Справа № 2а-11882/10/2670
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2013-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2013 року 14:00
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді Шулежка В.П.,
при секретарі - Пасічнюк С.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Шевченківської районної в
місті Києві державної адміністрації,
Головного управління житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації, за участю
третіх осіб - Служби у справах дітей
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, публічного
акціонерного товариства «Холдингова
компанія «Київміськбуд» про визнання
дій та бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі - позивачі)
з позовом до Шевченківської районної в
місті Києві державної адміністрації
(далі - відповідач 1), Головного
управління житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації (далі - відповідач 2),
Акціонерного товариства «Холдингова
компанія «Київміськбуд», за участю
третьої особи - Служби у справах дітей
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації (далі - третя
особа 1) про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16.11.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2011 року,
в задоволенні адміністративного
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 14.05.2013 року, прийнятою за
наслідком перегляду вказаних судових
рішень в касаційному порядку,
касаційну скаргу позивачів задоволено,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.11.2010 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.02.2011 року
скасовано і направлено справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Окрім того, оскільки Вищим
адміністративним судом України не
встановлено, що справа повинна
розглядатись в інший порядок судового
провадження, тому суд розглядає дану
справу в порядку адміністративного
судочинства.
В судовому засіданні 15.07.2013 року судом
прийнято заяву позивачів про зміну
позовних вимог, відповідно до якої
позивачі зазначили публічне
акціонерне товариство «Холдингова
компанія «Київміськбуд» в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
(далі - третя особа 2) та просили:
- визнати бездіяльність Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації, що полягає в ненаданні
протягом тривалого часу 09.11.2006 р. - 15.07.2013
р. ордеру на відселення в межах
мікрорайону згідно Закону України «Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
фонду» з аварійної та непридатної для
проживання людей АДРЕСА_2; невирішенні
питання протягом 09.11.2006 р. - 15.07.2013 р. про
забезпечення житловими приміщеннями
для постійного користування позивачів
в межах мікрорайону згідно Закону
України «Про комплексну реконструкцію
кварталів (мікрорайонів) застарілого
житлового фонду», які мешкають в
аварійній, непридатній для проживання
АДРЕСА_2, під дію якого підпадає
будинок; порушенні вимог передбачених
ст.47 Конституції України, ст.ст.31, 34, 110,
112, 113 ЖК України, визнати
неправомірними та протиправними;
визнати бездіяльність Шевченківської
РДА, зокрема відділу обліку та
розподілу житлової площі щодо відмови
позивачам у видачі ордеру на квартиру
АДРЕСА_1, замовником якого виступає
Шевченківська РДА м. Києва,
протиправною та незаконною, такою, що
порушила законні права позивача,
передбачені ст.47 Конституції України;
- зобов'язати Шевченківську районну в м.
Києві державну адміністрацію: надати
позивачам ордери на право вселення в
житлові приміщення шести сімей в межах
мікрорайону відповідно до Закону
України «Про комплексну реконструкцію
кварталів (мікрорайонів) застарілого
житлового фонду»; видати у
встановленому законом порядку ордер на
чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, або
іншої рівноцінної за нормою площі
квартири, в межах мікрорайону, що
складається з чотирьох кімнат, згідно
до Закону України «Про комплексну
реконструкцію кварталів (мікрорайонів)
застарілого житлового фонду»;
- стягнути з Шевченківської районної в
м. Києві державної адміністрації
моральну шкоду на користь позивачів у
сумі 30 000,00 грн.;
- визнати дії Головного управління
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації щодо
повного ігнорування проживання
багатодітної сім'ї в перенаселеній та
аварійній квартирі, не відповідності
вимогам закону, та надання неправдивої
інформації щодо передачі
забудовниками квартир у розпорядження
- зобов'язати Головне управління
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації
передати ордер на право вселення у жиле
приміщення, в АДРЕСА_1 або в іншій
новобудові в межах мікрорайону
відносно АДРЕСА_2, що складається з
чотирьох кімнат, за нормою площі,
згідно до Закону України «Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
- стягнути з Головного управління
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації
моральну шкоду на користь позивачів у
Позовні вимоги позивачі обґрунтовують
тим, що їхня сім'я відноситься до
пільгової категорії «багатодітна
сім'я» та проживає з іншими особами в
АДРЕСА_2 в Шевченківському районі м.
Києва, що має статус аварійного, у
зв'язку з чим вони потребують
поліпшення житлових умов шляхом
відселення з будинку.
Позивачі вважають, що Шевченківською
районною в м. Києві державною
адміністрацією допущена протиправна
бездіяльність щодо відмови позивачам у
видачі ордеру на АДРЕСА_1, чим порушено
конституційні права позивачів, що
передбачені ст. 47 Конституції України.
У зв'язку з наведеним, позивачі просять
суд зобов'язати Шевченківську районну
в місті Києві державну адміністрацію
видати позивачам ордер на вказану
квартиру або іншу рівноцінну в межах
мікрорайону відносно АДРЕСА_2
державної адміністрації моральну
шкоду в розмірі 30 000, 00 грн.
Також, позивачі зазначають, що Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації допущена протиправна
бездіяльність щодо ігнорування
проживання позивачів у аварійній
квартирі. У зв'язку з наведеним,
позивачі просять суд зобов'язати
Головне управління житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації передати
документи на отримання за ордером на
право вселення в АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 30 000,
В судовому засіданні позивачі 1, 2,
представник позивача 3 та представник
за законом позивачів 4, 5 позовні вимоги
з урахуванням заяви про зміну позовних
вимог підтримали повністю та просили
Представник Шевченківської районної в
м. Києві державної адміністрації проти
позову заперечив, зазначив, що
відповідач неодноразово звертався до
Київської міської державної
адміністрації з метою відселення
позивачів в інше помешкання для
забезпечення належних умов їх
проживання. Позивачі перебувають на
квартирному обліку з 07.10.1997 року,
порядок забезпечення житлом -
Крім того, зазначив, що жилі приміщення
надаються громадянам з житлового фонду
місцевих рад народних депутатів, при
наявності такого житла. Будинок, в
якому позивачі просять виділити їм
квартиру побудований на кошти
громадян, всі квартири в ньому належать
фізичним особам на праві власності,
адміністрації району житлова площа в
цьому будинку не передавалась.
Також, представник відповідача 1
заперечив проти позовних вимог щодо
відшкодування моральної шкоди,
оскільки відповідачем не приймалось
жодного рішення, не вчинено жодних дій
чи бездіяльності, які могли б призвести
до завдання моральної шкоди позивачам.
Представник Головного управління
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації проти
позову заперечив, зазначив, що
відповідачем не допускалась
протиправна бездіяльність щодо
ігнорування проживання родини
позивачів в аварійній квартирі.
Відповідач неодноразово повідомляв
позивачів, що в його розпорядженні не
перебуває житлова площа в будинку
Представник третьої особи 1 просив суд
прийняте законне рішення у справі.
Представник третьої особи 2 не прибув,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
про причини неприбуття суд не
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
- якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
З огляду на вищевикладене та з
урахуванням вимог ст. 128 КАС України,
суд прийшов до висновку про
доцільність розгляду справи у
письмовому провадженні на підставі
наявних матеріалів справи.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.
Позивачі проживають в АДРЕСА_2, що
підтверджується актом від 27.11.2009 року,
затвердженого директором КП «ЖЕК
«Золотоустівська», копія якого наявна
в матеріалах справи.
Розпорядженням Радянської районної
державної адміністрації в м. Києві № 440
від 11.04.2001 року жилий АДРЕСА_2 визнано
непридатним для проживання, копія
якого наявна в матеріалах справи.
З 07.10.1997 року родина позивачів
перебуває на квартирному обліку
(категорія обліку: «багатодітні сім'ї»,
порядок забезпечення житлом -
першочерговий), що підтверджується
довідкою Шевченківської районної в м.
Києві державної адміністрації № 829 від
09.08.2010 року, наявної в матеріалах
справи.
У зв'язку з зазначеним, позивачі
неодноразово звертались до
відповідачів з заявами, в яких просили
вирішити питання про поліпшення їх
житлових умов шляхом відселення з
будинку. Зокрема, позивачі просили
вчинити дії щодо видачі їм ордеру на
Оскільки, відповідачами за їх
зверненнями не було здійснено
конкретних дій та, вважаючи таку
бездіяльність протиправною і такою, що
порушує їх права, позивачі звернулись
до суду з даним адміністративним
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог виходячи з наступного.
Житлові відносини з метою забезпечення
права громадян на житло, належного
використання і схоронності житлового
фонду, а також зміцнення законності в
галузі житлових відносин регулюються
Житловим кодексом Української РСР від
30.06.1983 р. № 5464-X.
Статтею 31 Житлового кодексу
Української РСР передбачено, що
громадяни, які потребують поліпшення
житлових умов, мають право на одержання
у користування жилого приміщення в
будинках державного або громадського
житлового фонду в порядку,
передбаченому законодавством Союзу
РСР, цим Кодексом та іншими актами
законодавства Української РСР. Жилі
приміщення надаються зазначеним
громадянам, які постійно проживають у
даному населеному пункті (якщо інше не
встановлено законодавством Союзу РСР і
Української РСР), як правило, у вигляді
окремої квартири на сім'ю.
Згідно зі статтею 42 Житлового кодексу
Української РСР жилі приміщення
надаються тільки громадянам, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов та внесені до
єдиного державного реєстру громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, крім випадків, передбачених
статтею 46, частинами 1 і 2 статті 54,
частиною 1 статті 90, частиною 6 статті 101,
статтями 102, 110, частиною 1 статті 114
цього Кодексу, а також інших випадків,
передбачених законодавством Союзу РСР
З вимог частин 1, 2 та 3 статті 43
Житлового кодексу Української РСР
вбачається, що громадянам, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов, жилі
приміщення надаються в порядку
черговості, яка встановлюється
законодавством. При цьому, складаються
списки осіб, які користуються правом
першочергового одержання жилих
Відповідно до статті 45 Житлового
кодексу Української РСР у першу чергу
жилі приміщення надаються потребуючим
поліпшення житлових умов, зокрема,
матерям, яким присвоєно звання
«Мати-героїня», багатодітним сім'ям,
сім'ям, що виховують дітей-інвалідів, і
одиноким матерям (батькам).
Як уже встановлено судом, станом на час
розгляду справи позивачі перебувають
на квартирному обліку у першочерговому
порядку забезпечення житлом за
категорією «багатодітні сім'ї».
Отже, позивачі, як особи, що перебувають
на обліку потребуючих поліпшення
житлових умов за категорією
«багатодітні сім'ї» у першочерговому
порядку, мають право на поліпшення
житлових умов в першу чергу.
Крім того, пунктом 56 розділу 3 Правил
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР,
затверджені Постановою Ради Міністрів
УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року №470
(діючих на час виникнення
правовідносин) (далі - Правила №470)
визначено, що на підставі затверджених
планів розподілу жилої площі, а також
рішень про виділення жилої площі для
надання певним категоріям громадян
(пункти 36 і 48 Правил) за поданням
громадської комісії з житлових питань -
виконавчий комітет місцевої Ради
народних депутатів і за поданням
комісії по житлово-побутовій роботі
профспілкового комітету -
адміністрація підприємства, установи,
організації чи орган кооперативної або
іншої громадської організації і
профспілковий комітет не пізніше
другого кварталу поточного року
проводять роботу по складанню списку
громадян, яким передбачається надати
жилі приміщення в даному році. При
цьому перевіряється, чи збереглись у
вказаних громадян підстави для
одержання жилого приміщення.
Список громадян, яким передбачається
надати жилі приміщення, не менш як за
місяць до винесення питання на розгляд
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів або спільний
розгляд адміністрації підприємства,
установи, організації (органу
громадської організації) і
профспілкового комітету вивішується
для загального відома.
Разом з тим, відповідно до статті 51
Житлового кодексу Української РСР жилі
приміщення в будинках житлового фонду
місцевих Рад народних депутатів
надаються громадянам виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті, селищної, сільської Ради
народних депутатів за участю
громадської комісії з житлових питань,
створюваної при виконавчому комітеті з
депутатів Рад, представників
громадських організацій, трудових
Жилі приміщення в будинках
громадського житлового фонду
надаються громадянам за спільним
рішенням органу відповідної
організації та її профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідно
районної, міської, районної в місті,
селищної, сільської Ради народних
депутатів про надання жилих приміщень
для заселення (стаття 53 Житлового
кодексу Української РСР).

Тобто, з наведеного вбачається, що
питання стосовно розподілу житлової
площі для надання певним категоріям
громадян вирішується виконавчим
комітетом місцевої Ради народних
депутатів за поданням комісії по
житлово-побутовій роботі та за участю
народних депутатів, а також -
громадської комісії з житлових питань.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з розпорядженням Київської
міської державної адміністрації від
12.07.2004 року № 1253 «Про затвердження
переліків будинків, які підлягають
реконструкції або реставрації в м.
Києві у 2004 році» АДРЕСА_2 включено до
переліку будинків, які підлягають
реконструкції або реставрації.

З метою відселення мешканців в інше
помешкання для забезпечення належних
умов їх проживання та запобігання
можливих нещасних випадків
Шевченківською районною в м. Києві
державною адміністрацією проведено
конкурс по вибору інвестора з
реконструкції АДРЕСА_2, за результатами
якого визначено інвестором ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдинг».

Враховуючи непридатність зазначеного
будинку для нормальної експлуатації,
Київською міською державною
адміністрацією прийнято розпорядження
від 15.12.2005 року № 2321/1 «Про будівництво
жилого будинку на вул. Полтавській, 12 у
Шевченківському районі».

Відповідно до п. 1 вищевказаного
розпорядження, Головному управлінню
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) доручено забезпечити в
установленому порядку відселення
громадян із неприватизованих квартир
(за їх згодою), які проживають та
зареєстровані в АДРЕСА_2, на інше
постійне місце проживання за кошти
інвестора, а п. 2 зазначеного
розпорядження зобов'язано ТОВ
«Компанія Агроінтер Холдинг» в
установленому порядку забезпечити
відселення мешканців із
приватизованих квартир (за їх згодою)
вказаного будинку. У зв'язку з цим було
укладено інвестиційний договір.

Проте, як зазначає відповідач 1,
інвестором не було вчинено жодних дій,
направлених на відселення мешканців з
аварійних приміщень, не було виконано
зобов'язань по інвестиційному
договору, що було істотним порушенням
умов договору та підставою для його
розірвання.

Непридатність та аварійність квартири
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, зокрема,
розпорядженням Радянської РДА № 440 від
11.04.2001 р., актами та попередженням ЖЕК-1009
(КП ЖЕК «Золотоустівська»), актом №59 КП
УЖГ Шевченківського району м. Києва від
01.03.2007 р., листами ПАТ «Київгаз» № 441/09-47
від 08.06.2012 р., № 442/09-47 від 08.06.2012 р., №
443/09-47 від 08.06.2012 р., актом комісійного
обстеження КП «Керуюча дирекція»
Шевченківського району м. Києва від
21.08.2012 р., листами ГУ житлового
господарства від 09.02.2011 р., від 20.08.2012 р.,
від 03.09.2012 р., листом Головного
управління земельних ресурсів від
17.09.2012 р., листом заступника голови КМДА
до голови правління ПАТ ХК
«Київміськбуд» від 05.09.2012 р., актами
обстеження житлово-побутових умов
неповнолітніх від 21.04.2008 р., від 18.05.2012 р.

Також, наявний лист Служби у справах
дітей Шевченківської районної в м.
Києві державної адміністрації №51-53з; №
51-1993 від 07.12.2009 р. до відповідача 2 про
захист прав неповнолітніх дітей та
відселення з аварійної квартири.

Судом встановлено, що після
неодноразових скарг та звернень
позивачів відповідач 1 звернувся з
листом № 171-К-1436/2,3,4,5 від 30.11.2009 року до
Головного управління житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації), в
якому зазначив про аварійність
квартири позивачів та запропонував
надання мешканцям квартири АДРЕСА_2
рівноцінного житла.

Проте, як зазначив відповідач 1
відповіді на вказаний лист не
отримував.

Також, як вбачається з листа від 30.10.2012
року №19-Ко-732/6, відповідач 1 повідомив
відповідача 2 про необхідність
вирішення житлових питань мешканців
житлового АДРЕСА_2, які перебувають на
квартирному обліку відповідно до
статті 43 Житлового кодексу або після
передачі Головним управлінням
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) житлової площі для
відселення родин з будинку,
непридатного для проживання.

Відповідно до рішення Київської
міської ради від 09.09.2010 року № 7/4819 «Про
питання організації управління
районами в місті Києві», з 31.10.2010 року
вирішено припинити шляхом ліквідації
діяльність районних у м. Києві рад,
зокрема Шевченківської районної у м.
Києві ради та її виконавчого органу -
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації.

Водночас, рішенням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
30.09.2010 року № 787 «Про
організаційно-правові заходи,
пов'язані з виконанням рішення
Київської міської ради від 09.09.2010 року
№ 7/4819», утворено з 31.10.2010 року у районах
міста Києва районні в місті Києві
державні адміністрації,
підпорядковані Київській міській
державній адміністрації, зокрема
Шевченківську районну в м. Києві
державну адміністрацію.

Відповідно до п. 1 розпорядження
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) № 121
від 31.01.2011 року доручено районним в
місті Києві державним адміністраціям
реалізовувати окремі повноваження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), надані виконавчому
органу Київської міської ради
(Київській міській державній
адміністрації) згідно з Законом
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», іншими актами законодавства
згідно з додатками 1-11.

Так, відповідно до додатку 4 вказаного
розпорядження від 31.01.2011 року № 121,
визначено перелік повноважень у галузі
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, громадського
харчування, транспорту і зв'язку, до
якого, зокрема, входять повноваження
щодо

обліку громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності;

обліку відповідно до закону житлового
фонду, здійснення контролю за його
використанням;

прийняття рішень про надання
відповідно до закону громадянам житла
з житлового фонду соціального
призначення.

Крім того, відповідно до статті 15
Житлового кодексу Української РСР
виконавчі комітети районних, міських,
районних у містах Рад народних
депутатів у межах і в порядку,
встановлених законодавством Союзу РСР,
цим Кодексом та іншими актами
законодавства Української РСР, на
території району, міста, району в місті,
крім іншого, здійснюють державний
контроль за використанням і
схоронністю житлового фонду (частина 1
статті 30); здійснюють управління
житловим фондом місцевих Рад (частина 1
статті 18); приймають рішення про
надання жилих приміщень у будинках
житлового фонду місцевої Ради (стаття
51), затверджують спільні рішення
адміністрації і профспілкового
комітету підприємства, установи,
організації про надання жилих
приміщень у будинках відомчого
житлового фонду (стаття 52).

Тобто, до повноважень Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації віднесено здійснення
контролю, управління та обліку
громадян, які відповідно до
законодавства потребують поліпшення
житлових умов; розподіл та надання
відповідно до законодавства житла, що
належить до комунальної власності,
прийняття рішень щодо надання
відповідно до закону громадянам житла
з житлового фонду соціального
призначення, здійснення управління
житловим фондом місцевих Рад.

Відповідно до ст. 113 ЖК України -
надаване громадянам у зв'язку з
виселенням інше благоустроєне жиле
приміщення повинно знаходитись у межах
даного населеного пункту і відповідати
вимогам статті 50 цього Кодексу.
Громадянам, які займали окрему
квартиру, повинно бути надано окрему
квартиру. Якщо наймач займав більш як
одну кімнату, йому надається жиле
приміщення, що складається з того ж
числа кімнат. За розміром жиле
приміщення має бути не меншим за те, яке
займав наймач, однак у межах норми
жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї,
що проживає разом з ним, має право на
додаткову жилу площу і фактично
користується нею, жиле приміщення
надається з урахуванням норми
додаткової жилої площі. У разі
виселення з жилого приміщення, меншого
за розміром, ніж це передбачено для
надання жилого приміщення в даному
населеному пункті, виселюваному
надається жиле приміщення відповідно
до встановленого розміру.

Окрім цього, відповідно до рішення
Київської міської ради «Про утворення
виконавчого органу Київської міської
ради та затвердження його структури і
загальної чисельності» від 20.06.2002 р.
№28/28 з метою приведення положення про
Головне управління житлового
забезпечення у відповідність до
законодавства розпорядженням від
10.06.2003 р. №1000 затверджено Положення про
Департамент будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Вказаним Положенням визначено, що
Департамент будівництва та житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) є
структурним підрозділом виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), створюється Київською
міською радою та є підзвітним та
підконтрольним Київському міському
голові.

Згідно з пунктом 5 Положення
Департамент відповідно до покладених
на нього завдань здійснює, зокрема,
аналіз стану черги квартирного обліку
і внесення пропозицій на розгляд
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) щодо забезпечення
житлом громадян різних категорій
обліку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21.05.1997
року №280/97-ВР, виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи. Виконавчі органи
сільських, селищних, міських, районних
у містах рад є підконтрольними і
підзвітними відповідним радам, а з
питань здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади -
також підконтрольними відповідним
органам виконавчої влади.

У статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» визначено,
що до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження, зокрема: облік громадян,
які відповідно до законодавства
потребують поліпшення житлових умов;
розподіл та надання відповідно до
законодавства житла, що належить до
комунальної власності; вирішення
питань щодо використання нежилих
приміщень, будинків і споруд, що
належать до комунальної власності; - та
делеговані повноваження, зокрема:
облік відповідно до закону житлового
фонду, здійснення контролю за його
використанням; надання відповідно до
закону громадянам, які потребують
соціального захисту, безоплатного
житла або за доступну для них плату;
здійснення контролю за станом
квартирного обліку та додержанням
житлового законодавства на
підприємствах, в установах та
організаціях, розташованих на
відповідній території, незалежно від
форм власності.

З матеріалів справи вбачається, що
Шевченківська районна в м. Києві
державна адміністрація неодноразово
зверталась до Київської міської
державної адміністрації з проханням
розглянути питання щодо поліпшення
житлових умов позивачів шляхом
відселення.

Зазначене спростовує твердження
позивачів про бездіяльність
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, яка полягає у
невирішенні питання щодо забезпечення
житловими приміщеннями для постійного
користування позивачів.

Разом з тим, позивачі просять
зобов'язати Шевченківську районну в м.
Києві державну адміністрацію видати
позивачам ордер на квартиру АДРЕСА_1 та
визнати протиправною бездіяльність
щодо відмови у видачі ордеру на вказану
квартиру та зобов'язати Головного
управління житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації передати орден на право
вселення у жиле приміщення в АДРЕСА_1
або іншій новобудові в межах
мікрорайону відносно АДРЕСА_2.

Так, згідно розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
15.12.2005 року № 3221/1, мешканці
неприватизованих квартир підлягали
відселенню за рахунок коштів інвестора
- ТОВ «Компанія Агроінтер Холдінг».

Проте, у зв'язку з невиконанням
інвестором своїх зобов'язань, рішенням
Господарського суду м. Києва від 20.12.2005
року, укладений між Шевченківською
районною в м. Києві державною
адміністрацією та ТОВ «Компанія
Агроінтер Холдінг» інвестиційний
договір було розірвано. Водночас, як
було встановлено судом, будинок
АДРЕСА_1, у якому позивачі просять
надати житло, побудований на кошти
громадян і адміністрації району
житлова площа в цьому будинку не
передавалась.

Більш того, якщо позивачі вважають, що у
них є право власності чи користування
зазначеним житлом, то його захист
повинен здійснюватися у порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про необґрунтованість,
безпідставність та передчасність
заявлених позовних вимог про
зобов'язання відповідачів видати
позивачам ордер на квартиру АДРЕСА_1,
передати орден на право вселення у жиле
приміщення в АДРЕСА_1 або іншій
новобудові в межах мікрорайону
відносно АДРЕСА_2, а також відсутність
підстав для задоволення позовної
вимоги про ігнорування відповідачем 2
проживання багатодітної сім'ї в
перенаселеній та аварійній квартирі,
оскільки укладений інвестиційний
договір було розірвано в судовому
порядку, а тому відповідачем 2 не
виконано вищевказане розпорядження.

Разом з тим, згідно Рекомендацій
Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.09.1980 року на 316-й нараді - під
дискреційними повноваженнями слід
розуміти повноваження, які
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду, тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність,
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Таким чином, позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача 1 надати
позивачам ордери на право вселення в
житлові приміщення шести сімей в межах
мікрорайону відповідно до Закону
України «Про комплексну реконструкцію
кварталів (мікрорайонів) застарілого
житлового фонду»; видати у
встановленому законом порядку ордер на
чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, або
іншої рівноцінної за нормою площі
квартири, в межах мікрорайону, що
складається з чотирьох кімнат, згідно
до Закону України «Про комплексну
реконструкцію кварталів (мікрорайонів)
застарілого житлового фонду» є формою
втручання в дискреційні повноваження
та виходить за межі завдань
адміністративного судочинства, а отже
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Між тим, враховуючи встановлені
фактичні обставини справи, зокрема
аварійний стан помешкання позивачів і
віднесення їх до категорії
«багатодітної сім'ї», та відповідні їм
положення законодавства, суд приходить
до висновку про необхідність
переселення позивачів з
неповнолітніми дітьми з аварійного
будинку до помешкання, яке має
відповідати вказаним вище законодавчо
визначеним нормативам.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, з метою
належного захисту прав, свобод та
інтересів позивачів та відповідно до
вимог ч.2 ст. 162, ч. 2 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за необхідне
захистити порушені права позивачів
шляхом зобов'язання відповідача 1
відповідно до покладених на нього
обов'язків та в межах своїх повноважень
вирішити питання щодо поліпшення
житлових умов позивачів, які
перебувають у пільговій черзі
відповідної категорії в порядку
статтей 42, 43, 45, 50-53 Житлового кодексу
Української РСР.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, заподіяними
протиправною бездіяльністю
відповідачів 1 та 2, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

При вирішенні питання про з'ясування
фактів, з якими закон пов'язує
відшкодування моральної шкоди, слід
виходити з вимог ст. 1167 Цивільного
кодексу України, в якій визначені
підстави відповідальності за моральну
шкоду. Частиною першою даної статті
встановлено, що моральна шкода, завдана
фізичній чи юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року № 4 - обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини останнього
в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати,
чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями вони заподіяні, яким є ступінь
вини заподіювана, в якій грошовій сумі
чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
докази, які б підтверджували наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
моральними стражданнями позивачів і
діями або бездіяльністю відповідачів,
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди задоволенню не
підлягають.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України -
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачі по справі, як суб'єкти
владних повноважень, не повністю
виконали покладений на них обов'язок
щодо доказування правомірності
вчинених ними дій та бездіяльності.

Натомість, вимоги позивачів знайшли
своє обґрунтування в частині позовних
вимог.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновків про часткову
обґрунтованість даного позову.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163 КАС України
суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобов'язати Шевченківську районну в м.
Києві державну адміністрацію на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені чинним
законодавством України вирішити
питання щодо поліпшення житлових умов
позивачів, які перебувають на
квартирному обліку у першочерговому
порядку забезпечення житлом за
категорією «багатодітні сім'ї» в
порядку вимог статтей 42, 43, 45, 50-53
Житлового кодексу Української РСР.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Окружного адміністративного суду
міста Києва апеляційної скарги на
постанову протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 186 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
В.П. Шулежко