Справа № 814/5205/13-а
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

30 грудня 2013 р.
Справа № 814/5205/13-а

м. Миколаїв

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Біоносенка В.В., за участю секретаря
судового засідання Кононенка Д.Ф.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства
виробничо-торгівельної фірми "ТАБ", до
за участю представників: від позивача:
Снігір Є.О. від відповідача: Приземний
С.С.Державної податкової інспекції у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, провизнання
протиправним та скасування податкових
повідемлень-рішень, На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 19.11.2013 року №
000042200 про збільшення грошового
зобов'язання ПП ВТФ "ТАБ" з податку на
прибуток в сумі 33853 грн. та № ,
яким збільшено грошового зобов'язання
ПП ВТФ "ТАБ" з податку на додану
вартість на суму 24868 грн.

2. Апеляційна скарга на цю постанову
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання у повному
обсязі.

Суддя
В. В. Біоносенко

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2013 р.
справа № 814/5205/13-а

м.
Миколаїв

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Біоносенка В.В., за участю секретаря
судового засідання Кононенка Д.Ф.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства
виробничо-торгівельної фірми «ТАБ» до
Державної податкової інспекції у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області за участю
представників: від позивача: Снігір Є.О.
від відповідача: Приземний С.С. про
скасування податкових
повідомлень-рішень В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулось до
адміністративного суду з позовом про
скасування податкових
повідомлень-рішень відповідача про
визначення грошових зобов'язань з
податку на прибуток в сумі 33853 гривень
та податку на додану вартість в сумі 24868
гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що в нього є всі
первинні документи з приводу
взаємовідносин з ТОВ «Спец-Інтер-Торг»,
які підтверджують податковий кредит та
витрати за рахунок цього
постачальника. Але, відповідачем за
надуманими підставами це право не
визнається та нараховується штраф.

Відповідач позов не визнав, надав
письмові заперечення. Свою позицію
обґрунтував тим, що ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» є сумнівним
підприємством, яке в теперішній час
припинено, а правочини, укладені
позивачем з цим підприємством є
підозрілими.

Дослідив матеріали справи, вислухав
представників сторін, суд встановив
наступне.

Приватне підприємство
виробничо-торгівельна фірма «ТАБ»
зареєстроване в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради 27.11.98. Основним видом
діяльності підприємства є оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом, роздрібна торгівля пальним та
ін.

01.09.10 підприємство уклало договір
підряду з ТОВ «Спец-Інтер-Торг» на
фарбування ємкостей для зберігання
палива по вул. Самойловича у м.
Миколаєві (арк.спр.29).

За виконання зазначених робіт
підприємство сплатило ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» 130000 гривень, з них
21666,67 гривень податку на додану
вартість (арк.спр.36).

В свою чергу підрядник надав позивачу
податкову накладну №СІ-123 від 30.09.10 та
акт виконаних робіт (арк.спр.33, 34).

Зазначені суми були враховані
позивачем у власному податковому
обліку як витрати та податковий кредит.

В жовтні 2013 року ДПІ у Корабельному
районі м. Миколаєва провела
документальну позапланову виїзну
перевірку ПП ВТФ «ТАБ», за наслідками
чого склала Акт №419/22-00/19295417 від 22.10.13 (т.1
арк.спр.8).

Під час перевірки ревізори не визнали
за можливе врахування сплачених
позивачем на користь ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» коштів у податковому
обліку в якості податкового кредиту та
витрат, які враховуються під час
визначення об'єкту оподаткування.

За думкою податківців, це неможливо
зробити, оскільки ТОВ «Спец-Інтер-Торг»
припинено, перевірити його неможливо,
а основним його постачальником у
вересні 2010 року було підприємство ТОВ
«Транс Гарант Сервіс», яке є фіктивним,
зареєстрованим на підставну особу, не
виконувало своїх зобов'язань перед
бюджетом, а таким чином укладені
зазначеним підприємством правочини з
позивачем є нікчемними.

11.11.13 уповноваженою особою ДПІ у
Корабельному районі м. Миколаєва
прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
визначення ПП ВТФ «ТАБ» грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 33853 гривень та № про
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 24868
гривень (арк.спр.6, 8).

Суд не може погодитися з такою
аргументацію відповідача для
позбавлення підприємства права на
врахування сплачених коштів ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» у складі податкового
кредиту та витрат.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» позивач має право на
віднесення до валових витрат та
податкового кредиту будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності та які підтверджені
первинними документами.

Таким чином, відповідно до
законодавства у підприємства є право
на включення до податкового кредиту та
валових витрат сплачених сум іншому
платнику податку за умови проведення
реальної господарської операції та
наявності первинних документів, які
підтверджують її проведення.

Досліджуючи реальність та товарність
цих договорів, відповідно до
роз'яснення Вищого адміністративного
суду України, викладеного у листі №
742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за
цією господарською операцією
яких-небудь інших документів, ніж ті,
які були надані позивачем (договір,
рахунок, довідка про вартість робіт,
акт виконаних робіт, податкова
накладна, платіжні доручення), бути не
може.

У будь-якому випадку, відповідно до
вимог ч.1 ст.71 КАС України обов'язок
доказування обставин безтоварності та
не реальності господарських договорів
покладено на податковий орган, а не на
платника податків.

На думку суду, відповідачем таких
доказів не надано, а висновки, зроблені
в Акті перевірки є бездоказовими.

Суд не може погодитись з позицією
податкового органу, відповідно до якої
він за надуманими підставами взагалі
заперечує цивільну правоздатність
постачальника позивача, вважає
укладені угоди нікчемними та не визнає
з цього приводу права на податковий
кредит. Постачальник позивача у
першому ланцюгу мав необхідний обсяг
цивільної та податкової
правоздатності, оскільки перебував на
обліку у органах податкової служби та
мав свідоцтво платника податку на
додану вартість. Оскільки Державна
податкова служба зареєструвала ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» платником ПДВ, видала
йому Свідоцтво, яке це посвідчує, її
органи не мають права заперечувати
можливість формування податкового
кредиту за рахунок цього підприємства.

Ліквідація ТОВ «Спец-Інтер-Торг» є
цілком законною формою припинення
юридичної особи, яка не несе ніяких
негативних наслідків для колишніх
контрагентів цього підприємства.
Цивільний кодекс України,
Господарський кодекс України не
передбачає наслідком банкрутства
підприємства або припинення юридичної
особи недійсність всіх його
правочинів, укладених до цього, а
Податковий кодекс України не
передбачає наслідком цього - зняття з
податкового обліку його контрагентів
всіх коштів, сплачених на його користь
за період господарської діяльності.

Ті обставини, що у ТОВ «Спец-Інтер-Торг»
недостатньо власних трудових чи
матеріальних ресурсів, або в ланцюгах
постачальників є сумнівні
підприємства чи навіть підприємства,
які визнані фіктивними, є лише приводом
(сигналом) для більш ретельної
перевірки (дослідження) їх діяльності.
Самі по собі ці обставини не можуть
бути підставами для позбавлення
покупців цих підприємств права на
віднесення сплачених на їх користь
коштів до податкового кредиту.

На переконання суду, якщо податковий
орган мотивує своє рішення про
позбавлення платника податків права на
віднесення сплачених постачальникам
коштів до податкового кредиту та
валовим витратам тим, що, на його думку,
відбулася фіктивна операція по
штучному нарощуванню цих показників,
то цьому повинно передувати
доведеність цієї діяльності платника
податків або його контрагентів у
порядку кримінального судочинства.

Позивач не мав взаємовідносин з
підприємствами ТОВ «Транс Гарант
Сервіс», ТОВ «Укрблу», ТОВ «Еталон Ойл»,
не сплачував на їх користь коштів, не
отримував від них податкових
накладних, не формував за їх рахунок
свій податковий обліку, а тому
посилання в Акті перевірки ПП ВТФ «ТАБ»
про протиправну діяльність цих
підприємств є недоречними та жодним
чином не можуть стосуватися самого
позивача та впливати на його
податковий облік.

Податковим законодавством України, не
передбачається солідарної
відповідальності для всіх учасників
господарської діяльності по всім
ланцюгам постачальників.

З наведеного випливає, що сама по собі
несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок ухилення від сплати) в
разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового обліку
покупцем та його зобов'язань зі сплати
податків.

Законодавством України не встановлено
обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й
до бюджету, коли такий податок не буде
сплачений продавцем або іншою особою, з
урахуванням суми податку, отриманого
від покупця в ціні товару.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність з
негативними наслідками саме щодо цієї
особи.

Зазначена правова позиція, зокрема,
викладена у постановах Верховного Суду
України від 01.06.10 за позовом ПП
«Армавір» до ДПІ у Печерському районі
м. Києва, від 19.11.10 у справі за позовом
ВАТ «Кременчуцький завод технічного
вуглецю» до Кременчуцької ОДПІ, від
31.01.11 за позовом ЗАТ «Мукачівський
лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, а
також у Рішенні Європейського суду з
прав людини від 22.01.09 по справі «Булвес»
проти Болгарії.

Відповідно до ч.2 ст.160, 244-2 КАС України
при виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних відносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ практику Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, за наявності у
позивача всіх первинних документів,
доведеність реальності виконання
господарської операції, сплати за неї
коштів та подальшого використання у
господарської діяльності
підприємства, у податкового органу
немає ніяких підстав для позбавлення
підприємства права на врахування
сплачених ним коштів ТОВ
«Спец-Інтер-Торг» в якості податкового
кредиту та витрат, які враховуються під
час визначення об'єкту оподаткування.

Крім того, судом також враховується, що
з моменту подання позивачем декларації
з податку на додану вартість за
вересень 2010 року до моменту прийняття
спірних податкових повідомлень-рішень
пройшло більше ніж 1095 днів, що
відповідно до вимог ст.15 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», ст.102
Податкового кодексу України
унеможливлює прийняття податкового
повідомлення-рішення.

Позов задовольнити повністю, спірні
податкові повідомлення-рішення
скасувати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И
В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення ДПІ у
Корабельному районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області від 19.11.2013 року №
000042200 про збільшення грошового
зобов'язання ПП ВТФ "ТАБ" з податку на
прибуток в сумі 33853 грн. та № ,
яким збільшено грошового зобов'язання
ПП ВТФ "ТАБ" з податку на додану
вартість на суму 24868 грн.

3. Апеляційна скарга на цю
постанову може бути подана до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Миколаївський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання у повному
обсязі.

Суддя
В.В.Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України
постанова складена у повному обсязі
31.12.2013

Суддя
В.В. Біоносенко