Справа № 817/4204/13-а
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4204/13-а

13 січня 2014 року 16год. 59хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Комшелюк Т.О. за участю секретаря
судового засідання Лукащик Ю.Ю. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Брагіна О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області

про визнання нечинним наказу №2010 від
25.10.2013 року, поновлення на посаді,
стягнення грошового забезпечення за
час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання не
чинними наказу, поновлення на посаді з
виплатою грошового забезпечення за
весь період вимушеного прогулу. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що з
02.08.2004р. проходив службу в органах
внутрішніх справ України. 25.10.2013р.
наказом відповідача №2010 позивач був
звільнений з ОВС за п.64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом, за порушення
дисципліни. Позивач вважає, що висновок
службового розслідування прийнятий
відповідачем з порушенням норм чинного
законодавства, а притягнення його до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення незаконним.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду
письмові заперечення, відповідно до
яких позовні вимоги не визнає, вважає
їх необґрунтованими та безпідставними
та вказує, що наказ прийнятий
правомірно, оскільки виданий на
підставі матеріалів проведеного
службового розслідування, а тому
просить суд в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов позивача належить до задоволення
повністю.

Суд виходив з такого.

Позивач з 02.08.2004р. проходив службу в
органах внутрішніх справ України.
25.10.2013р.

З 22.07.2011 по 03.04.2013 - на посаді начальника
відділення кримінальної міліції у
справах дітей Здолбунівського
районного відділу УМВС.

З 03.04.2013 по день звільнення (28.10.2013) - на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу боротьби з кіберзлочинністю
УМВС.

Зазначене не заперечується сторонами в
судовому засіданні.

Наказом відповідача №2010 від 25.10.2013р.
позивач був звільнений з ОВС за п.64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом, за
порушення дисципліни.

Зазначений наказ був винесений на
підставі висновку службового
розслідування від 25.10.2013.

Як вбачається із висновку службового
розслідування від 25.10.2013р., 24 жовтня 2013
року у Здолбунівський РВ УМВС надійшла
заява ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки
АДРЕСА_1, провідника пасажирських
вагонів ст. Здолбунів про те, що 03.03.2013
її неповнолітня дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, учениця Мізоцької
спеціальної загальноосвітньої школи
інтернату, пішла з дому і на даний час
її місцезнаходження невідоме. Вказана
заява зареєстрована у журналі єдиного
обліку РВ за №3589.

Службовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_5 починаючи із 2011 року
неодноразово залишала місце
проживання на кілька місяців, однак
працівниками міліції постійно
розшукувалась та доставлялась до місця
свого проживання.

06.03.2013 гр. ОСОБА_4 черговий раз прибула
до Здолбунівського РВ у зв'язку з тим,
що 03.03.2013 знову її дочка пішла з дому, і
її місцезнаходження невідоме.

У відповідності до Книги №1784 обліку
відвідувачів Здолбунівського РВ гр.
ОСОБА_4 прибула до районного відділу о
13.15год, де вона спілкувалася у
службовому кабінеті СКМСД із ОСОБА_1 та
написала заяву про безвісне зникнення
дочки.

Для реєстрації у журналі єдиного
обліку вказана заява ОСОБА_1 надана не
була, заходи щодо пошуку зниклої не
проводилися.

Отже, порушенням службової дисципліни,
на думку відповідача, стало укриття
позивачем від обліку заяви ОСОБА_4 від
06.03.2013 про зникнення дитини та невжиття
заходів щодо її пошуку.

В той же час судом встановлено, що
висновки службового розслідування про
наявність заяви ОСОБА_4 щодо зникнення
її дочки від 06.03.2013р. підтверджені лише
Книгою №1784 обліку осіб, які доставлені
до чергової частини Здолбунівського РВ
УМВС, письмовими поясненнями ОСОБА_6
від 25.10.2013 та поясненнями ОСОБА_4 від
24.10.2013р.

Однак, при дослідженні в судовому
засіданні копії вказаної книги
встановлено, що дійсно, гр. ОСОБА_4 06.03.2013
прибула до РВ УМВС о 13.15год.

Разом з тим, під порядковим номер 21
зазначеної книги вбачається, що ОСОБА_4
прибула до працівника ОВС ОСОБА_6, а не
ОСОБА_1 (а. с. 74-76).

Таким чином, суд критично оцінює
пояснення самого ОСОБА_6, в яких
останній вказує, що ОСОБА_4 в кабінет
привів позивач, який безпосередньо
взяв у неї пояснення з приводу зниклої
дочки. Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що
саме він дописував пояснення ОСОБА_4 та
залишив його позивачу, в той час, як сам
ОСОБА_6 був підлеглою особою позивача
та перебував на посаді старшого
оперуповноваженого відділення
кримінальної міліції у справах дітей
Здолбунівського РВ УМВС.

Із письмових пояснень ОСОБА_4 від
24.10.2013р. вбачається, що вона звернулась
до позивача 06.03.2013 і заяву вона писала в
кабінеті в присутності колеги
позивача.

Однак, вказаний факт відповідачем
належним чином не встановлений та не
перевірений, навіть прізвище колеги не
з'ясоване.

Інших доказів, на підтвердження
висновків службового розслідування
від 25.10.2013р. у відповідача немає.

Посилання відповідача на пояснення
ОСОБА_8, як на підтвердження висновку
службового розслідування від 25.10.2013р.
судом до уваги не беруться, оскільки
вказана особа надавала письмові
пояснення 07.11.2013, тобто вже після
затвердження висновку службового
розслідування 25.10.2013р.

Із врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про те, що
висновок службового розслідування
проведений поверхнево, не з'ясовано
всіх фактичних обставин щодо вчинення
позивачем порушення дисципліни.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
службовим розслідуванням
встановлювався факт наявності чи
відсутності проступку, зокрема
вчиненого позивачем по подіях, які
відбулися 06.03.2013р. Висновок службового
розслідування затверджений 25.10.2013р.
Отже з 06.03.2013 р. по 25.10.2013р. минуло більше
півроку. Тобто, відповідачем при
винесенні висновку службового
розслідування не враховані вимоги щодо
дотримання строків накладення
дисциплінарного стягнення.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української
РСР особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в органах внутрішніх справ в
запас (з постановкою на військовий
облік) за порушення дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 N 3460, передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 зазначеного
Статуту на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Статуту, який визначає, що з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Перед накладенням
дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове
розслідування, повинні зажадати від
порушника надання письмового
пояснення. У разі притягнення до
дисциплінарної відповідальності осіб
рядового і начальницького складу, які
мають дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Згідно статті 16 Статуту дисциплінарне
стягнення накладається у строк до
одного місяця з дня, коли про проступок
стало відомо начальнику. У разі
проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
провадження в кримінальній справі або
справі про адміністративне
правопорушення на осіб рядового і
начальницького складу дисциплінарне
стягнення може бути накладено не
пізніше одного місяця з дня закінчення
службового розслідування, провадження
в кримінальній справі чи справі про
адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено, якщо з дня вчинення
проступку минуло більше півроку. У цей
період не включається строк проведення
службового розслідування або
провадження в кримінальній справі чи
справі про адміністративне
правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що оскаржуваний наказ
відносно позивача, винесений
відповідачем всупереч ст.16
Дисциплінарного статуту, а відтак
порушені права позивача належать
відновленню, в зв'язку з чим позовні
вимоги належать до задоволення.

Відповідно до пункту 10 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою КМ УРСР, від 29.07.1991, № 114,
особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Відповідно до пункту 24 вказаного
Положення, у разі незаконного
звільнення або переведення на іншу
роботу особи рядового, начальницького
складу органів внутрішніх справ
підлягають поновленню на попередній
роботі (посаді). У разі поновлення на
роботі (посаді) орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно вирішує
питання про виплату особі рядового і
начальницького складу середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік.

Положенням п.1 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», від сплати судового
збору звільняються позивачі за подання
позовів про стягнення заробітної
плати, поновлення на роботі та за
іншими вимогами, що випливають із
трудових правовідносин.

Враховуючи зазначене, судові витрати
позивачу у відповідності до ст.94 КАС
України не присуджуються.

Керуючись статтями 256, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Наказ Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області від 25 жовтня 2013 року №2010 року
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УМВС в
частині звільнення з органів
внутрішніх справ України старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 на підставі
п. 64 «Є» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України
визнати нечинним.

Поновити на посаді старшого
оперуповноваженого відділу боротьби
із кіберзлочинністю УМВС України в
Рівненській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1 з виплатою
грошового забезпечення за весь період
вимушеного прогулу.

Постанова суду в частині поновлення на
посаді старшого оперуповноваженого
відділу боротьби із кіберзлочинністю
УМВС України в Рівненській області та
стягнення грошового забезпечення за
час вимушеного прогулу - у межах суми
стягнення за один місяць виконується
негайно.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.