Справа № 826/17659/13-а
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 грудня 2013 року № 826/17659/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: судді Мазур А.С.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1до Голосіївської
районної у місті Києві державної
адміністраціїпроскасування
Розпорядження №898 від 14.12.2012,в с т а н о в
и в:

Позивач звернулася до суду з позовом
про скасування Розпорядження
Голосіївської районної у м.Києві
державної адміністрації №898 від 14.12.2012.
В обгрунтування позовних вимог
покликається на те, що є
дитиною-сиротою: у 1994 році померла її
мати а у 1998 році - помер батько. Рішенням
Виконавчого комітету Глухівської
міської ради Сумської області від
18.09.1998 року №220 ОСОБА_2 (дружину батька)
призначено її опікуном. У 2000 році вона з
опікуном повернулися в м.Київ, де
проживали в однокімнатній квартирі
ОСОБА_2 разом з її сином від першого
шлюбу, невісткою та онуком. З 23.05.2006 року
вона перебуває на квартирному обліку,
як особа, яка повернулася з дитячого
будинку, з позачерговим забезпеченням
житла на підставі реєстрації в
квартирі опікуна за адресою: АДРЕСА_1. З
того часу по сьогоднішній день житло їй
не надавалось та не пропонувалось. У 2009
році померла її опікун ОСОБА_2. На даний
час проживає в квартирі сина опікуна
разом з його родиною. Однак
оскаржуваним Розпорядженням її було
знято з квартирного обліку. Про
винесення зазначеного Розпорядження
їй стало відомо з листа від 12.06.2013 року,
який отримала 09.07.2013 року, а тому з
поважних підстав пропустила строк
звернення до суду.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, дала
пояснення, аналогічні мотивам
звернення до суду. Просила позов
задовольнити.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, повідомлявся належним чином
про час та місце розгляду справи,
витребувані судом докази - не надав.

Суд розглянув справу у порядку
письмового провадження, відповідно до
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Виконавчого комітету
Глухівської міської ради Сумської
області від 18.09.1998 року №220 «Про
встановлення опіки», розглянувши заяву
ОСОБА_2 з проханням призначити її
опікуном неповнолітньої ОСОБА_1 у
зв'язку зі смертю її батьків,
встановлено опіку над неповнолітньою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши
опікуном її мачуху ОСОБА_2. Взято до
уваги, що дитина ОСОБА_1 має майно та їй
призначена пенсія, але житлом в
м.Глухові не забезпечена.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
охорону дитинства" від 26.04.2001 з
наступними змінами і доповненнями,
діти, які внаслідок смерті батьків,
позбавлення батьків батьківських прав,
хвороби батьків чи з інших причин
залишилися без батьківського
піклування, мають право на особливий
захист і допомогу з боку держави.

Відсутність одного або обох з батьків
та батьківського піклування
підтверджується відповідними
документами, які є підставою для
надання цим дітям матеріального
забезпечення і пільг, передбачених
законодавством України.

У разі передачі дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
під опіку чи піклування, влаштування в
будинки дитини, дитячі будинки,
школи-інтернати, дитячі будинки
сімейного типу та прийомні сім'ї жиле
приміщення, в якому вони проживали,
зберігається за дітьми протягом усього
часу перебування їх в цих закладах, у
опікунів чи піклувальників, дитячому
будинку сімейного типу, прийомній сім'ї
незалежно від того, чи проживають у
жилому приміщенні, з якого вибули діти,
інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке
зберігається за дітьми, може бути
передано в оренду іншим громадянам на
строк до повернення дітей із
зазначених закладів, від опікунів чи
піклувальників, з прийомної сім'ї чи
дитячого будинку сімейного типу.
Порядок збереження і передачі в оренду
жилого приміщення та іншого майна
дитини затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Діти-сироти та діти, позбавлені
батьківського піклування, які до
передачі під опіку чи піклування,
влаштування в дитячі будинки сімейного
типу, прийомні сім'ї, заклади для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, не мали
впорядкованого житла або вселення яких
у приміщення, що зберігалося за ними,
неможливе внаслідок його знищення чи
пошкодження або з інших поважних
причин, що унеможливлюють проживання
там цих дітей, забезпечуються
позачергово впорядкованим житлом за
місцем їх походження або проживання до
влаштування в сім'ї громадян,
відповідні заклади в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Після повернення з дитячого будинку
позивач була взята на квартирний облік
у Голосіївській районній державній
адміністрації м.Києва з 23.05.2006 року, про
що свідчить витяг з облікової справи
станом на 29.08.2008 року.

Згідно ст. 46 Житлового Кодексу поза
чергою жиле приміщення надається:

дітям-сиротам та дітям, позбавленим
батьківського піклування, після
завершення терміну перебування у сім'ї
опікуна чи піклувальника, прийомній
сім'ї, дитячому будинку сімейного типу,
закладах для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування,
а також особам з їх числа у разі
відсутності житла або неможливості
повернення займаного раніше жилого
приміщення в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Положенням п. 7 ст. 11 Закону України "Про
житловий фонд соціального призначення"
від 12.01.2006 з наступними змінами і
доповненнями право позачергового
отримання квартир або садибних
(одноквартирних) жилих будинків із
житлового фонду соціального
призначення, за наявності в них права
на отримання такого житла, мають:

діти-сироти та діти, позбавлені
батьківського піклування, після
завершення перебування у відповідних
закладах для таких дітей, дитячому
будинку сімейного типу, прийомній сім'ї
або завершення терміну піклування над
такими дітьми та в разі відсутності в
таких дітей права на житло.

Як зазначила в судовому засіданні
представник позивача, ОСОБА_1 проживала
з 2000 року у м.Києві, що підтверджується
також даними з витягу з облікової
справи «Квартоблік»; житлом у м.Глухові
забезпечена не була.

Положеннями п. 26 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР,
затверджених Постановою Ради
Міністрів УРСР |Українська
республіканська рада професійних
спілок від 11.12.1984, № 470 з наступними
змінами і доповненнями, чинними на час
розгляду справи, громадяни перебувають
на квартирному обліку до одержання
жилого приміщення, за винятком
випадків, передбачених у цьому пункті.

Громадяни знімаються з квартирного
обліку у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок
якого відпали підстави для надання
іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання
до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з
підприємством, установою, організацією
особи, яка перебуває на обліку за
місцем роботи, крім випадків,
передбачених законодавством Союзу РСР,
Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих
Правил та іншими актами законодавства
Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на
строк понад шість місяців, заслання або
вислання;

5) подання відомостей, що не
відповідають дійсності, які стали
підставою для взяття на облік, або
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про взяття на облік.

Громадяни виключаються із списків
осіб, які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень, якщо вони були
необгрунтовано включені до цих списків
або втратили вказане право (п. 27 Правил).

Зняття з квартирного обліку та
виключення із списків осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень, провадиться
органами, які винесли або затвердили
рішення про взяття громадянина на
облік (включення до вказаного списку).

При розгляді цих питань на засідання
відповідних органів запрошуються
заінтересовані особи.

Про зняття з обліку (виключення із
списку) громадяни у 15-денний строк
повідомляються у письмовій формі з
указанням підстав зняття з обліку
(виключення із списку) (п. 28 Правил).

Згідно п.24 Правил на кожного
громадянина (сім'ю), взятого на
квартирний облік, заводиться облікова
справа, у якій містяться необхідні
документи. Обліковій справі дається
номер, відповідний номеру у книзі
обліку осіб, які перебувають у черзі на
одержання жилого приміщення.

Облікові справи є документами суворої
звітності.

Облікові справи зберігаються за місцем
квартирного обліку громадян, а після
надання їм жилих приміщень - у
виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів, який видав ордер на
вселення.

Облікові справи зберігаються протягом
5 років після одержання громадянами
жилих приміщень (зняття їх з
квартирного обліку). Після закінчення
вказаного строку справи знищуються в
установленому порядку.

Як вбачається з листа відповідача від
12.06.2013 року №06-І/ОП-186 підставою
винесення оспорюваного Розпорядження
стало встановлення факту зарахування
на квартирний облік району з
порушенням норм законодавства. Однак
відповідачем не зазначено, які саме
норми законодавства були порушено.

Крім того, суд звертає увагу, що при
розгляді питань зняття з квартирного
обліку та виключення із списків осіб,
які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень на засідання відповідних
органів запрошуються заінтересовані
особи.

Як зазначила позивач та її представник
про винесення оспорюваного
Розпорядження вона довідалась з листа
відповідача від 12.06.20113 року, який
отримала 09.07.2013 року.

У зв'язку з чим суд вважає пропуск
строку звернення до суду з поважних
причин.

Суд наголошує, що на неодноразові
виклики до суду відповідач належним
чином не відреагував, не надав доказів
правомірності винесення оспорюваного
Розпорядження.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної служби та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Статтею 7 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
принципами здійснення правосуддя в
адміністративних судах є: верховенство
права; законність; рівність усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом; змагальність
сторін, диспозитивність та офіційне
з'ясування всіх обставин у справі;
гласність і відкритість
адміністративного процесу;
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішень
адміністративного суду; обов'язковість
судових рішень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не виконав покладений на
нього обов'язок КАС України, не надав
жодних доказів на підтвердження
обґрунтованості своїх діянь, не навів
жодних доводів в підтвердження
правомірності винесення оспорюваного
Розпорядження.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Розпорядження Голосіївської районної
у м.Києві державної адміністрації №898
від 14.12.2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 68,82 грн. (шістдесять
вісім гривень 82 коп.) сплаченого
судового збору.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
відкладення складення постанови у
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.С. Мазур