Справа № СА-42/101-07
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2013 р. м.
Київ К-34615/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

за участю:

представника позивача - Шевалова О.С.,

представника відповідача - Бондар Д.О.,

представника Генеральної прокуратури
України - Клюге Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватної
фірми «Піраміда»

на постанову Господарського суду
Харківської області від 28 січня 2010 року

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року

у справі № АС-42/101-07

за позовом Приватної фірми «Піраміда»

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова
(правонаступником якої є Західна
об'єднана державна податкова інспекція
міста Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області)

за участю Прокуратури Жовтневого
району міста Харкова

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватна фірма «Піраміда» (далі -
позивач) звернулась до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова (далі -
відповідач) про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова від 14
лютого 2006 року № /0 та від 20 квітня
2006 року № /1.

Згідно заяви про зміну позовних вимог
від 14 жовтня 2008 року позивач просив суд
встановити відсутність компетенції
(повноважень) у ДПІ у Жовтневому районі
м. Харкова для прийняття податкових
повідомлень-рішень від 14 лютого 2006 року
№ /0 та від 20 квітня 2006 року №
/1 на підставі рішення
Господарського суду Харківської
області від 04 жовтня 2005 року у справі №
03/315-05 та постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 20
грудня 2005 року (т.1 арк. справи 116-117).

Постановою Господарського суду
Харківської області від 28 січня 2010 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року постанову Господарського суду
Харківської області від 28 січня 2010 року
залишено без змін.

В касаційній скарзі ПФ «Піраміда»,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Господарського суду Харківської
області від 28 січня 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року і ухвалити нове судове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до положень частини 1
статті 55 Кодексу адміністративного
судочинства України у справі здійснено
заміну відповідача - ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова її правонаступником -
Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів
у Харківській області, що
підтверджується виписками з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії ААВ №
571478 від 20 березня 2012 року та серії АВ №
495947 від 06 червня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні представників сторін та
Генеральної прокуратури України,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова
провела позапланову невиїзну
документальну перевірку повноти
нарахування і сплати податку на
прибуток ПФ «Піраміда» згідно рішення
Господарського суду Харківської
області від 04 жовтня 2005 року та
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 20 грудня 2005
року за період з 01 січня 2004 року по 31
грудня 2004 року, за результатами якої
був складений акт № 30/23-104/21225016 від 06
лютого 2006 року.

В акті перевірки було встановлено
порушення позивачем вимог підпункту
5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2004 рік
на загальну суму 599900,00 грн., у тому
числі: за 1 квартал - 91000,00 грн., за
півріччя - 277900,00 грн., за 3 квартали -
454900,00 грн., за 2004 рік - 599900,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що позивач неправомірно включив до
складу валових витрат відповідного
податкового періоду вартість
придбаних у ПП «УкрДонецькТехноСтрой»
товарно-матеріальних цінностей у
розмірі 2879600,00 грн. згідно договору
купівлі-продажу продукції № 3 від 24
липня 2002 року, який було визнано
недійсним згідно рішення
Господарського суду Харківської
області від 04 жовтня 2005 року у справі №
03/315-05, яке набрало законної сили.

14 лютого 2006 року ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова на підставі вказаного
акта перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктами 17.1.3, 17.1.6
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ПФ «Піраміда» податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) за платежем:
податок на прибуток у розмірі 1999800,00
грн., у тому числі: 599900,00 грн. - за
основним платежем, 599900,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
позивачем в адміністративному порядку,
за наслідками якого його скаргу було
залишено без задоволення, а податковим
органом було прийняте податкове
повідомлення-рішення № /1 від 20
квітня 2006 року на аналогічну суму
податкових зобов'язань.

Суд першої інстанції, відмовляючи
у задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що з урахуванням обставин,
встановлених рішенням Господарського
суду Харківської області від 04 жовтня
2005 року у справі № 03/315-05, яке набрало
законної сили, висновки податкового
органу про заниження позивачем
податкового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток є обґрунтованими, з
урахуванням того, що у відповідності до
положень пунктів 1, 11 статті 11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», підпункту «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ПФ «Піраміда» податкові
органі наділені повноваженнями
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків та
застосувати до такого платника
податків штрафні (фінансові) санкції.

Колегія судді погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 04 жовтня 2005
року у справі № 03/315-05 (в редакції ухвали
Господарського суду Харківської
області від 12 жовтня 2005 року про
виправлення описки) за позовом ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова до ПФ
«Піраміда», ПП «УкрДонецькТехноСтрой»
про визнання недійсним правочину позов
було задоволено. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу продукції № 3
від 24 липня 2002 року між ПФ «Піраміда» та
ПП «УкрДонецькТехноСтрой» на загальну
суму 2879600,00 грн. (т.1 арк. справи 23-31).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 20 грудня 2005
року рішення Господарського суду
Харківської області від 04 жовтня 2005
року залишено без змін (т.1 арк. справи
32-39).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 02 серпня 2007 року (К-14718/06)
касаційну скаргу ПФ «Піраміда» на
рішення Господарського суду
Харківської області від 04 жовтня 2005
року та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 20
грудня 2005 року було повернуто
скаржнику (т.1 арк. справи 68-70).

Доказів оскарження ПФ «Піраміда»
рішення Господарського суду
Харківської області від 04 жовтня 2005
року та постанови Харківського
апеляційного господарського суду від 20
грудня 2005 року до Вищого
господарського суду України матеріали
справи не містять. Не додано таких
доказів і до касаційної скарги.

Відповідно до положень підпункту 5.2.1
пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Разом з цим, частиною 1 статті 216
Цивільного кодексу України (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Крім іншого, матеріали справи містять
рішення Місцевого суду Куйбишівського
району міста Донецька від 29 липня 2002
року, яким було визнано недійсними з
моменту реєстрації установчі
документи ПП «УкрДонецькТехноСтрой»
(т.3 арк. справи 92-93).

За наведених обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, що оскільки
договір купівлі-продажу продукції №3
від 24 липня 2002 року, укладений між ПФ
«Піраміда» та ПП
«УкрДонецькТехноСтрой», на загальну
суму 2879600,00 грн. був визнаний недійсним
згідно рішення Господарського суду
Харківської області від 04 жовтня 2005
року у справі № 03/315-05, яке набрало
законної сили, відтак це виключає
можливість включення позивачем до
складу валових витрат цієї суми та, як
наслідок, відсутність у позивача
підстав для зменшення об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
вказану суму валових витрат за
вказаними господарськими
зобов'язаннями за договором
купівлі-продажу продукції № 3 від 24
липня 2002 року.

Відповідно до пунктів 1, 11 статті 11
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) органи державної
податкової служби у випадках, в межах
компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право:
здійснювати документальні невиїзні
перевірки (на підставі поданих
податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і
сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планові та
позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
юридичними особами, їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичними
особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають
такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку України та його
установ (далі - платники податків);
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми недоїмки, пені у випадках,
порядку та розмірах, встановлених
законами України.

Підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 статті 2 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що контролюючими органами
стосовно податків і зборів
(обов'язкових платежів), які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, крім зазначених у
підпунктах 2.1.1 - 2.1.3 цього пункту, є
податкові органи.

За приписами підпункту «б» підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі
якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях.

Згідно з пунктом 17.1 статті 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства
накладаються на платника податків у
розмірах, визначених цією статтею, крім
штрафних санкцій за порушення
валютного законодавства, що
встановлюються окремим
законодавством. Штрафні санкції
накладаються контролюючими органами, а
у випадку, передбаченому пунктом 17.2
цієї статті, самостійно нараховуються
та сплачуються платником податків.

Виходячи з аналізу наведених вище
правових норм, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ПФ «Піраміда» підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Господарського суду Харківської
області від 28 січня 2010 року та ухвала
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224,
230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватної фірми
«Піраміда» залишити без задоволення, а
постанову Господарського суду
Харківської області від 28 січня 2010 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 жовтня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
_____________________ Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна