Справа № 826/15984/13-а
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2013-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
29 листопада 2013 року Справа
Окружний адміністративний суд м. Києва
судді:Пісоцької О.В.,розглянувши у
приміщенні суду у місті Києві у порядку
письмового провадження справу
за позовною заявоюОСОБА_2доміліціонера
відділення №2 взводу №2 роти №2
спеціального батальйону судової
міліції «Грифон» Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві, молодшого сержанта
міліції Рижикова Євгенія
В’ячеславовича, міліціонера
відділення №2 взводу №2 роти №2
спеціального батальйону судової
міліції «Грифон» Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві, сержанта міліції Артюшка
Івана Васильовичапровизнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання утриматись від вчинення
певних дій,ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до міліціонера відділення №2
взводу №2 роти №2 спеціального
батальйону судової міліції «Грифон»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
молодшого сержанта міліції Рижикова
Євгенія В’ячеславовича (далі -
молодший сержант міліції Рижиков Є.В.,
відповідач-1), міліціонера відділення
№2 взводу №2 роти №2 спеціального
батальйону судової міліції «Грифон»
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
сержанта міліції Артюшка Івана
Васильовича (далі - сержант міліції
Артюшок І.В., відповідач-2), в якому
- визнати бездіяльність відповідача-2
по назві прізвища, звання при зверненні
до ОСОБА_2 - протиправною;
- визнати бездіяльність відповідача-2
по пред'явленню службового посвідчення
на вимогу ОСОБА_2 - протиправною;
- визнати дії відповідача-2 по
непропуску ОСОБА_2 до приміщення
Шевченківського районного суду м.
Києва 20 серпня 2013 року протиправними;
- зобов'язати відповідача-2 втриматись
від дій, що перешкоджають проходу
ОСОБА_2 до приміщень судів (крім
випадків прямо передбачених
- визнати бездіяльність відповідача-1
по назві прізвища, звання при зверненні
до ОСОБА_2 - протиправною;
- визнати дії відповідача-1 по не
пропуску ОСОБА_2 до приміщення
Шевченківського райсуду м. Києва 20
серпня 2013 року протиправними;
- зобов'язати відповідача-1 втриматись
від дій, що перешкоджають проходу
ОСОБА_2 до приміщень судів (крім
випадків прямо передбачених
В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначив, що 20 серпня 2013 року він прибув
до Шевченківського районного суду м.
Києва та мав на меті потрапити до
приміщення останнього. Разом з тим,
відповідачі звернулись до позивача з
пропозицією надати документи, що
посвідчують особу. Проте, як зазначено
у позові, в порушення абзацу 2 статті 5
Закону України «Про міліцію»
відповідачі не повідомили жодних даних
про себе і на вимогу позивача
відповідач-2 не назвав свого прізвища
та звання і не пред'явив своє службове
ОСОБА_2 вказував на те, що того ж дня
відповідачі без жодних правових
підстав не допустили позивача до
приміщення Шевченківського районного
суду м. Києва. Просив врахувати те, що
порядок пропуску осіб у приміщення
судів та на їх територію здійснюється
відповідно до спільного наказу
Державної судової адміністрації
України і Міністерства внутрішніх
справ України №102/765 від 12 вересня 2005
року, яким затверджено Правила
пропуску громадян у приміщення судів і
на їхню територію транспортних
засобів. Зауважував на тому, що не
потрапляв під жодну з ознак, зазначених
в названому нормативно-правовому акті,
тобто не був суб'єктом, стосовно якого
могли бути вжиті заходи обмеження
(заборони) проходу до суду, а тому
просив позов задовольнити.
Молодший сержант міліції Рижиков Є.В.
стосовно задоволення позовної заяви
В письмових поясненнях (запереченнях)
відповідач-1 повідомляв про те, що
відповідно до зазначених позивачем
Правил пропуску осіб до приміщень
судів та на їх територію транспортних
засобів, затверджених спільним наказом
Державної судової адміністрації
України і Міністерства внутрішніх
справ України від 12 вересня 2005 року
№102/765, Правил пропуску осіб до
приміщення Шевченківського районного
суду м. Києва та поведінки в приміщенні
суду, а також порядку пропуску
автомобілів на територію суду,
огороджену парканом, затверджених
наказом голови Шевченківського
районного суду м. Києва від 01 лютого 2013
року №05-3-9, - пропуск осіб, що прибули до
суду, здійснюється на підставі
документу, що посвідчує особу
(особистого внутрішнього чи
закордонного паспорту, службового
посвідчення, водійського чи пенсійного
посвідчення, інший офіційний документ,
що містить фотокартку особи та гербову
печатку установи, що видала такий
документ) та після занесення
працівниками спеціального батальйону
судової міліції «Грифон» Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві (далі -СМ
«Грифон») даних про прибувших осіб до
журналу відвідувачів. Зауважив на тому,
що ОСОБА_2 не надано жодного документу,
що посвідчує його особу, та намагався
скомпрометувати працівників судової
міліції на застосування активних дій
проти нього. Разом з тим, жодних
активних дій з боку відповідачів
відносно ОСОБА_2 вчинено не було. Вважає
вимоги позивача безпідставними та
просить відмовити у їх задоволенні у
Сержант міліції Артюшок І.В. стосовно
задоволення позову ОСОБА_2 заперечує у
У письмових запереченнях зазначив, що 20
серпня 2013 року до Шевченківського
районного суду м. Києва прибула особа,
яка представилась ОСОБА_2 На вимогу
працівника СМ «Грифон» пред'явити
документ для встановлення особи,
ОСОБА_2 відмовився його надавати та
вчинив спробу проникнути до приміщення
суду. Зазначив, що ОСОБА_2 представився
та пред'явив для огляду службове
посвідчення. Вказував на те, що позивач
відмовлявся покидати приміщення суду
та весь час знаходження в ньому
намагався спровокувати сержанта
міліції Артюшка І.В. на неправомірну
поведінку. Не досягши очікуваного
результату та не пройшовши пункт
охорони, позивач покинув територію
Шевченківського районного суду м.
Також відповідач-2 звертав увагу суду
на те, що діяв у відповідності до вимог
чинного законодавства, у тому числі -
які регулюють діяльність працівника
міліції, зокрема, СМ «Грифон» в частині
порядку та правил пропуску осіб до
приміщення суду. Звертає увагу на те, що
пропуск осіб, які з'явились «по своїх
справах» до суду, взагалі не
передбачено вказаними правилами.
Зазначив, що в будь-якому випадку
мінімальною вимогою для пропуску осіб
до приміщення суду є пред'явлення
документу, що посвідчує особу
громадянина. Зазначив, що відповідно до
вимог статті 2 Закону України «Про
міліцію» одним із завдань міліції є не
тільки припинення правопорушень, а і їх
Ухвалою суду від 12 листопада 2013 року
(протокольною) продовжено розгляд
справи у порядку письмового
Ухвалою суду від 29 листопада 2013 року
задоволено клопотання ОСОБА_2 від 14
листопада 2013 року) та залишено без
розгляду позовну заяву ОСОБА_2 в
частині вимог до молодшого сержанта
міліції Рижикова Є.В. про визнання
бездіяльності протиправною.
Дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне.
20 серпня 2013 року ОСОБА_2 прийшов до
Шевченківського районного суду м.
Києва. На звернення відповідачів з
пропозицією надати документи, що
посвідчують особу, останній відмовився
надати такі, та, посилаючись на
положення абзацу 2 статті 5 Закону
України «Про міліцію», в свою чергу,
вимагав від відповідачів повідомити
їхні прізвища, звання та пред'явити
Як зазначає позивач, відповідач-2
відмовився вчинити вказані дії, тоді як
останній заперечуючи стосовно доводів
ОСОБА_2, повідомив про те, що
представився та пред'явив для огляду
службове посвідчення, яке під час
виконання службових обов'язків завжди
знаходиться при ньому.
У зв'язку з відмовою позивача
пред'явити документ, що посвідчує його
особу, останнього не пропущено до
приміщення Шевченківського районного
суду м. Києва працівниками судової
ОСОБА_2 звернувся з заявою до СМ
«Грифон» щодо вчинення неправомірних
дій вказаними працівниками.
Заява ОСОБА_2 розглянута командуванням
підрозділу. Так, листом від 04 вересня
2013 року №49/395, за підписом командира
Шматька А.П., позивача повідомлено про
проведення службового розслідування,
за результатами якого встановлено, що 20
серпня 2013 року на службу по охороні
громадського порядку в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва по вулиці Смирнова-Ласточкіна,
10-б, заступив сержант міліції Артюшок
І.В. Зазначено, що в діях працівника
міліції порушень вимог чинного
законодавства не встановлено, сержант
міліції Артюшок І.В. діяв відповідно до
своїх функціональних обов'язків,
передбачених пунктом 2.1 спільного
Наказу Міністерства внутрішніх справ
України і Державної судової
адміністрації України від 12 вересня 2005
року №102/765 та пунктом 20 статті 11 Закону
України «Про міліцію».
Водночас, позивач вважаючи, що
сержантом міліції Артюшком І.В.
допущено протиправну бездіяльність
«…по назві прізвища, звання та
пред'явлення службового
посвідчення…», а також - те, що діями
відповідачів обмежено право ОСОБА_2 на
доступ до приміщення суду, - звернувся з
даним позовом, в якому також просить
зобов'язати відповідачів у випадках, не
передбачених пунктом 2.5 або 4.2
спільного наказу №102/765, утриматись від
дій, що перешкоджають позивачу у
доступі до приміщення судів.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення щодо їх задоволення,
оцінивши, відповідно до статті 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору в межах заявлених
вимог, суд дійшов наступних висновків.
У частині 2 статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII (з
урахуванням відповідних змін; далі -
Закон України №565) основними
завданнями міліції є, зокрема,
запобігання правопорушенням та їх
припинення; охорона і забезпечення
громадського порядку.
За пунктом 20 частини 1 статті 11 Закону
України №565 міліції для виконання
покладених на неї обов'язків надається
право (тобто - повноваження) відповідно
до своєї компетенції тимчасово
обмежувати або забороняти доступ
громадян на окремі ділянки місцевості
чи об'єкти з метою забезпечення
громадського порядку, громадської
безпеки, охорони життя і здоров'я людей.
Так, пунктом 1 Наказу Міністерства
внутрішніх справ України «Про
затвердження Положення про
спеціальний підрозділ судової міліції
«Грифон»» від 19 листопада 2003 року №1390,
зареєстрованого 10 грудня 2003 року в
Міністерстві юстиції України за
№1139/8460, реорганізовано спеціальні
підрозділи міліції для забезпечення
безпеки працівників суду,
правоохоронних органів, осіб, які
беруть участь у кримінальному
судочинстві, членів їх сімей та
близьких родичів і для охорони установ
судових експертиз головних управлінь
МВС України в Автономній Республіці
Крим, місті Києві та Київській області,
управлінь МВС України в областях та
місті Севастополі в спеціальні
підрозділи судової міліції «Грифон».
Також вказаним наказом затверджено
Положення про спеціальний підрозділ
судової міліції «Грифон» (з
урахуванням відповідних змін; далі -
Положення №1390).
Відповідно до пункту 1.1 Положення №1390
спеціальний підрозділ судової міліції
«Грифон» (далі також - спецпідрозділ)
належить до структури міліції
громадської безпеки та створюється в
головних управліннях Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим, місті Києві та
Київській області, управліннях
Міністерства внутрішніх справ України
в областях та місті Севастополі
відповідно до типових штатів,
затверджених Міністерством внутрішніх
справ України.
Згідно з пунктом 1.3 Положення №1390 у
своїй діяльності спецпідрозділ
керується, зокрема, Конституцією
України, Законами України «Про
міліцію», «Про державний захист
працівників суду і правоохоронних
органів», «Про забезпечення безпеки
осіб, які беруть участь у кримінальному
судочинстві», іншими законами України,
нормативними актами Верховної Ради
України, актами Президента України та
Кабінету Міністрів України,
нормативно-правовими актами
Міністерства внутрішніх справ України,
За пунктом 28 частини 1 статті 10 Закону
України №565 відповідно до покладених
завдань до обов`язків міліції належить,
зокрема, забезпечення згідно з законом
підтримання порядку в суді, припинення
проявів неповаги до суду, а також
охорону приміщень суду, виконання
функції щодо державного захисту
суддів, працівників суду, забезпечення
безпеки учасників судового процесу.
Відповідно до статті 25 Закону України
№565 дії працівника міліції можуть бути
оскаржені у встановленому порядку до
органів внутрішніх справ, суду або
прокурору (частина 4). Службова особа
міліції, яка порушила вимоги закону або
неналежно виконує свої обов'язки, несе
відповідальність у встановленому
порядку (частина 5).
Так, у статті 154 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року №2453-VI передбачено, що
підтримання громадського порядку в
суді, припинення проявів неповаги до
суду, а також охорону приміщень суду,
органів суддівської системи, виконання
функцій щодо державного захисту
суддів, працівників суду, забезпечення
безпеки учасників судового процесу
здійснюють спеціалізовані підрозділи
органів Міністерства внутрішніх справ
Пунктом 2.1 Розділу 2 Положення №1390
передбачено, що під час виконання
покладених завдань працівники
спецпідрозділу здійснюють, зокрема,
забезпечення згідно з чинним
законодавством виконання Правил
пропуску осіб до приміщень судів та на
їх територію транспортних засобів,
затверджених спільним наказом
Державної судової адміністрації
України та Міністерства внутрішніх
справ України від 12 вересня 2005 року
№102/765, зареєстрованих у Міністерстві
юстиції України 02 листопада 2005 року за
підтримання порядку в суді, припинення
проявів неповаги до суду, охорони
приміщень суду, виконання функцій щодо
державного захисту суддів, працівників
суду, забезпечення безпеки учасників
судового процесу, а також працівників
Антимонопольного комітету України та
уповноважених осіб Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
України при виконанні ними службових
Правилами №102/765 визначається порядок
пропуску осіб до приміщень судів та на
їх територію транспортних засобів з
метою підтримання громадського
порядку в судах, припинення проявів
неповаги до суду, а також охорони
приміщень судів, виконання функцій
щодо державного захисту суддів,
працівників суду, забезпечення безпеки
учасників судового процесу.
Відповідно до пункту 1.4 Правил №102/765
пропускний режим здійснюється
працівниками спеціального підрозділу
судової міліції «Грифон» (далі також -
судова міліція).
Під час здійснення своїх повноважень
щодо пропуску осіб у приміщення судів
працівники судової міліції керуються
чинним законодавством України та цими
Правилами (пункт 1.5 Правил).
Пунктом 2.1 Правил №102/765 визначено, що
дані про осіб, які прибули до приміщень
судів, заносяться працівниками судової
міліції у журнал відвідувачів.
Як встановлено судом, 20 серпня 2013 року
ОСОБА_2 прибув до Шевченківського
районного суду м. Києва, охорона якого
здійснювалась працівниками СМ
«Грифон» - молодшим сержантом міліції
Рижиковим Є.В. та сержантом міліції
Артюшком І.В., - і, маючи на меті
потрапити до приміщення вказаного
суду, позивач відмовився на вимогу
відповідачів надати документи, які
посвідчують його особу. Вказані
обставини сторонами не заперечуються.
Разом з тим, на підставі Правил №102/765,
Конституції України, Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
Закону України «Про засади запобігання
і протидії корупції», Закону України
«Про правила етичної поведінки»
розроблені Правила пропуску осіб до
приміщення Шевченківського районного
суду м. Києва та поведінки в приміщенні
суду, а також порядок пропуску
автомобілів на територію суду,
огороджену парканом, які затверджені
наказом голови Шевченківського
районного суду м. Києва від 01 лютого 2013
року №05-3-9 (далі - Правила №05-3-9).
Правила №05-3-9 визначають, зокрема:
порядок пропуску осіб до приміщень
судів та на їх територію транспортних
засобів з метою підтримання
громадського порядку в суді, охорони
приміщень суду, виконання функцій щодо
державного захисту суддів, працівників
суду, порядок пропуску та підстави
перебування громадян в приміщенні
суду, дії працівників суду та СМ
«Грифон» стосовно належної
організації прибуття громадян до
приміщення суду, їх перебування в
приміщенні суду.
Відповідно до пункту 3.2 Правил №05-3-9
пропуск осіб, що прибули до суду,
здійснюється на підставі документу, що
посвідчує особу (особистого
внутрішнього чи закордонного паспорту,
службового посвідчення, водійського чи
пенсійного посвідчення, інший
офіційний документ, що містить
фотокартку особи та гербову печатку
установи, що видала такий документ) та
після занесення працівниками СМ
«Грифон» даних щодо прибувших осіб до
журналу відвідувачів.
В пункті 3.5 Правил №05-3-9 передбачено, що
співробітники СМ «Грифон» реєструють у
журналі відвідувачів всіх осіб, які
допускаються до приміщення суду, крім
суддів та працівників суду, вказуючи
прізвище, ініціали відвідувачів, та
пред'явлений документ, що посвідчує
особу. У разі пропуску відвідувача без
документу, що посвідчує його особу, в
журналі вказується прізвище судді,
працівника суду, який видав
розпорядження пропустити відвідувача
до приміщення суду.
Відвідувачі у приміщенні суду
зобов'язані виконувати вимоги суддів,
працівників суду та співробітників СМ
«Грифон» з питань дотримання
громадського порядку та цих Правил,
припинення порушення громадського
порядку, у тому числі і про залишення
приміщення суду (пункт 7.4 Правил).
Враховуючи вище зазначене, є наявним
висновок, що законодавством
встановлена чітка процедура
проходження осіб до приміщення суду, а
саме: для проходження до приміщення
суду відвідувачі зобов'язані
пред'явити документ, що посвідчує їх
особу, а працівники судової міліції, в
свою чергу, можуть пропустити осіб, які
бажають пройти до приміщення
відповідного суду, після занесення
даних щодо прибувших осіб до журналу
відвідувачів, вказавши їх прізвища,
ініціали та пред'явлений документ.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився
на вимогу працівників СМ «Грифон»
надати відповідний документ, у зв'язку
з чим останніми не був пропущений до
приміщення Шевченківського районного
суду м. Києва, є наявним висновок про
те, що молодший сержант міліції Рижиков
Є.В. та сержант міліції Артюшок І.В., не
допустивши позивача до приміщення
суду, діяли у відповідності до
покладених на них законом повноважень
Дійсно, пункт 4.2. Правил №102/765 містить
заборону щодо пропуску осіб до
приміщень судів, а саме: у стані
сп'яніння, що ображає людську гідність
і громадську мораль (алкогольного чи
наркотичного); з тваринами; з
легкозаймистими, вибухонебезпечними,
радіоактивними та отруйними
речовинами; з колюче-ріжучими
предметами; з валізами, господарськими
сумками, пакетами, розмір яких
перевищує 45х35х15 см.
Разом з тим, суд зауважує на тому, що у
спірних правовідносинах вказаний
пункт 4.2. Правил №102/765 відповідачами
обґрунтовано не застосовувався. Як
встановлено, ОСОБА_2 не виконані вище
зазначені умови Правил №102/765 та Правил
№05-3-9 (шляхом, зокрема, надання
документу, який посвідчує особу), які
передують встановленню обставин,
наявність яких би вказувала на
необхідність розгляду питання про
застосування заборони, відповідно до
пункту 4.2 Правил №102/765, пропуску до
приміщення суду відносно позивача.
Отже, посилання ОСОБА_2 на пункт 4.2
Правил №102/765 як на підтвердження
відсутності підстав для встановлення
позивачу заборони потрапити до
приміщення суду є помилковими.
Таким чином, позов в частинах визнання
протиправними дій відповідачів по
непропуску ОСОБА_2 до приміщення
Шевченківського районного суду м.
Києва 20 серпня 2013 року, не має правового
підґрунтя, а тому задоволенню не
Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги стосовно зобов'язання
відповідачів втриматись від дій, що
перешкоджають проходу ОСОБА_2 до
приміщень судів, оскільки такі вимоги
базуються виключно на його припущеннях
та помилковому тлумаченні
Стосовно вимоги, звернутої до сержанта
міліції Артюшка І.В., про визнання
протиправною бездіяльності, допущеної
шляхом незазначення останнім прізвища,
звання при зверненні до ОСОБА_2, - суд
Згідно з частиною 2 статті 5 Закону
України №565 при звернені до
громадянина працівник міліції
зобов'язаний назвати своє прізвище,
звання та пред'явити на його вимогу
службове посвідчення.
Є необхідним зазначити, що ОСОБА_2 під
час вирішення справи у порядку
письмового провадження до матеріалів
справи долучено СD-диск з відеозаписом,
зробленим власноруч позивачем, як
зазначено останнім, у приміщенні
Шевченківського районного суду м.
У статтях 69, 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
наведено визначення доказів, умови їх
належності та допустимості.
Відповідно до частини 1 статті 146
Кодексу адміністративного судочинства
України відтворення звукозапису і
демонстрація відеозапису проводяться
в залі судового засідання або в іншому
спеціально обладнаному для цього
приміщенні з відображенням у журналі
судового засідання основних технічних
характеристик обладнання та носіїв
інформації і зазначенням часу
відтворення (демонстрації). Після цього
суд заслуховує пояснення осіб, які
беруть участь у справі.
Так, згідно з частиною 1 статті 307
Цивільного кодексу України фізична
особа може бути знята на фото-, кіно-,
теле- чи відеоплівку лише за її згодою.
Згода особи на знімання її на фото-,
кіно-, теле- чи відеоплівку
припускається, якщо зйомки проводяться
відкрито на вулиці, на зборах,
конференціях, мітингах та інших
заходах публічного характеру.
Водночас, позивачем не надано суду
доказів щодо наявності згоди на
проведення відповідного відеозапису
осіб, до яких звернуто даний позов. Крім
того, вказаний відеозапис містить
інформацію про те, що його створено 25
липня 2011 року. Отже, враховуючи вимоги
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо належності та
допустимості доказів (зокрема, частин 1
та 3 статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України), долучений СD-диск
не є доказом у спірних правовідносинах,
які виникли 20 серпня 2013 року.
Встановлене виключає його дослідження
у порядку, визначеному процесуальним
За частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Враховуючи обставини, за якими виникли
спірні правовідносини між позивачем та
відповідачем-2, вище наведені висновки,
є наявним й те, що позовна заява в
частині вимоги, звернутої до сержанта
міліції Артюшка І.В., про визнання
протиправною бездіяльності, допущеної
шляхом незазначення останнім прізвища,
звання при зверненні до ОСОБА_2,
задоволенню не підлягає.
Таким чином, з урахуванням, зокрема,
статей 2, 11, 69-72, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відсутність доказів, які б
могли свідчити про правомірність та
обґрунтованість вимог позивача, меж
заявленого позову, суд дійшов висновку,
що ОСОБА_2 у задоволені позову
необхідно відмовити у повному обсязі.
Керуючись статтями 7, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України Окружний
адміністративний суд м. Києва
ОСОБА_2 у задоволенні позову відмовити
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) О.В. Пісоцька