Справа № 2а-5802/11/0538 (2а/538/29/12)
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року м.
Київ К/9991/53504/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради Донецької
області про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління праці
та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради Донецької
області на постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 06
квітня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевського
району Маріупольської міської ради
Донецької області, у якому просила
зобов'язати відповідача здійснити їй
перерахунок і виплату недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня за 2011 рік відповідно до ст. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», з урахуванням раніше
виплачених сум.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 06 квітня 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2012 року, позов задоволено.
Визнано дії протиправними та стягнуто
з відповідача на користь позивача
недоплачену щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2011 рік
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у розмірі 3
мінімальних пенсій за віком як
учаснику війни з урахуванням фактично
сплачених сум.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради Донецької
області, звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має статус
учасника війни та відповідно до вимог
статті 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічно до 5
травня має право на одержання разової
грошової допомоги у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач виплатив
позивачу зазначену допомогу у 2011 році
в розмірі, 120 грн.

Відповідно до статті 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» (в редакції яка
була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) щорічно до 5
травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

Виплати до 5 травня щорічної разової
допомоги здійснюються щороку та мають
разовий характер. Таким чином право
особи на їх отримання та обов'язок
органів соціального захисту населення
здійснити такі виплати припиняються з
моменту виплати певних сум, розмір яких
визначається на час їх здійснення.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», та «Про жертви
нацистських переслідувань» № 341 від 04
квітня 2011 року встановлено розмір
разової грошової допомоги, що підлягає
виплаті у 2011 році.

Тобто, в даному випадку на період
виникнення правовідносин, що є
предметом спору в цій справі, були
наявні нормативно-правові акти, які
по-різному встановлювали розмір
щорічної допомоги до 5 травня учасникам
війни.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З урахуванням загально-правових засад
пріоритетності закону над урядовими
нормативними актами колегія суддів
приходить до висновку щодо
необхідності застосування до спірних
правовідносин статті 14 Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не відповідної
постанови Кабінету Міністрів України.

При цьому, на момент виплати зазначеної
допомоги за 2011 рік зміни до статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» Верховною Радою України не
вносилися, будь-яких інших
законодавчих актів щодо визначення
розміру щорічної допомоги до 5 травня
не приймалося.

Отже, правильними є висновок судів
попередніх інстанцій про наявність у
позивача права на отримання щорічної
разової грошової допомоги учасникам
війни за 2011 рік в порядку та розмірах,
визначених Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до частини третьою
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Орджонікідзевського району
Маріупольської міської ради Донецької
області відхилити, а постанову
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 06
квітня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: