Справа № 2а-0570/21527/11
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Череповський
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року справа №2а/0570/21527/11

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
у порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Донецького
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку на ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року у справі № 2а/0570/21527/2011 за
позовом Донецького територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку до
Відкритого акціонерного товариства
«Ясинуватський комбікормовий завод»
про стягнення фінансових санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
у розмірі 17000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.11.2011 року звернувся до
суду із позовом до Відкритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський комбікормовий завод».
Просив суд стягнути з Відкритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський комбікормовий завод»
на користь Державного бюджету України
фінансову санкцію у розмірі 17000,00 грн.
згідно постанови про накладення
санкцій за правопорушення на ринку
цінних паперів № 122-ДО від 01.06.2011 року.
До апеляційної скарги позивачем додано
клопотання про звільнення його від
сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року адміністративний позов
Донецького територіального управління
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку до Відкритого
акціонерного товариства
«Ясинуватський комбікормовий завод»
про стягнення фінансових санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
у розмірі 17000,00 грн. залишено без руху і
встановлено термін для усунення
виявлених судом недоліків до 24
листопада 2011 року.

Позивач не погодився і подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду.

Апелянт посилається на норми п. 10 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», п. 7 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», ст. 6 Закону
України «Про державне регулювання
ринку цінних паперів в Україні» та
вважає, що суд першої інстанції
безпідставно не задовольнив
клопотання позивача про звільнення від
сплати судового збору, оскільки
позивач у спірних правовідносинах діє
в інтересах держави, тобто інших осіб, у
зв'язку з чим не має сплачувати судовий
збір.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду із
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача на користь Державного
бюджету України фінансові санкції на
суму 17000,00 грн. згідно постанови про
накладення санкції за правопорушення
на ринку цінних паперів.

Підставою для залишення позовної
заяви без руху суд першої інстанції
зазначив те, що у порушення вимог ст. 106
Кодексу адміністративного судочинства
України позивач не надав суду документ
про сплату судового збору.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
залишення позовної заяви без руху з
огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 3 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
до позовної заяви додається документ
про сплату судового збору, крім
випадків, коли його не належить
сплачувати.

Колегія суддів вважає
безпідставним посилання апелянта на п.
10 ст. 4 Декрету «Про державне мито» (в
редакції, що діяла на момент складення
позовної заяви), в якому передбачалось,
що державні і громадські органи,
підприємства, установи, організації та
громадяни, які звернулися у випадках,
передбачених чинним законодавством,
із заявами до суду щодо захисту прав
та інтересів інших осіб, а також
споживачі - за позовами, що пов'язані
з порушенням їх прав.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закон України
«Про судовий збір» набрав чинності з 1
листопада 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява, щодо якої прийнято
оскаржуване судове рішення,
зареєстровано судом за вхідним
номером від 08.11.2011 року, конверту або
інших даних про поштове направлення
позовних матеріалів справа не містить
(а.с. 2).

Колегія суддів відзначає також і
ту обставину, що позивач не підпадає
під дію п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір», з огляду на те, що
позивач діє в межах своєї компетенції,
а саме.

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні» (в редакції, що діяла
на момент виникнення спірних
правовідносин) основними завданнями
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку є: формування та
забезпечення реалізації єдиної
державної політики щодо розвитку та
функціонування ринку цінних паперів та
їх похідних в Україні, сприяння
адаптації національного ринку цінних
паперів до міжнародних стандартів;
координація діяльності державних
органів з питань функціонування в
Україні ринку цінних паперів та їх
похідних; здійснення державного
регулювання та контролю за випуском і
обігом цінних паперів та їх похідних
на території України, а також у сфері
спільного інвестування; захист прав
інвесторів шляхом застосування
заходів щодо запобігання і припинення
порушень законодавства на ринку
цінних паперів, застосування санкцій
за порушення законодавства у межах
своїх повноважень; сприяння розвитку
ринку цінних паперів; узагальнення
практики застосування законодавства
України з питань випуску та обігу
цінних паперів в Україні, розроблення
пропозицій щодо його вдосконалення.

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що судом першої інстанції
правомірно встановлено, що позивачу
необхідно усунути недоліки позовної
заяви, шляхом надання до суду документу
про сплату судового збору. Посилання
позивача на те, що він звернувся до суду
за захистом прав та інтересів інших
осіб, не заслуговує на увагу, оскільки
він звернувся з позовом про стягнення
фінансових санкцій відповідно до своїх
постанов про накладення санкцій за
правопорушення на ринку цінних
паперів.

З огляду на наведене, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції щодо залишення
позовної заяви Донецького
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку без руху.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали суду відсутні.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 195, 197, п. 1 ч.1 ст. 199, ст. 200, п.
1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Донецького
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку на ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року у справі № 2а/0570/21527/2011 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 10 листопада
2011 року у справі № 2а/0570/21527/2011 за
позовом Донецького територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку до
Відкритого акціонерного товариства
«Ясинуватський комбікормовий завод»
про стягнення фінансових санкцій за
правопорушення на ринку цінних паперів
у розмірі 1700,00 грн. - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Г.М. Міронова

Судді
І.В. Юрко

А.А. Блохін