Справа № 226/3056/13-а
Суддя: Клепка Л. І.
Дата ухвалення: 2014-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/3056/13-а
Провадження №2-а/226/82/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 грудня 2013року Димитровський
міський суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Буслі Ю.В.,

розглянувши в відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення
Димитровської міської ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2009 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовними
вимогами, в подальшому уточненими, до
Управління праці і соціального захисту
населення Димитровської міської ради
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, на
обгрунтування яких зазначила, що вона є
матір'ю дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, в зв'язку з чим перебувала
на обліку в Управлінні праці і
соціального захисту населення
Димитровської міської Ради як
застрахована особа в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та отримувала
державну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, яка надавалася їй в розмірі
144,10грн. щомісячно, що значно менше
розміру, встановленого статтею 15
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». В березні 2009 року в зв'язку з
незгодою з отримуваним розміром
допомоги вона звернулася до
відповідача з заявою про здійснення
перерахунку та виплати допомоги по
догляду за дитиною до трьох років
відповідно до вимог діючого
законодавства, передбачаючого надання
допомоги в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років, в чому їй було відмовлено.
Зазначаючи на порушенні відповідачем
її законних прав на отримання
гарантованої державою допомоги,
позивачка в редакції уточнених
позовних вимог просить суд визнати дії
Управління праці і соціального захисту
населення Димитровської міської Ради
неправомірними та зобов'язати його
здійснити їй перерахунок державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 01.01.2008 по 31.03.2009 року, виходячи з
встановленого Законом розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, передбаченого ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги і,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами, просила
суд їх задовольнити, зобов'язавши
відповідача здійснити їй перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років за період з 01.01.2008року по

31.03.2009 року, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, встановленого на момент
виплати, з врахуванням виплачених сум,
та, посилаючись на поважність пропуску
строку звернення до суду, викликану
хворобою дитини, просила суд поновити
їй строк звернення.

Представник відповідача позов не
визнав, доводив суду правомірність
своїх дій щодо нарахування і виплати
позивачці допомоги в спірний період в
розмірах, визначених Постановами
Кабінету Міністрів України, зазначав,
що на час здійснення виплат УПСЗН
виходило з реальних фінансових
ресурсів та обсягу видатків, виділених
державою на зазначені цілі при
формуванні показників Державного
бюджету України на 2007-2009 роки, тому в
задоволенні позову просив відмовити.
На пропуск позивачем строку звернення
до суду, як підставу для відмови в
задоволенні позову, не посилався,
поклавши вирішення зазначеного
питання на розсуд суду.

Дослідивши докази у справі, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
який має статус інваліда дитинства
(арк.спр.14,57 ).

З 22.11.2007року позивачка перебувала на
обліку в Управлінні праці і
соціального захисту населення
Димитровської міської Ради та
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до трьох років як особа,
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, що
підтверджується довідкою (арк.спр.118) та
поясненнями представника відповідача.

Згідно довідки УПСЗН, допомога по
догляду за дитиною до трьох років, яка
сплачувалась позивачці в спірний
період (з 01.2008 по 31.03.2009 року) становить
144,10 грн. щомісячно (арк.спр.9,118).

Предметом спору є виплата державної
допомоги особі, застрахованій у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
яка забезпечується державою у
випадках та на умовах, передбачених
Законами України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992року
№2811-ХІІ (далі Закон №2811-ХІІ) з
подальшими змінами, "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" від 18.01.2001року №2240-ІІІ (далі
Закон №2240-ІІІ) та іншими законами
України.

Умови призначення і виплати
окремих видів державної допомоги
сім'ям з дітьми, передбачених Законами
України №2811-ХІІ і №2240-ІІІ, та перелік
документів, необхідних для її
призначення, визначені у Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 р. №1751, та Порядку
призначення і виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку особам, застрахованим
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 11 січня 2007 р. № 13.

Функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
постанови КМ України №32 від 16.01.2007року
«Питання виплати застрахованим особам
допомоги при народженні дитини та по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку» здійснюють органи
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання застрахованих
осіб.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від
28.12.2007року №107-УІ відносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
та правовий

механізм її нарахування регулювалися
Законом №2811-ХІІ, дія якого відповідно
до ст.13 поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та Законом
№2240-ІІІ, який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Відповідно до ст.43 Закону №2240-ІІІ
(в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.)
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надавалася застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Законів
України №2811-ХІІ та №2240-ІІІ, зокрема,
згідно зі змінами, внесеними до ст.13
Закону №2811-ХІІ, дію зазначеного закону
було поширено на застрахованих осіб, а
із Закону №2240-ІІІ було виключено
статті 40 - 44. Стаття 15 Закону №2811-ХІІ
було викладено у редакції, відповідно
до якої допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку мала
надаватися у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Пунктом 2 розділу III Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» дію
розділу II цього Закону було визначено
до 31.12.2008р.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 низку
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», у тому числі й пункт 25
розділу II зазначеного Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону №2240-ІІІ
було визнано неконституційними і з
часу проголошення зазначеного рішення
положення статей 40-44 Закону №2240-ІІІ
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку особі, яка застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, відновили
свою дію. При цьому пункт 23 щодо
внесення змін до Закону №2811-ХІІ
неконституційним не визнавався.

Таким чином, у період із 22 травня
по 31 грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною: стаття
43 Закону України №2240-ІІІ, яка
врегульовувала питання виплати
допомоги застрахованій особі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, і стаття 15
Закону №2811-ХІІ у редакції Закону №107-УІ
від 28.12.2007року, яка поширювала свою дію
на осіб (одного з батьків дитини,
усиновлювача, опікуна, баби, діда або
іншого родича), які фактично здійснюють
догляд за дитиною, незалежно від того,
чи застраховані вони у зазначеній
системі страхування (стаття 13 Закону
№2811-ХІІ).

Оскільки спір виник з приводу
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, суд вважає, що
на відносини, пов'язані із виплатою
допомоги такій особі у період з 22
травня по 31 грудня 2008 року мають
поширюватися норми спеціального
закону, яким є Закон №2240-ІІІ. Тому з 22
травня по 31 грудня 2008 року відповідач
мав нараховувати позивачці допомогу по
догляду за дитиною до трьох років,
виходячи з прожиткового мінімуму,
встановленого законом, як це
передбачено статтею 43 Закону №2240-ІІІ.
Так як у вказаний період відповідач
нараховував та виплачував позивачці
спірну допомогу в розмірі 144,10грн.
щомісяця, що не відповідає вимогам
закону, його дії є протиправними (а.с.18).

Що стосується вимог позивачки щодо
визнання дій відповідача
протиправними в період з 01.01.2008 по
22.05.2008 року, то суд вважає їх
безпідставними, оскільки в зазначений
період допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку для
осіб, застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулювалася
новою редакцією статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», яка передбачала, що розмір
допомоги мав дорівнювати різниці між
прожитковим мінімумом, встановленим
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень. Оскільки дії відповідача в
зазначений період

узгоджувалися з вимогами
законодавства, правові підстави для
визнання їх протиправними відсутні.

Аналізуючи дії відповідача щодо
виплати позивачці спірної допомоги в
період з 01.01.2009 по 31.03.2009 року - в межах
заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
було передбачено, що у 2009 році допомога
відповідно до Законів України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою КМ України №
1751 від 27.12.2001р. саме на виконання Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (пункт 1). Новий акт уряду на
виконання ст.46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» не
приймався. Розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання ст.46 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» Кабінетом Міністрів України
також не визначалися. Крім того, за
змістом пункту 17 цього Порядку право на
виплату допомоги мають особи,
зазначені в статті 13 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», яка на час виникнення спірних
відносин поширювала свою дію щодо
виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб. Отже, в період з
01.01.2009 по 31.03.2009 року допомога по догляду
за дитиною до трьох років позивачці
мала нараховуватись відповідно до
спеціального Закону №2240-ІІІ, згідно
ст.43 якого допомога надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом. Натомість, як
встановлено судом, нарахування та
виплата допомоги по догляду за дитиною
до трьох років в період з 01.01.2009 по 31.03.2009
року здійснювались позивачці
відповідно до положень законів України
про Державний бюджет України на 2009 рік
та Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№1751, в розмірі 144,10грн., що свідчить про
порушення вимог закону та дає підстави
для висновку про притиправність дій
відповідача.

Такого висновку суд дійшов, в тому
числі, і з врахуванням правової позиції
Верховного Суду України, яка викладена
в постановах № 21-168а/13 від 11.06.2013р., №
21-188а/13 від 09.07.2013р., від 17.09.2013року по
справам даної категорії, яка згідно
положень ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для всіх судів України.

Доводи відповідача про неможливість
нарахування та виплати позивачці
допомоги по догляду за дитиною через
відсутність бюджетного фінансування
на соціальні виплати суд не приймає до
уваги, оскільки сама по собі
відсутність коштів на реалізацію
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Відповідно до положень ч.2 ст.5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Як встановлено судом, позивачка
звернулася до суду з адміністративним
позовом про захист свого порушеного
права 06.07.2009року - поза межами строку,
визначеного частиною

другою статті 99 КАС, діючої на час
виникнення спірних правовідносин,
згідно якої для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк.
Пропущення цього строку відповідно до
статті 100 зазначеного Кодексу було
самостійною підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягала одна
зі сторін та якщо суд не встановить
поважності причин його пропуску.

В судовому засіданні позивачка на
підтвердження поважності причин
пропуску звернення до суду зазначала
важку хворобу сина, що потребувало
постійного догляду за дитиною та
змушувало її неодноразово звертатися
до медичних закладів з метою
обстеження дитини та її лікування, в
тому числі в умовах стаціонару.
Зазначені позивачкою обставини
знайшли своє повне підтвердження в
висновках Донецького обласного
спеціалізованого Центру медичної
генетики та пренатальної діагностики,
Науково-практичного медичного Центру
дитячої кардіології та кардіохірургії
МОЗ України, Донецького інституту
невідкладної і відновлювальної
хірургії АМН України, де проходила
лікування дитина, і є поважними
причинами пропуску строку звернення до
суду (арк.спр.58-64). Те, що дитина важко
хвора і є інвалідом дитинства, в зв'язку
з чим позивачка перебуває на обліку в
УПСЗН, було підтверджено в судовому
засіданні і представником відповідача,
яким клопотання про застосування
наслідків пропущення строку звернення
до суду, передбачених ст.100 КАС, не
заявлялось. Таким чином, правових
підстав для застосування положень ст.100
КАС суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.11,17,18,158-163,185,186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці
і соціального захисту населення
Димитровської міської ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Димитровської міської ради по
нарахуванню і виплаті ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною - сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, до досягнення
ним трирічного віку за період з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008року та з
01.01.2009року по 31 березня 2009 року.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту Димитровської
міської ради здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008року та з 01січня 2009 року по 31
березня 2009 року відповідно до статті 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Димитровський міський суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені 30.12.2013року.
Повний текст постанови виготовлено 3
січня 2014року.

Суддя