Справа № 250/4537/13-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №250/4537/13-а
Номер провадження2-а/250/18/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
місто Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд
Донецької області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

при секретареві судового засідання
Торчинській А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти
ДПС ВДАЇ ДМУ ОСОБА_2 про визнання
протиправною та скасування постанови
посадової особи по справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
неправомірною та скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №305291 від 02
грудня 2013 року. В обґрунтування
адміністративного позову зазначив, що
02 грудня 2013 року о 13 годині 00 хвилин він,
керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA,
державний номер НОМЕР_1, зупинився на
Київському проспекті м. Донецька
навпроти будинку № 14 для поповнення
рахунку на телефоні. В цей час під’їхав
автомобіль ДПС та інспектором Щегловим
М.В. складено відносно нього протокол
та винесено постанову про притягнення
його до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 255,00 грн. за зупинку в
недозволеному місці. При складанні
протоколу понятих не залучали, свідок,
що знаходився в його автомобілі
опитаний не був. Перевіривши шагами
відстань від свого автомобіля до знаку
«Зупинка громадського транспорту»,
нарахував 60 шагів й прийшов до
висновку, що відстань складає
приблизно 50 метрів. Пропозиція разом зі
свідками поміряти відстань
інспектором була відхилена.
Сертифіковані засоби вимірювання при
фіксації правопорушення відповідач не
використовував, не зазначив яким чином
була зафіксована відстань, не зазначив
точної відстані від автомобіля до
зупинки.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі та дав
пояснення, аналогічні викладеним у
позовній заяві, просив визнати
неправомірною та скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, відповідно до повідомлення
про вручення поштового відправлення
про дату та місце слухання справи
повідомлений належним чином.

Судом в межах заявлених позовних вимог
і на підставі наданих особами, які
брали участь у справі, доказів
встановлено наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

Згідно ст. 55 ч.1 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно ч.1 ст. 287 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим. При цьому,
ст. 288 названого Кодексу порядок
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення, де ч.1
п.3 ст. 288 КУпАП передбачає оскарження
постанови про накладення
адміністративного стягнення у
вищестоящий орган або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

Позов вважається поданим 05 грудня 2013
року, а оскаржена постанова винесена 02
грудня 2013 року, тобто позов поданий у
встановлений законом строк.

У відповідності з ч. 1 ст. 293 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає відповідне рішення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов’язані діяти тільки на підставі,
в межах повноважень та способом, які
передбачені Конституцією та законами
України.

Стаття 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлює, що ніхто не може бути
підданий заходу стягнення у зв’язку з
адміністративним правопорушенням не
інакше як на підставах та у порядку,
встановлених законом.

Провадження по справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на підставі суворого
дотримання законності.

02 грудня 2013 року відносно ОСОБА_1
складено протокол серії АВ2 № 217218 та
винесено постанову серії АА2 № 305291 по
справі про адміністративне
правопорушення, відповідно до змісту
якої 02 грудня 2013 року об 13 годині 00
хвилин в м. Донецьку пр-т Київський -
вул. ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_1, керував
автомобілем НОМЕР_2, здійснив зупинку
ближче ніж 30 метрів від зупинки
громадського транспорту, чим порушив
ПДР п. 15.9.е.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП, керуючись положеннями ст. 14-1, ч.ч.
5,6 ст. 258, ст. 283 Інспектор ДПС роти ДПС
ВДАЇ ДМУ ОСОБА_2 постановив притягнути
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності і накласти на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн.

Статтею 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено, що ніхто не може бути
підданий заходу стягнення у зв’язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах та у порядку,
встановлених законом.

Провадження по справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на підставі суворого
дотримання законності.

Порядок дій співробітників ДПС
встановлюється Інструкцією з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства внутрішніх справ
№ 111 від 27.03.2009 року та зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 26.06.2009
року за № 576/16592, Інструкцією з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративне порушення у сфері
забезпечення дорожнього руху
затвердженої наказом МВС України №77
від 26.02.2009р. та зареєстровану в Мінюсті
України №374/16390 від 24.04.2009р.,
Розпорядженням МВС України №466 від
21.05.2009р.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчинення та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосується забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

При складанні протоколу позивачу були
роз’ясненні його права та обов’язки,
передбачені ст.63 Конституції України,
ст.268 КУпАП, та позивачем були дані
пояснення про те, що він не згодний з
правопорушенням, яке йому
інкримінується, але його доводи не були
прийняті до уваги при складанні
протоколу та ухваленні постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішень
суб’єктів владних повноважень чи
окремих його положень і про скасування
або визнання нечинним рішень. Крім
того, суд може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України в
протоколі поряд з передбаченими
законом вказуються також інші
відомості, необхідні для вирішення
справи.

Як вбачається з протоколу серії АВ2 №
217218, при його складанні ОСОБА_1
заперечив факт вчинення
правопорушення та послався на
конкретні обставини, які могли були
спростовані доказами.

У даному випадку до протоколу жодні
матеріали не долучалися, відсутні
вказівки на свідка, що свідчить про
невідповідність протоколу вимогам ч. 1
ст. 256 КУпАП.

Зміст постанови має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283 і 284
КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень, обов’язок доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача. Проте відповідачем не
надано обґрунтованих заперечень проти
позову і не доведено правомірність
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 1 за ст.122 КУпАП
ОСОБА_1, зокрема не представлено
будь-яких доказів про те, що позивач
здійснив зупинку ближче ніж за 30 метрів
від зупинки громадського транспорту
та, відповідно, порушив п. 15.9.е ПДР
України.

Оскаржувана постанова судом
перевірялась на предмет дотримання
суб’єктом владних повноважень
принципів правомірної поведінки, а
саме: чи прийнято рішення обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо.

Вищезазначене переконало суд у
необхідності задоволення позову і
скасування оскаржуваної постанови
відповідно до ст.ст.2, 11,162 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 11, 71, 104, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС
України, суд

П О С Т А Н
О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС
ВДАЇ ДМУ ОСОБА_2 про визнання
протиправною та скасування постанови
посадової особи по справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Постанову серії АА2 № 305291 по справі про
адміністративне правопорушення від 02
грудня 2013 року, винесену інспектором
ДПС роти ДПС ВДАЇ ДМУ старшим сержантом
міліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 за правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України
скасувати.

Постанова є остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя: ОСОБА_4