Справа № 812/8180/13-а
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Солоніченко
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року справа №812/8180/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.

суддів
Компанієць І.Д.,
Шальєвої В.А.

при секретарі
Абушек А.С.

з участю представників
відповідача Какулі І.О.,
Радько А.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 року по адміністративній
справі №812/8180/13-а за позовом Державної
екологічної інспекції у Луганській
області до Приватного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» про
застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у
Луганській області звернулася до суду
із позовом до Приватного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу
«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» про
застосування заходів реагування.

В обґрунтування позову зазначило, що
позивачем за період з 18.04.2013р. по
16.05.2013р. проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ПАТ
«Лисичанськвугілля».

Підставою планової перевірки є План
заходів з виконання покладених на
Державну екологічну інспекцію у
Луганській області завдань на II
квартал 2013 року, затверджений наказом
Інспекції від 29.03.2013р. №152 та
направлення на проведення планової
перевірки від 02.04.2013р.

За результатами планової перевірки
встановлено, що діяльність ВП «Шахта
ім. Д.Ф. Мельникова» пов'язана з
викидами забруднюючих речовин в
атмосферне повітря. В наявності
Дозволи №-70, №-67, №-69 та
№68 на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, видані
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області.

Умовами Дозволу №-70 передбачено
здійснення заходів щодо скорочення
викидів забруднюючих речовин по
джерелу викидів №21. На момент
перевірки вказане джерело необладнане
додатковим газоочисним пристроєм, що є
порушенням ст. ст. 10, 11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря» та
умов Дозволу №-70. Діяльність ВП
«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» пов'язана з
утворенням та розміщенням відходів І
класу небезпеки (батареї
нікелево-кадмієвих відпрацьовані,
батареї свинцеві зіпсовані), II класу
небезпеки (матеріали обтиральні
зіпсовані, масла та мастила моторні
відпрацьовані) та IV класу небезпеки
(гірнича порода, брухт кольорових
металів дрібний (свинець, мідь,
алюміній), відходи обробки деревини
(тирса, стружка), брухт металевий,
недогарки електродів, стружка стальна,
канати сталеві відпрацьовані, шлак від
спалювання вугілля, гумові відходи
відпрацьовані (конвеєрна стрічка),
відпрацьовані респіратори та фільтри
до них, відпрацьовані
саморятувальники, побутові відходи).
Дозвіл на розміщення та ліміти на
утворення відходів відсутні, що є
порушенням ст. ст. 17, 32, 33 Закону України
«Про відходи».

За результатами перевірки був
складений уніфікований акт, в якому
викладені факти виявлених порушень.

За виявлені під час перевірки
порушення вимог природоохоронного
законодавства, відповідно до Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, до адміністративної
відповідальності притягнуто посадових
осіб ВП «Шахта ім. Д.Ф. Мельникова»
(протоколи про адміністративні
правопорушення від 25.04.2013р. №004725 та від
30.04.2013р. №004727, постанови про накладення
адміністративних стягнень у вигляді
штрафу від 25.04.2013р. №004725 та від 30.04.2013р.
№004727). Штрафи сплачені у повному
обсязі, чим підтверджено факти
правопорушень.

На підставі акту, який складено за
результатами перевірки, ПАТ
«Лисичанськвугілля» був наданий
припис від 16.05.2013р. про усунення
виявлених порушень вимог
природоохоронного законодавства.
Термін виконання припису - до 16.07.2013р.

Підставою проведення позапланової
перевірки (перевірки виконання
припису) став наказ Інспекції від
21.08.2013р. №480 та направлення від 21.08.2013р.

Інспекцією 28.08.2013р.-10.09.2013р. проведена
перевірка виконання раніше наданого
припису. За результатами перевірки
встановлено, що припис в частині
порушень чинного законодавства ВП
«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова » не виконано.

За невиконання припису відповідальну
посадову особу ВП «Шахта ім. Д.Ф.
Мельникова» притягнуто до
адміністративної відповідальності
(протокол про адміністративне
правопорушення від 03.09.2013р. №004138,
постанова про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу від 03.09.2013р. №004138).

Позивач просив суд тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність,
пов'язану з розміщенням І класу
небезпеки (батареї нікелево-кадмієвих
відпрацьовані, батареї свинцеві
зіпсовані) та II класу небезпеки
(матеріали обтиральні зіпсовані, масла
та мастила моторні відпрацьовані), до
отримання відповідного дозволу;
тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність, пов'язану з розміщенням
відходів IV класу небезпеки гірнича
порода, брухт кольорових металів
дрібний (свинець, мідь, алюміній), шини
відпрацьовані, відходи обробки
деревини (тирса, стружка), брухт
металевий, недогарки електродів,
стружка стальна, канати сталеві
відпрацьовані, шлак від спалювання
вугілля, гумові відходи відпрацьовані
(конвеєрна стрічка), відпрацьовані
респіратори та фільтри до них,
відпрацьовані саморятувальники,
побутові відходи), до отримання
відповідного дозволу; тимчасово
заборонити (зупинити) експлуатацію
джерела викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №21, до виконання
умов Дозволу №-70 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, виданого Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Луганській
області, в частині здійснення заходів
щодо скорочення викидів.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня
2013р. у задоволенні позову Державної
екологічної інспекції у Луганській
області відмовлено у повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна скарга, в
якій він просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права та неповним
досліджені обставини справи. Апелянт
стверджує, що невиконання відповідачем
припису від 16.05.2013р., який є обов'язком
для виконання, є підставами для
застосування заходів реагування у
вигляді тимчасової заборони
діяльності до отримання відповідних
дозволів та усунення порушень
природоохоронного законодавства.
Також вказує, що відповідачем не
доведено, що зупинення загального
технологічного процесу з видобутку
вугілля призведе до виникнення
аварійної ситуації. Ніяких реальних
доводів цього не надано. До
теперішнього часу відповідачем
здійснюється господарська діяльність
в порушення вимог чинного
законодавства.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував та
просив залишити без змін рішення суду
першої інстанції.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення,
що дає суду право розглянути справу у
відсутність представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вжиття заходів реагування шляхом
заборони (зупинення) діяльності
пов'язаної з розміщенням відходів та
експлуатації джерел викидів може
призвести до аварійних ситуацій,
порушення підприємством правил
безпеки у вугільних шахтах та,
відповідно, до повного зупинення
технологічного процесу з видобутку
вугілля, тобто до зупинення діяльності
шахти в цілому. Позивачем не доведено
дотримання необхідного балансу між
несприятливими наслідками для прав та
інтересів відповідача та цілями, на які
спрямовано зупинення роботи шахти. В
судовому засіданні позивачем, всупереч
нормам ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, не доведено
обґрунтованості зупинення здійснення
діяльності, пов'язаної з розміщенням
відходів та експлуатації джерел
викидів.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до п. 1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13 квітня 2011 року № 454/2011,
Державна екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів України (далі -
Міністр). Держекоінспекція України
входить до системи органів виконавчої
влади та утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Відповідно до п.7 даного Положення,
Держекоінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, морські
екологічні інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря).

Відповідно до підпункту 4.2 п.4 Положення
про Державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
04 листопада 2011 року №429,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25 листопада 2011 року за
№1347/20085, Держекоінспекція відповідно
до покладених на неї завдань, зокрема,
здійснює державний нагляд (контроль) за
додержанням територіальними органами
центральних органів виконавчої влади,
місцевими органами виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування в
частині здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форми
власності і господарювання,
громадянами України, іноземцями та
особами без громадянства, а також
юридичними особами - нерезидентами
вимог: законодавства про охорону
атмосферного повітря щодо:

- виконання запланованих і
затверджених загальнодержавних,
галузевих або регіональних
природоохоронних програм;

- наявності та додержання дозволів на
викиди забруднюючих речовин;

- забезпечення безперебійної
ефективної роботи і підтримання у
справному стані споруд, устаткування
та апаратури для очищення викидів і
зменшення рівнів впливу фізичних та
біологічних факторів;

- додержання нормативів у галузі
охорони атмосферного повітря;

- додержання екологічних показників
нафтопродуктів (бензину
автомобільного та дизельного палива),
які реалізуються шляхом оптової та
роздрібної торгівлі суб'єктами
господарювання;

- порядку здійснення діяльності,
спрямованої на штучні зміни стану
атмосфери і атмосферних явищ у
господарських цілях;

- надання своєчасної, повної та
достовірної інформації про стан
атмосферного повітря, визначення видів
і обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ПАТ
«Лисичанськвугілля» включено до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
№0000049 (а.с.34,38).

На підставі наказу від 29 березня 2013
року №152 про здійснення панових
заходів та направлення на проведення
планової перевірки від 02 квітня 2013 року
№09/1336 Державною екологічною
інспекцією у Луганській області була
проведена перевірка ПАТ
«Лисичанськвугілля», за результатами
якої складено акт перевірки дотримання
природного законодавства в галузі
охорони атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами №200 від 16 травня 2013 року.

Викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами викидів ВП «Шахта ім. Д.Ф.
Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля»
здійснюється на підставі дозволів
№-70, №-67, №-69 та
№68 на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, видані
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області, але встановлено
факт невиконання заходів, щодо
скорочення викидів забруднюючих
речовин та відсутність дозволу на
розміщення та ліміти на утворення
відходів.

У зв'язку з виявленими порушеннями,
позивачем складені протоколи про
адміністративне правопорушення від 25
квітня 2013 року №004725 та від 30 квітня 2013р.
№004727 та винесено постанови про
накладення адміністративного
стягнення від 25 квітня 2013 року №0014725 та
від 30 квітня 2013р. №004727 у розмірі 136 грн
та 850 грн, які було сплачено відповідно
до квитанцій від 14 та 29 травня 2013 року
(а.с.17-22).

16 травня 2013 року Державною екологічною
інспекцією у Луганській області
винесено припис щодо усунення порушень
вимог природоохоронного
законодавства, відповідно до якого
відповідачу треба усунути встановлені
актом порушення (а.с.23-24).

21 серпня 2013 року Державною екологічною
інспекцією у Луганській області видано
наказ №480 про здійснення позапланового
заходу та направлення на перевірку від
21 серпня 2013 року №09/3312, на підставі чого
проведена перевірка дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, а саме виконання
припису від 16 травня 2013 року, за
результатами якої складено акт №354 від
10 вересня 2013 року (а.с.25-31).

Актом перевірки від 10.09.2013р. №354
встановлено невиконання припису від 16
травня 2013 року, у зв'язку з чим
позивачем складено протокол про
адміністративне правопорушення від
03.09.2013 року №004138 та винесена постанова
про накладення адміністративного
стягнення від 04 вересня 2013 року №004138 у
вигляді штрафу в сумі 765 грн (а.с.32-33).

Накази про проведення перевірки,
постанови про накладення
адміністративного стягнення та припис
відповідачем не оскаржувалися.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05 квітня
2007 року № 877-V (надалі - Закон України
№877) державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища. Заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно п.5 ст.4 зазначеного Закону, повне
або часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Пунктом 1 статті 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставою для здійснення
позапланового заходу є перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.8 ст.7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» для
здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання.

Припис видається та підписується
посадовою особою органу державного
нагляду (контролю), яка здійснювала
перевірку. Розпорядчі документи щодо
усунення порушень вимог законодавства
можуть бути оскаржені до відповідного
центрального органу виконавчої влади
або суду в установленому законом
порядку.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»,
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.

Стаття 11 зазначеного Закону
передбачає, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися на підставі дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення. Порядок
проведення та оплати робіт, пов'язаних
з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
отримали такі дозволи, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Підпункт 14.1.230 пункту 14.1 ст.14
Податкового кодекс України дає
визначення поняттю «стаціонарне
джерело забруднення», а саме це -
підприємство, цех, агрегат, установка
або інший нерухомий об'єкт, що зберігає
свої просторові координати протягом
певного часу і здійснює викиди
забруднюючих речовин в атмосферу
та/або скиди забруднюючих речовин у
водні об'єкти.

Таким чином, виходячи із наведених норм
діючого законодавства України,
встановленою є та обставина, що
відповідачем порушено умови дозволу по
здійсненню заходів щодо скорочення
викидів забруднюючих речовин по
джерелам викидів. Вказані джерела не
обладнані газоочисними пристроями.

На підставі ст.ст.17, 32 Закону України
«Про відходи» №187 від 05.03.1998 року
суб'єкти господарської діяльності у
сфері поводження з відходами
зобов'язані, в тому числі, мати ліцензії
на здійснення операцій у сфері
поводження з небезпечними відходами
і/або на право провадження діяльності,
пов'язаної із збиранням і заготівлею
окремих видів відходів як вторинної
сировини, і/або дозвіл на транскордонне
перевезення небезпечних відходів; мати
дозвіл на експлуатацію об'єкта
поводження з небезпечними відходами;
виконувати інші обов'язки, передбачені
законодавством, щодо запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища відходами.

Суб'єкти господарювання, які в
установленому порядку визначені
виконавцями послуг на вивезення
побутових відходів на певній
території, здійснюють їх роздільне
збирання.

З метою обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини забороняється:

вести будь-яку господарську
діяльність, пов'язану з утворенням
відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються;

визначати місця розміщення
підприємств, установок, полігонів,
комплексів, сховищ та інших об'єктів
поводження з відходами, проектувати та
будувати регіональні і міжрегіональні
комплекси оброблення, знешкодження,
утилізації та видалення відходів, якщо
вони не відповідають екологічним та
санітарно-гігієнічним вимогам;

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
відходи» № 187 від 05.03.1998 року,
зберігання та видалення відходів
здійснюються відповідно до вимог
екологічної безпеки та способами, що
забезпечують максимальне використання
відходів чи передачу їх іншим
споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об'єкт зберігання або
видалення відходів складається
спеціальний паспорт, в якому
зазначаються найменування та код
відходів (згідно з державним
класифікатором відходів), їх
кількісний та якісний склад,
походження, а також технічні
характеристики місць чи об'єктів
зберігання чи видалення і відомості
про методи контролю та безпечної
експлуатації цих місць чи об'єктів.

Видалення відходів здійснюється
відповідно до встановлених
законодавством вимог екологічної
безпеки з обов'язковим забезпеченням
можливості утилізації чи захоронення
залишкових продуктів за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів
здійснюються в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування з
врахуванням вимог земельного та
природоохоронного законодавства, за
наявності спеціальних дозволів, у яких
визначені види та кількість відходів,
загальні технічні вимоги, заходи
безпеки, відомості щодо утворення,
призначення, методів оброблення
відповідно до встановлених лімітів та
умови їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення
відходів місця чи об'єкти повинні
використовуватися лише для заявлених
на одержання дозволу відходів.

Забороняється змішування чи
захоронення відходів, для утилізації
яких в Україні існує відповідна
технологія.

Забороняється несанкціоноване
скидання і розміщення відходів, у тому
числі побутових, у підземних
горизонтах, на території міст та інших
населених пунктів, на територіях
природно-заповідного фонду, на землях
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення, в межах водоохоронних зон
та зон санітарної охорони водних
об'єктів, в інших місцях, що може
створювати небезпеку для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини. Захоронення
відходів у надрах допускається у
виняткових випадках за результатами
спеціальних досліджень з дотриманням
стандартів, норм і правил, передбачених
законодавством України.

На підставі викладеного, колегією
суддів встановлено, що діяльність ВП
«Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ
«Лисичанськвугілля» пов'язана з
утворенням та розміщенням відходів І, II
та IV класу небезпеки, дозвіл на
розміщення та ліміти на утворення
відходів відсутній, що є порушенням
ст.ст.17,32,33 Закону України «Про
відходи».

Обов'язкові вимоги припису позивача
від 16 травня 2013р. відповідачем не
виконані, сам припис не оскаржений та
не скасований, що є підставами для
застосування заходів реагування.

Відповідачем не доведені належними
доказами твердження про те, що вжиття
заходів реагування шляхом заборони
(зупинення) діяльності пов'язаної з
розміщенням відходів та експлуатації
джерел викидів може призвести до
аварійних ситуацій, порушення
підприємством правил безпеки у
вугільних шахтах та, відповідно, до
повного зупинення технологічного
процесу з видобутку вугілля, тобто до
зупинення діяльності шахти в цілому.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги позивача та вважає
їх обґрунтованими.

Згідно з ст.202 ч.1 п.3 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позову скасувати та
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Стосовно вимог позовної заяви
Державної екологічної інспекції у
Луганській області про стягнення з
відповідача на користь позивача витрат
з оплати судового збору колегія суддів
зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються,
що унеможливлює стягнення судових
витрат з відповідача - юридичної особи.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 94, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 202, 205, 206,
211, 212, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Луганській
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 року по адміністративній
справі №812/8180/13-а - задовольнити.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року по адміністративній справі
№812/8180/13-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Державної екологічної інспекції
у Луганській області до Приватного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова» про застосування
заходів реагування - задовольнити.

Застосувати заходи реагування до
Приватного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта ім.
Д.Ф. Мельникова»:

- тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність, пов'язану з розміщенням І
класу небезпеки (батареї
нікелево-кадмієвих відпрацьовані,
батареї свинцеві зіпсовані) та II класу
небезпеки (матеріали обтиральні
зіпсовані, масла та мастила моторні
відпрацьовані), до отримання
відповідного дозволу;

- тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність, пов'язану з розміщенням
відходів IV класу небезпеки гірнича
порода, брухт кольорових металів
дрібний (свинець, мідь, алюміній), шини
відпрацьовані, відходи обробки
деревини (тирса, стружка), брухт
металевий, недогарки електродів,
стружка стальна, канати сталеві
відпрацьовані, шлак від спалювання
вугілля, гумові відходи відпрацьовані
(конвеєрна стрічка), відпрацьовані
респіратори та фільтри до них,
відпрацьовані саморятувальники,
побутові відходи), до отримання
відповідного дозволу;

- тимчасово заборонити (зупинити)
експлуатацію джерела викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря №21 до виконання умов Дозволу
№-70 на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря, виданого
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Луганській області, в частині
здійснення заходів щодо скорочення
викидів.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання
постанови у повному обсязі.

У повному обсязі постанова
складена 15 січня 2014 року

Колегія суддів
М.В. Бишов

І.Д. Компанієць

В.А. Шальєва