Справа № 813/8891/13-а
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№
Львівський окружний адміністративний
суд в складі
головуючого-судді
секретар судового засідання
з участю представників
від позивача - Жогальська І.Ф.;
від відповідача - Криницька Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
Будинкоуправління №4
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Львова до Львівської міської
виконавчої дирекції Львівського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення, -
Будинкоуправління №4
квартирно-експлуатаційного відділу
м.Львова звернулося в суд з позовом до
Львівської міської виконавчої
дирекції Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про визнання
протиправним та скасування рішення №212
від 09.07.2013 року «Про повернення коштів
Фонду та застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності».
В позовній заяві позивач стверджує, що
відповідачем неправомірно застосовано
до нього штраф та нараховано пеню за
несвоєчасне повернення страхових
коштів, оскільки він на даний час не
являється правонаступником
Будинкоуправління №3 КЕВ м.Львова за
яким числилась заборгованість по
грн. 40 коп. Також, продовжує позивач,
законом не передбачено право органів
фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
застосовувати фінансові санкції за
наслідками перевірок (проведених після
01.01.2011 року) в розмірах, передбачених
попередньої редакцією Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням».
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві,
просить позов задовольнити.
Відповідач в письмових запереченнях на
позов зазначає, що позивач, як
правонаступник Будинкоуправління №3
КЕВ м.Львова, у звіті Ф4-ФСС з ТВП за І
півріччя 2011 року відобразило
заборгованість останнього у розмірі
відповідач, з моменту прийняття
до нього перейшли всі права та
обов'язки Будинкоуправління №3 КЕВ
м.Львова, в тому числі обов'язок сплати
який виник до 01.01.2011 року.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив з підстав, викладених у
письмових запереченнях, вважає, що
вимоги про сплату боргу надіслані у
відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому просить в
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши представників сторін,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам виходив з наступного.
За результатами планової перевірки по
коштах Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
Будинкоуправління №4 КЕВ м.Львова
Львівською міською виконавчою
дирекцією Львівського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності було складено акт за
№615 від 21.06.2013 року та прийнято рішення
про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за
№212 від 09.07.2013 року, яким до позивача
застосовано фінансові санкції в таких
розмірах: штраф за несвоєчасну сплату
страхових внесків - 6800 грн. 70 коп., пеня -
Як вбачається з акта перевірки,
перевіряючими встановлено несвоєчасну
сплату страхових внесків до Фонду на
накласти штраф у розмірі 50% від суми
несплати в розмірі 6800 грн. 70 коп. і
нарахувати пеню в розмірі 2941 грн. 98 коп.
згідно з абзац.2 ч.1 ст.30 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» в
редакції до 01.01.2011 року з врахуванням
абз.6 п.7 розділу VIII «Прикінцевих та
перехідних положень» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».
Не погоджуючись із вищенаведеним
рішенням про повернення коштів Фонду
та застосування фінансових санкцій,
позивач оскаржував його у
адміністративному порядку, а потім
звернувся до суду з вимогою про
визнання протиправним та скасування
такого.

Судом встановлено та як вбачається з
наявного в матеріалах справи звіту по
коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням за І півріччя
2013 року, позивач, як правонаступник
Будинкоуправління №3 КЕВ м.Львова, у
звіті Ф4-ФСС з ТВП за І півріччя 2011 року
відобразило заборгованість останнього
у розмірі 13601 грн. 40 коп., а у звіті за І
півріччя 2013 року, у рядку 24 вказав, що
дана заборгованість непогашена станом
на 01.01.2013 року.

Обставини передання вищенаведеної
заборгованості підтверджується
наказом Міністерства оборони України
від 07.02.2011 року за №69 «Про
реорганізацію будинкоуправлінь №№ 1, 2,
3 КЕВ м.Львова», листом від 20.07.2011 року за
№191 та актом від 30.06.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 року за №2240-III (в редакції до
01.01.2011 року),
страхувальники-роботодавці сплачують
до Фонду різницю між нарахованими для
роботодавців і найманих працівників
страховими внесками та витратами,
пов'язаними з наданням матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам відповідно до
цього Закону.

Частиною 1 ст.30 даного Закону визначено,
що у разі несвоєчасної сплати
страхових внесків страхувальником (у
тому числі фізичною особою, яка не має
статусу підприємця та використовує
найману працю, через ухилення від
подання заяви про взяття на облік як
платника страхових внесків) або
неповної їх сплати страхувальник
сплачує суму донарахованих
контролюючим органом страхових
внесків (недоїмки), штраф та пеню.

За несвоєчасність сплати
страхувальником страхових внесків,
зазначено у абзаці 3 цієї ж частини, на
нього накладається штраф у розмірі 50
відсотків суми належних до сплати
страхових внесків за весь період, який
минув з дня, коли страхувальника було
взято на облік.

Факт виникнення заборгованості
Будинкоуправління №3 КЕВ м.Львова,
правонаступником якого являється
позивач, у розмірі 13601 грн. 40 коп. до
01.01.2011 року сторонами не заперечується.

Як передбачено абзацами 5 п.7 розділу VIII
«Прикінцевих та перехідних положень»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року за №2464-VI (з наступними
змінами та доповненнями), стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

В абзаці 6 наведеного пункту
зазначається, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Дана норма вказує на те, що порядок
застосування штрафу та пені
регулюється законодавством яке діяло
на час виникнення заборгованості, а не
на час включення її до складу
заборгованості іншою особою, в даному
випадку позивачем.

При цьому, суд зазначає, що обставини
застосування положень п.7 розділу VIII
«Прикінцевих та перехідних положень»
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
досліджувались Верховним судом
України у постанові від 26.03.2013 року
№21-71а13, а тому дане рішення суду, у
відповідності до ст.244-2 КАС України, є
обов'язковим при розгляді даної справи.

Так, Верховний суд України у своєму
рішенні зазначає: "Проаналізувавши
наведені норми права, колегія суддів
дійшла висновку, що заборгованість у
зв'язку з несплатою страхових внесків,
а відтак і накладені штрафні санкції,
які виникли за 2004 рік та
квітень-грудень 2005 року, мають бути
застосовані (стягнуті) і після 1 січня
2011 року, оскільки зазначені
заборгованість і штрафні санкції
виникли в період дії пункту 4 частини
дев'ятої статті 106 Закону N 1058-IV».

Таким чином, оскільки позивач
відобразив у звіті за І півріччя 2013
року страхові внески заборгованість з
яких виникла до 01.01.2011 року, до нього
також переходить обов'язок щодо сплати
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
даних внесків, які нараховуються
відповідно до законодавства чинного на
момент виникнення заборгованості.

При цьому, судом не беруться до уваги
посилання позивача щодо
правонаступництва, оскільки наведені
норми законодавства пов'язують
нарахування штрафу та пені з моментом
виникнення заборгованості, а не особою,
яка її сплачує.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача про визнання протиправним та
скасування рішення, яким до нього було
застосовано штраф та нараховану пеню
за несвоєчасну сплату страхових
внесків є не обґрунтованими, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то такі, у
відповідності до вимог ст.94 КАС
України, належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17 січня 2014 року.

Суддя
В.Я.Мартинюк