Справа № 826/17491/13-а
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення адміністративного
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Донця В.А.,
розглянувши в письмовому провадженні
питання дотримання позивачем строку
звернення до адміністративного суду,
наявність поважних причин пропущення
такого строку, в адміністративній
справі
за позовомОСОБА_1доУправління
державної охорони Українипро визнання
винним щодо невиконання умов
контракту, зобов'язання вчинити певні
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом про: визнання
Управління державної охорони України
таким, що порушило умови контракту
укладеного Управлінням державної
охорони України і ОСОБА_1 "Про
проходження військової служби", згідно
з яким: "Управлінням державної охорони
України не забезпечено позивачу
державне обов'язкове особисте
страхування на випадок загибелі,
смерті або втрати працездатності, що
сталася внаслідок поранення (контузії,
травми або каліцтва) захворювання,
одержаних у період проходження служби";
зобов'язання Управління державної
охорони України провести належний
підрахунок коштів щодо страхового
випадку відносно особистого
страхування позивача на випадок
загибелі, смерті або втрати
працездатності, що сталася внаслідок
поранення (контузії, травми або
каліцтва) захворювання, одержаних у
період проходження служби; стягнення з
Управління державної охорони України
коштів, передбачених страховим
випадком особистого страхування
позивача на випадок загибелі, смерті
або втрати працездатності, що сталася
внаслідок поранення (контузії, травми
або каліцтва) захворювання, одержаних у
період проходження служби, та виплату
їх у повному розмірі.
Позов мотивований невиконанням
відповідачем обов'язків, відповідно до
укладеного з позивачем контракту, щодо
виплати страхового відшкодування
внаслідок страхового випадку, що
стався з позивачем під час проходження
Позивач у судове засідання, 12.12.2013, не
з'явився, подав до суду письмове
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. Також, у вказаному
клопотанні позивач зазначив про
підтримання позовних вимог у повному
обсязі та просив задовольнити
адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судовому
засіданні, 12.12.2013, проти позову
заперечив, подав до суду письмові
заперечення, в яких зазначено, що
ОСОБА_1 протягом 2011-2012 років у повному
обсязі була виплачена одноразова
грошова допомога, у зв'язку із
отриманням ним ушкодження здоров'я в
період проходження військової служби,
у відповідності до чинного
законодавства, яке діяло на момент
призначення та виплати позивачу
одноразової грошової допомоги. Також, у
запереченнях зазначено, про
безпідставність вимог позивача щодо
стягнення з Управління державної
охорони України страхової суми за
страховим випадком, що трапився з
ОСОБА_1, оскільки виплати страхових сум
за страховими випадками, що сталися до
01.01.2007 на умовах державного
обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців, було завершено в
зв'язку прийняттям Кабінетом Міністрів
України постанови від 28.05.2008 №499 "Про
затвердження Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті), поранення (контузії, травми
або каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб", якою передбачено
виплату одноразової грошової допомоги,
в тому числі, в разі інвалідності
військовослужбовців. Крім того, у
письмових запереченнях відповідачем
зазначено про пропуск позивачем
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, оскільки після
отримання листа Управління державної
охорони України від 02.02.2011 №2/25-233, яким
ОСОБА_1 поінформовано про відсутність
законних підстав для виплати НАСК
"Оранта" страхових сум, минуло більше
На підставі частин четвертої, шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
судом ухвалено здійснювати судовий
розгляду справи за наявними в
матеріалах судової справи доказами та
про продовження розгляду справи в
письмовому провадженні.
Вирішуючи питання щодо необхідності
застосування наслідків пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, визнання
поважними причин пропущення такого
строку, суд виходить з такого.
Як убачається з матеріалів справи, між
ОСОБА_1 та Управлінням державної
охорони України було укладено контракт
від 25.08.2005 про проходження військової
служби в Управлінні державної охорони
України особами офіцерського складу,
прапорщиками і мічманами, солдатами і
матросами, сержантами і старшинами.
З військового квитка ОСОБА_1 серії
НОМЕР_1 убачається, що наказом
начальника Управління державної
охорони України від 24.11.2007 №131 позивача
звільнено 24.11.2007 з військової служби у
відставку на підставі підпункту "б" (за
станом здоров'я) пункту 6 статті 26
Закону України "Про військовий
обов'язок і військову службу".
Відповідно до пункту 15 статті 3 КАС
України публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 проходив
військову службу за контрактом в
Управлінні державної охорони України
та був звільнений наказом начальника
Управління державної охорони України
від 24.11.2007 №131 з військової служби у
відставку на підставі підпункту "б" (за
станом здоров'я) пункту 6 статті 26
Закону України "Про військовий
обов'язок і військову службу", спірні
відносини пов'язані зі звільненням
ОСОБА_1 з публічної служби.
Статтею 99 КАС (у редакції, чинній на час
звільнення ОСОБА_1 з військової служби)
визначалось, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів (частина
друга). Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (частина третя).
Законом України "Про військовий
обов'язок і військову службу" строк
звернення до суду щодо оскарження
наказу про звільнення з військової
служби на момент звільнення позивача з
військової служби не встановлювався.
Відтак, до спірних відносин слід
застосовувати річний строк звернення
до адміністративного суду.
За висновком суду, ОСОБА_1 міг та
повинен був дізнатись про порушене
право, інтерес щодо невиплати йому
страхової суми в зв'язку з втратою
працездатності, що сталася внаслідок
травми, одержаної ним в період
проходження служби, після його
звільнення наказом начальника
Управління державної охорони України
від 24.11.2007 №131 з військової служби у
відставку, тобто після 27.11.2007. Водночас,
до адміністративного суду позивач
звернувся 31.10.2013, про що свідчить
відбиток поштового штемпеля на
конверті, в якому надійшов
адміністративний позов, тобто з
пропущенням річного строку.
Згідно з частиною другою статті 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 100 КАС України (в
редакції, чинній на час вирішення судом
питання щодо необхідності
застосування наслідків пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина перша). Позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (частина
друга).

Позивачем до адміністративного позову
додано заяву про поновлення строків
подання адміністративного позову, яка
мотивована тим, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 09.07.2007, позивач отримав тяжкі
тілесні ушкодження та змушений був
тривалий час проходити курс
реабілітації, вчитися заново читати,
писати та усвідомлювати значення
прочитаного, що унеможливлювало
протягом певного часу його звернення
до суду. На підтвердження зазначених
обставин позивачем додано: виписку з
історії хвороби №4544, згідно з якою
ОСОБА_1 отримав тяжку відкриту
черепно-мозкову травму, перелом основи
черепа, забій головного мозку (період
обстеження з 17.10 по 30.10.2007); свідоцтво
про хворобу від 30.10.2007 №284/4544, де
зазначено, що позивач знаходився на
лікуванні в різних лікувальних
закладах з 09.07.2007 по 30.10.2007; виписку з
історії хвороби №929 про проходження
ОСОБА_1 лікування в неврологічному
відділенні госпіталю Служби безпеки
України з 22.02. по 12.03.2008; витяг з історії
хвороби №6681, де зазначено про
госпіталізацію позивача з 26.05.2011 по
31.05.2011. На думку суду, наведені
позивачем у заяві про поновлення
строку звернення до суду причини є
поважними та такими, що об'єктивно
унеможливлювали протягом певного часу
звернення позивача з позовом до суду.

Водночас, з матеріалів справи
убачається, що ОСОБА_1 звертався до
начальника Управління державної
охорони України з заявою від 03.01.2011, в
якій просив звернутися до НАСК "Оранта"
з метою виплати йому страхової суми.

Листом від 02.02.2011 №2/25-233 Управління
державної охорони України повідомило
ОСОБА_1 про відсутність правових
підстав для звернення Управління
державної охорони України до НАСК
"Оранта" в зв'язку з втратою чинності
нормою, яка передбачала державне
обов'язкове особисте страхування
військовослужбовців.

За висновком суду, вказана обставина
свідчить про те, що позивач також міг та
повинен був дізнатись про порушене
право, інтерес щодо невиплати йому
страхової суми в зв'язку з втратою
працездатності, що сталася внаслідок
травми, одержаної ним в період
проходження служби, після отримання
ОСОБА_1 листа Управління державної
охорони України від 02.02.2011 №2/25-233, тобто
після 02.02.2011. Водночас, як уже
зазначалось, до суду з позовом позивач
звернувся 31.10.2013, тобто з пропущенням
річного строку з часу отримання листа
Управління державної охорони України,
яким позивача повідомлено про
відсутність підстав для виплати йому
НАСК "Оранта" страхового відшкодування.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1
звертався до начальника Управління
державної охорони України з заявою від
07.02.2011, в якій просив розглянути питання
щодо виплати йому одноразової грошової
допомоги, на яку листом Управління
державної охорони України від 22.03.2011
№225-398 позивача повідомлено про
прийняття позитивного рішення щодо
виплати йому одноразової грошової
допомоги у розмірі 36-місячного
грошового забезпечення.

Наказом Управління державної охорони
України від 20.05.2011 №198 "Про призначення
і виплату одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) та інвалідності звільнених з
військової служби осіб" встановлено
ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в
розмірі 36-місячних грошових
забезпечень (виходячи з посадового
окладу, окладу за військовим званням та
відсоткової надбавки за вислугу років)
на день звільнення з військової служби
в сумі 7722,00 грн., яка отримана позивачем
згідно з видатковим касовим ордером
від 07.09.2011.

Наказом Управління державної охорони
України від 20.11.2012 №505 "Про виплату
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) та інвалідності
звільнених з військової служби осіб"
здійснено доплату ОСОБА_1 різниці між
нарахованою і вже виплаченою
одноразовою грошовою допомогою в сумі
37206,00 грн., яка отримана позивачем
згідно з видатковим касовим ордером
від 23.11.2012. При цьому, як зазначив
представник відповідача, доплату в
розмірі 37206,00 грн., було здійснено
позивачу на підставі судового рішення,
про що також зазначалось ОСОБА_1 у своїй
позовній заяві.

Наведені вище обставини свідчать, що
після повідомлення ОСОБА_1 Управлінням
державної охорони України листом від
02.02.2011 №2/25-233 про відсутність правових
підстав для виплати йому НАСК "Оранта"
страхового відшкодування, позивачем
вживались заходи щодо захисту
порушеного права на отримання
одноразової грошової допомоги.
Водночас, позивачем не вчинялось
протягом цього часу жодних дій щодо
захисту порушеного права, інтересу
щодо невиплати страхової суми в зв'язку
з втратою працездатності, що сталася
внаслідок травми, одержаної в період
проходження військової служби.

Слід взяти до уваги, що доводи позивача
про неможливість звернення протягом 2011
року до суду з даним позовом (до моменту
спливу річного строку) спростовуються
фактами неодноразового звернення
позивача у 2011 році до суду.

Так, судом встановлено, що позивач
протягом 2011 року звертався до суду з
іншими позовами: ухвала від 15 вересня
2011 року про повернення позовної заяви в
справі №2а-13057/11/2670, ухвала від 05 липня
2011 року про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
№2а-9397/11/2670, ухвала від 20 червня 2011 року
про повернення позовної заяви в справі
№2а-7497/11/2670.

За таких обставин суд вважає, що
наявність поважних причин пропущення
позивачем річного строку звернення до
адміністративного суду з даним позовом
у 2007-2009 роках не може бути підставою для
висновку про наявність поважних причин
пропущення такого строку у 2010-2013 роках.
Судом взято до уваги, ту обставину, що
позивач протягом 2011 року неодноразово
звертався до судів з різними позовами з
приводу виплати йому компенсації
внаслідок отриманого під час
проходження військової служби
ушкодження здоров'я, що спростовує його
доводи про наявність об'єктивних
причин, пов'язаних з захворюванням, які
унеможливлювали звернення позивача з
даним позовом до адміністративного
суду в річний строк.

Крім того, за висновком суду, не є
поважною причиною пропуску строку
звернення з даним позовом до суду
звернення позивача з аналогічним
позовом до Печерського районного суду
міста Києва, оскільки, як убачається з
ухвали Печерського районного суду
міста Києва від 22.10.2013 про відмову у
відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної охорони
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, позивач
звернувся до місцевого суду у жовтні 2013
року, тобто також з пропущенням річного
строку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
наявність у суду повноважень на стадії
судового розгляду справи вирішувати
питання про пропущення позивачем
строків звернення до
адміністративного суду або про
поважність причин пропущення таких
строків, суд дійшов висновку про
наявність підстав для залишення
адміністративного позову без розгляду,
в зв'язку з пропущенням позивачем
строку звернення до суду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної охорони України
про визнання винним щодо невиконання
умов контракту, зобов'язання вчинити
певні дії, у зв'язку з пропущенням
місячного строку звернення до
адміністративного суду.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції в порядку та
строки, встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні,
або проголошено в судовому засіданні
вступну та резолютивну частини ухвали,
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.А. Донець