Справа № 2а-3217/10
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2014 р. м. Київ
К/9991/18525/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГончар Л.Я. Мороз Л.Л.
провівши у касаційному порядку
попередній розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровську
Луганської області про стягнення
підвищення до пенсії за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
(далі - УПФ) України в

м. Кіровську Луганської області на
постанову Кіровського міського суду
Донецької області від 29 грудня 2010 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 у
Кіровського міському суді Донецької
області пред'явила позов до УПФ України
в м. Кіровську Луганської області про
стягнення підвищення до пенсії.

В обґрунтування позовних вимог
послалася на те, що вона є вдовою
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС категорії 1, інваліда 2-ої групи
та має право на отримання 50 відсотків
розміру пенсії померлого годувальника,
яка повинна обчислюватися у
відповідності до статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
не менше ніж 8 мінімальних пенсій за
віком та на отримання щомісячної
компенсації у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови в перерахунку
і виплаті пенсії відповідно до статті 37
Закону України "Про загальнообовязкове
державне пенсійне забезпечення",
статті 52, частини четвертої статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Кіровського міського суду
Донецької області від 29 грудня 2010 року,
залишеною без зміни ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 березня 2011 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФ України
в м. Кіровську Луганської області щодо
відмови у перерахунку пенсії за
втратою годувальника із розрахунку 50
відсотків від пенсії померлого
годувальника.

Зобов'язано УПФ України в м. Кіровську
Луганської області провести
перерахунок призначеної ОСОБА_4 пенсії
у зв'язку з втратою годувальника

відповідно до статті 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", щомісячну
компенсацію в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком з 12 жовтня
2010 року.

Зобов'язано УПФ України в м. Кіровську
Луганської області провести
перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_4
у зв'язку з втратою годувальника

встановивши її розмір - 50-ти відсотків
пенсії за 2-ою групою інвалідності
чоловіка ОСОБА_5 на час смерті за
документами його пенсійної справи,
починаючи з 12 жовтня 2010 року, виходячи
із розрахунку 8-ми мінімальних пенсій
за віком встановлених законодавством
на відповідний період.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
УПФ України в м. Кіровську Луганської
області подало касаційну скаргу.
Посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх рішення скасувати, та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
усіх випадках розмір пенсій для
інвалідів другої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 з 26 листопада 2009
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, який до смерті мав
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та був інвалідом 2-ої групи.

Смерть ОСОБА_5 пов'язано з участю у
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС.

ОСОБА_4 перебуває на обліку УПФ України
в м. Кіровську Луганської області та
отримує пенсію у зв'язку із втратою
годувальника.

Статтею 37 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника.

Разом з тим, згідно із статтею 52 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України. Право на
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи мають непрацездатні члени
сім'ї годувальника, які були на його
утриманні. При цьому дітям щомісячна
компенсація призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

При визначенні розміру пенсії за
основу її нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

З таких підстав, розмір пенсії за
втратою годувальника має визначатись
із розрахунку 50 відсотків від основної
державної пенсії з інвалідності, яку б
міг отримувати годувальник при житті,
яка не може бути нижчою 8-ми мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, вимоги ОСОБА_4 є
обґрунтованими і суди попередніх
інстанцій правильно задовольнили її
позов.

Судові рішення є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судами неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконних та
необґрунтованих судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Оскільки суди не допустили порушень
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень, підстав для їх
скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровську
Луганської області залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Кіровського міського суду Донецької
області від 29 грудня 2010 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 березня
2011 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Кіровську
Луганської області про стягнення
підвищення до пенсії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Гончар Л.Я.

Мороз Л.Л.