Справа № 209/40/14-а
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/40/14-а
Провадження № 209/40/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2014 р. Суддя Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області Багбая Є.Д.,
як суддя місцевого адміністративного
суду розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2. 11 березня 2003 року
звільнений з посади судді Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області із
призначенням довічного грошового
утримання у розмірі 86 % заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді. Стаж роботи позивача, що дає
право на отримання щомісячного
довічного грошового утримання складає
повних 23 роки. Розмір довічного
грошового утримання позивача з часу
призначення і по теперішній час не
змінювався. Позивач перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області та отримує щомісячне грошове
утримання відповідно до Закону України
«Про статус суддів». Відповідач
виплачує позивачу щомісячне грошове
утримання відповідно до постанови
Пенсійного фонду України від 22.12.2006
року №21-3. Позивач просить визнати дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати його здійснити перерахунок
розміру щомісячного довічного
грошового утримання за грудень 2013 року.

Ухвалою судді від 14 січня 2014 року
відкрито скорочене провадження.

20 січня 2014 року від Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська надійшли
заперечення проти позову, в яких
відповідач заперечує проти
задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи,
повно та всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України при прийняття нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Однією із гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених в
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, а саме: заробітної плати,
пенсії, щомісячного довічного
грошового утримання тощо, надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці,
право якого на пенсійне забезпечення
та щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією незалежності
працюючих суддів.

Правові засади організації
судової влади, загальний порядок
забезпечення діяльності судів та інші
питання судоустрою і статусу суддів
урегульовані Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року.

Гарантії незалежності суддів
закріплені, зокрема, у ч.4 ст. 47 закону
України «Про судоустрій і статус
судді», згідно з якою незалежність
судді забезпечується окремим порядком
фінансування та організаційного
забезпечення діяльності судів,
установленим законом, належним
матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

У зв'язку з набуттям чинності
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» змінено порядок оплати
праці працюючим суддям, яким
виплачується суддівська винагорода,
проте принцип розрахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці зберігся, що підтверджується
аналізом даних норм права.

Так, відповідно до положень ч. 4 ст.
43 Закону України «Про статус суддів»
№ 2863-ХІІ від 15 грудня 1992 року, судді у
відставці, який має стаж роботи на
посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
судді.

Норми даних статей, що діяли у
різний проміжок часу, вказують, що
даний вид соціального забезпечення
судді у відставці виплачується
щомісячно та залежить від грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді.

До передачі виплати щомісячного
довічного грошового утримання
Пенсійному фонду України на підставі
Закону України «Про державний бюджет
на 2008 рік», положення якого в цій
частині в наступному були визнані
неконституційними відповідно до
рішення Конституційного суду України
№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,
розрахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснювався
щомісячно територіальними
управліннями ДСА України, апеляційними
та касаційними судами разом з
розрахунком суддівської винагороди
працюючим суддям.

Таким чином, норми Законів, що
визначали та визначають порядок
виплати щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
не передбачають такого поняття як
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки даний
вид соціального забезпечення судді у
відставці залежить від одного чинника -
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді і при
його зміні здійснюється відповідний
розрахунок.

З тих же обставин поняття
«перерахунок» не включено і в Порядок
подання документів для призначення і
виплати щомісячного грошового
утримання суддям у відставці органами
Пенсійного фонду України,
затвердженого постановою правління
пенсійного фонду України від 25 січня 2008
року № 3-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 березня
2008 року за № 200/14891, хоча в ньому
містяться підстави не тільки для
призначення даного виду соціального
забезпечення суддів у відставці, але і
для припинення таких виплат.

А отже управління Пенсійного
фонду під час щомісячної виплати
довічного грошового утримання судді у
відставці повинно перевіряти
розрахунок даної виплати в залежності
від розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Складові суддівської винагороди
містяться в приписах ч.2 ст. 129 закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» та становлять посадовий оклад
та доплати за вислугу років,
перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці.

Рішенням Конституційного Суду
України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013
визнано неконституційними норми
частини 3 ст. 138 Закону України № 2453
України «Про судоустрій та статус
суддів» в редакції Закону України № 3668
від 08 липня 2011 року, якими звужено
обсяг права на щомісячне грошове
утримання суддів внаслідок
встановлення обмеженої бази для
нарахуванням суддям щомісячного
довічного грошового утримання та
скасоване право суддів на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру, що знизило і досягнутий
рівень гарантій незалежності суддів.

Враховуючи, що однією із гарантій
незалежності суддів є заборона при
прийнятті нових законів або внесені
змін до чинних законів звужувати зміст
та обсяг визначених Конституцією
України таких гарантій, Конституційний
Суд України в своєму Рішенні № 3-рп/2013
зазначив, що положення третього
речення частини п'ятої ст. 138 Закону №
2453, статті 2 Закону № 3668 стосовно
встановлення максимального розміру
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) суддів суперечать
частині першій статті 126 Основного
Закону України.

Згідно Рішення Конституційного
суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013
року:

- підлягають застосуванню частина
перша, друга статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668 як такі, що не
суперечать Конституції України;

- частина третя статі 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, яка суперечить
Конституції України, не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення, і натомність підлягає
застосуванню частина третя статі 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання»;

Також Рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп/2013 від 03 червня 2013
року визнані такими, що не
відповідають Конституції України:
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року № 2453 у редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668;
стаття 2 Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668 в частині поширення
її дії на Закон України «Про судоустрій
і статус суддів» від 07 липня 2010 рок №
2453; абзац другий пункту 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058 та без проведення
інших перерахунків, передбачених
законодавством.

Положення Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453 у редакції Закону
України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року № 3668 та Закону України
««Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
рішення, яке має преюдиціальне
значення при розгляді судами
загальної юрисдикції позовів у
зв'язку з правовідносинами, що виникли
внаслідок дії положень законів
України, визнаних неконституційними, і
є обов'язковим до виконання на
території України.

Судом встановлено, що постановою
Верховної Ради України № 1396-1 від 11
грудня 2003 року та наказом Начальника ТУ
ДСА України в Дніпропетровської
області № 372-К від 29 грудня 2004 року
ОСОБА_2 звільнено з посади судді
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в зв'язку з поданням заяви про
відставку, його стаж роботи на посаді
судді становить повних 23 роки. Позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду Україні в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області та отримує щомісячне довічне
грошове утримання згідно Закону
України «Про статус суддів» .

Судом також встановлено, що
нарахування та виплата позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання, як судді у відставці, за
період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013
року включно була здійснена в розмірі
меншому, ніж це передбачене ч. 3 ст. 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, при тому, що в
своїх запереченнях відповідач
посилається на рішення
Конституційного суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013, є
інформованим щодо обов'язковості
виконання цього Рішення на території
України, але продовжує нараховувати та
виплачувати позивачу довічне грошове
утримання без врахування вимог Рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року, що стало підставою для
звернення позивача до суду з цим
адміністративним позовом.

В зв'язку зі зміною заробітної
плати судді, який працює на відповідній
посаді, розрахунок щомісячного
грошового утримання позивача повинен
був здійснюватися відповідачем
самостійно без отримання від позивача
довідок про розмір грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді та складати 86 відсотків
складових суддівської винагороди, і
підставою для здійснення розрахунку
довічного грошового утримання судді у
відставці є лише зміна розміру
суддівської винагороди, а не звернення
з заявою про перерахунок довічного
грошового утримання судді у відставці.

А отже право позивача може бути
захищене шляхом визнання дій
відповідача протиправними та шляхом
зобов'язання відповідача здійснити
розрахунок позивачу щомісячного
грошового утримання судді у відставці
за період з 1 грудня 2013 року по 31 грудня
2013 року включно в розмірі 86 відсотків
грошового утримання працюючого судді.

Згідно ст. 256 КАС України Негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

Згідно ст. 94 КАС України Якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі статей 19, 22, 125
Конституції України, рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп, статей 47, 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» від 07 липня 2010 року,
керуючись статями 9, 11, 71, 94, 99, 100, 106,
158-162, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання дій
противоправними, про зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного утримання судді у відставці
та виплатити грошові кошти -
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області щодо нарахування та виплати
ОСОБА_2, судді у відставці, щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі, нижчому, ніж передбачено ч.3
статі 138 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668, за
період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013
року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області відповідно до ч.3 статі 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» № 2453 в редакції до
змін, внесених Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року № 3668,
здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_2
щомісячного грошового утримання судді
у відставці, за період з 01 грудня 2013
року по 31 грудня 2013 року включно в
розмірі 86 відсотків грошового
утримання працюючого судді, з
урахуванням підвищення заробітної
плати працюючих суддів, відповідно до
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Дніпропетровській області,
але не більше ніж 90 відсотків
заробітної плати судді, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання, з
урахуванням сум щомісячного довічного
грошового утримання, що виплачені у
цей період.

Постанову у межах суми стягнення
за один місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 понесені ним
судові витрати щодо сплати судового
збору в сумі 73 гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена
шляхом подачі апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції Дніпропетровської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови сторонами по справі.

Суддя Є.Д. Багбая