив порушення митних правил
передбачене ст. 470 МК України.

Постановою заступника начальника
Кримської митниці Міндоходів Цацкіним
Є.В. від 05.06.2013 року №203/60000/13 ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні порушення
митних правил, передбаченого ст. 470 МК
України та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00
грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
виходить з того, що при перетині
державного кордону України ним обрано
митний режим «тимчасове ввезення», а не
«транзит», тому дія ст. 95 МК України,
якою встановлено строки транзитних
перевезень, на нього не поширюється.
Між тим на думку суду дані доводи не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи.

Так за змістом ст. 103 МК України,
тимчасове ввезення - це митний режим,
відповідно до якого іноземні товари,
транспортні засоби комерційного
призначення ввозяться для конкретних
цілей на митну територію України з
умовним повним або частковим
звільненням від оподаткування митними
платежами та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності і
підлягають реекспорту до завершення
встановленого строку без будь-яких
змін, за винятком звичайного зносу в
результаті їх використання.

При цьому ч. 1 ст. 105 МК України визначає,
що у митний режим тимчасового ввезення
з умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами
поміщуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у статті 189
цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до
Конвенції про тимчасове ввезення (м.
Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених
цими Додатками, а також повітряні
судна, які ввозяться на митну територію
України українськими авіакомпаніями
за договорами оперативного лізингу.

Зі змісту ст. 4 МК України вбачається, що
законодавство України з питань
державної митної справи поділяє
транспортні засоби на такі категорії -
транспортні засоби комерційного
призначення, транспортні засоби
особистого користування, трубопроводи
та лінії електропередачі.

Таким чином з урахуванням положень
ст.ст. 103, 105, 189 МК України в режим
тимчасового ввезення може бути
поміщено лише транспортний засіб
комерційного призначення.

Відповідно до положень пункту 59 статті
4 Митного кодексу України транспортні
засоби комерційного призначення - це,
зокрема, автотранспортні засоби
(моторні транспортні засоби, причепи,
напівпричепи), що використовуються в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів.

Пунктом (а) статті 8 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення та
частиною третьою статті 189 МК України
визначено, що тимчасове ввезення
транспортних засобів комерційного
призначення на митну територію України
допускається за умови, що такі
транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

Статтею 1 Додатка С до Конвенції про
тимчасове ввезення визначено, що
комерційне використання означає
платне перевезення осіб або промислове
чи комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів.

Згідно з пунктом (а) статті 5 Додатка С
до Конвенції про тимчасове ввезення
транспортні засоби комерційного
використання можуть поміщуватися в
режим тимчасового ввезення з умовним
повним звільненням від оподаткування
за умови дотримання наступних вимог:
вони повинні бути зареєстрованими на
території, яка не є територією
тимчасового ввезення; вони повинні
бути зареєстрованими на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами території тимчасового ввезення;
вони повинні ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
території.

З викладеного слідує, що віднесення
транспортного засобу до категорії
комерційного призначення, тягне за
собою можливість використання його
лише для платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів.
Використання транспортного засобу
комерційного призначення в інших цілях
виключається, оскільки в даному
випадку мета використання
транспортного засобу є кваліфікуючою
ознакою для визначення його категорії.

Водночас ч.ч. 1, 2 ст. 321 МК України,
передбачено, що товари, транспортні
засоби комерційного призначення
перебувають під митним контролем з
моменту його початку і до закінчення
згідно із заявленим митним режимом. У
разі ввезення на митну територію
України товарів, транспортних засобів
комерційного призначення митний
контроль розпочинається з моменту
перетинання ними митного кордону
України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 МК України, у
разі ввезення товарів на митну
територію України декларант або
уповноважена ним особа попередньо
повідомляють митний орган, у зоні
діяльності якого товари будуть
пред'явлені для митного оформлення, про
намір ввезти ці товари. Попереднє
повідомлення про намір ввезти товари
на митну територію України
здійснюється шляхом надання митному
органу, в зоні діяльності якого товари
будуть пред'явлені для митного
оформлення, попередньої митної
декларації або іншого документа, що
може використовуватися замість митної
декларації відповідно до статті 94
Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 259 МК
України попередня декларація повинна
містити відомості достатні для
ввезення товарів, транспортних засобів
комерційного призначення на митну
територію України та забезпечення
доставки їх до митного органу
призначення.

Крім того, згідно зі статтею 6 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
у пунктах пропуску через державний
кордон України центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, у сфері
міжнародних автомобільних перевезень,
здійснює контроль наявності
дозвільних документів на виконання
перевезень та ведення обліку
автомобільних транспортних засобів, що
здійснюють міжнародні перевезення
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом.

Статтею 53 Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначено
документи, які перевізник повинен мати
при здійсненні міжнародних перевезень,
зокрема, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та документи на
вантаж.

В разі використання транспортних
засобів комерційного призначення для
платного перевезення пасажирів,
відповідно зі статтею 5 Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення пасажирів і багажу (Женева,
01.03.1973 року) перевізник повинен видати
індивідуальний або колективний квиток,
у якому зазначені назва та адреса
перевізника, а також який містить
вказівку, що договір перевезення
підпадає під дію положень цієї
Конвенції.

З урахуванням положень Закону України
«Про автомобільний транспорт» та ст.ст.
194, 259 МК України слідує, що переміщення
транспортного засобу комерційного
призначення через митний кордон
України в режимі «тимчасового
ввезення» тягне за собою декларування
таких транспортних засобів та товарів,
що переміщуються з їх допомогою через
митний кордон України, а тому
відповідно до ст. 366 МК України, вони
повинні переміщуватися по каналу,
позначеному символами червоного
кольору «червоний коридор».

Наведене спростовує твердження
позивача про те, що ним дотримано всіх
вимог законодавства України з питань
державної митної справи, встановлених
для митного режиму «тимчасового
ввезення», оскільки під час
перетинання державного кордону
України ним обрано канал, позначений
символами зеленого кольору («зелений
коридор»), призначений для
декларування шляхом вчинення дій
громадянами, які переміщують через
митний кордон України товари в обсягах,
що не підлягають оподаткуванню митними
платежами та не підпадають під
встановлені законодавством заборони
або обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території і не підлягають
письмовому декларуванню.

Таким чином посадовою особою митного
органу зроблений правильний висновок
про те, що транспортний засіб «AUDI» А6,
номер кузову НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, не може бути віднесений
до транспортних засобів комерційного
призначення, і в даному випадку його
слід віднести до транспортного засобу
особистого користування.

Правомірним на думку суду є також
рішення про поміщення даного
транспортного засобу в митний режим
«транзиту», виходячи з наступного.

Особливості тимчасового ввезення
громадянами транспортних засобів
особистого користування на митну
територію України визначені ст. 380 МК
України.

Зокрема, ч. 3 ст. 380 МК України визначено,
що тимчасове ввезення
громадянами-резидентами транспортних
засобів особистого користування, що
класифікуються за товарними позиціями
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них
товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

Згідно ст. 90 МК України, транзит - це
митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома органами доходів і зборів
України або в межах зони діяльності
одного органу доходів і зборів без
будь-якого використання цих товарів,
без сплати митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України,
громадянам дозволяється ввозити
транспортні засоби особистого
користування з метою транзиту через
митну територію України за умови їх
письмового декларування в порядку,
передбаченому для громадян, та
внесення на рахунок органу доходів і
зборів, що здійснив пропуск таких
транспортних засобів на митну
територію України, грошової застави в
розмірі митних платежів, що підлягають
сплаті при ввезенні таких транспортних
засобів на митну територію України з
метою вільного обігу. Зазначені вимоги
не поширюються на транспортні засоби,
постійно зареєстровані у відповідних
реєстраційних органах іноземної
держави, що підтверджується
відповідним документом.

Приведені положення ст. 381 МК України
спростовують твердження позивача про
те, що у відповідності до ст. 94 МК
України поміщення транспортного
засобу у митний режим «транзиту» тягне
за собою його обов'язкове декларування,
і, як наслідок, пропуск митним органом
транспортного засобу без такого є
підставою вважати, що при перетині
митного кордону України він не був
поміщений у митний режим «транзиту».
Крім того цей висновок ґрунтується на
припущеннях та спростовується листом
Чернігівської митниці від 15.05.2013 року
№09-29/2008-ЕП.

Завданням адміністративного
судочинства у відповідності до ст. 2 КАС
України є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином проаналізувавши зібрані та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог позивача
про скасування постанови у справі про
порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК
України, оскільки в його діях
вбачається склад правопорушення
передбачений даною статтею,
оскаржувана постанова винесена
правомочним органом з дотриманням
вимог МК України.

На підставі викладеного ст.ст. 90, 94, 95, 103,
105, 189, 194, 259, 321, 366, 380, 381, 486, 489, 495, 522, 527 МК
України, ст.ст. 2, 6, 17, 18, 104-106, 128, 158, 159,
161-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Кримської митниці
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування постанов у справі про
порушення митних правил - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: