Справа № 805/14388/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року справа №805/14388/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Казначеєва
Е.Г., суддів: Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
за участю секретаря судового засідання
Карабан Т.М., позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 29
листопада 2013 р. у справі № 805/14388/13-а
(головуючий І інстанції Давиденко Т.В.)
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Донецькій області третя особа
Димитрівська міська рада про визнання
нечинним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання нечинним та скасування
рішення від 24.07.2013 року № про
застосування фінансових санкцій в сумі
6800 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Суд першої інстанції
скасував рішення Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
24.07.2013 року № про застосування до
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 фінансових
санкцій в сумі 6800 грн. В задоволені
іншої частини адміністративного
позову відмовив.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважає, що постанова суду
першої інстанції винесена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу не обґрунтованою та такою що
підлягає залишенню без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явися, про час, дату та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що дає суду право
провести апеляційний перегляд справи у
його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час
апеляційного провадження встановлено,
що ОСОБА_2 зареєстрований в якості
фізичної особи-підприємця, перебуває в
Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обовязкових платежів(а.с. 15).

01 липня 2013 року до Красноармійської
ОДПІ надійшли адміністративні
матеріали стосовно ОСОБА_3, яка працює у
СПД ОСОБА_2, щодо порушення
законодавства в частині продажу пива
особі, яка не досягла 18 років, в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому
в АДРЕСА_1, а саме: копія протоколу про
адміністративне правопорушення від
11.05.2012 року; копія постанови
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Димитрівської
міської ради за справою про
адміністративне правопорушення за ч. 2
ст. 156 КУпАП від 11.05.2012 року відносно
ОСОБА_3; копія пояснень ОСОБА_3; копія
свідоцтва про народження ОСОБА_4 1997
року народження; копія пояснень ОСОБА_4
(а.с. 49, 52 - 57).

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Димитровської міської ради від 11.05.2012
року по справі про адміністративне
правопорушення ОСОБА_3 визнана винною у
скоєні правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 156 КУпАП та у скоєні
правопорушення, передбаченного ст. 153
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів».

10 липня 2013 року Красноармійська ОДПІ
направило на адресу СПД ОСОБА_2
повідомлення, в якому запросила
суб'єкта господарювання до органу
державної податкової служби для
надання пояснень на 24.07.2013 року(а.с. 76 -
78).

24.07.2013 року на підставі зазначеного
адміністративного матеріалу
Красноармійська ОДПІ прийняла рішення
№ про застосування до СПД ОСОБА_2
фінансових санкцій у вигляді штрафу на
підставі статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» в розмірі 6800 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що відповідачем порушено
порядок оформлення результатів
перевірок визначений статтею 86
Податкового кодексу України, за
загальними правилами якої, рішення за
результатами перевірки приймається
контролюючим органом протягом 10
робочих днів з дня, наступного за днем
отримання цим контролюючим органом
відповідних документів, оскільки,
матеріали про адміністративне
правопорушення надійшли на адресу
податкового органу 01.07.2013 року, рішення
про застосування фінансових санкцій
прийняте 24.07.2013 року, тобто, з
порушенням строків, встановлених
зазначеною нормою Закону, що є
підставою для скасування.

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції не погоджується,
з наступних підстав.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ратифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ратифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої
якості та захисту здоров'я громадян, а
також посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначає Закон
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 15-3 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" забороняється продаж
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ст.17 цього Закону, порушення
наведених вимог тягне за собою
застосування фінансових санкцій у
вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790
(далі порядок - № 790), визначає механізм
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (пункт 1).

Пунктом 5 Порядку №790, визначено, що
однією з підстав для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій є
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Колегія суддів вважає, що факт
порушення позивачем вимог ст. 15-3
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" підтверджено належними
доказами та позивачем не спростований,
а тому судом першої інстанції
правомірно було надано оцінку цим
обставинам.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи позивача, як на підставу
задоволення позову на те, що він не може
нести відповідальність за дії особи,
яка у нього не працювала та не працює,
оскільки, під час перевірки було
встановлено, що зазначена особа
здійснювала торгівлю товаром, який
належить позивачу, у торговому
приміщенні, яке, також, належить
позивачу, що підтверджується
постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті
Димитрівської міської ради за справою
про адміністративне правопорушення за
ч. 2 ст. 156 КУпАП від 11.05.2012 року відносно
ОСОБА_3 та поясненнями ОСОБА_3, що також
не заперечувалось позивачем. Колегія
суддів зазначає, що санкції у вигляді
штрафу в розумінні норм Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», застосовуються
саме до суб'єкта господарювання, якому
належить товар та торгове приміщення,
про що вірно було зазначено судом
першої інстанції.

Проте колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
рішення про застосування фінансових
санкцій відповідачем прийняте з
порушенням строків, встановлених
законом, що є підставою для його
скасування, з наступних підстав.

За приписами п.5 Порядку N 790, підставою
для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій є: акт
перевірки додержання суб'єктом
підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства; результати проведення
органом, який видав ліцензію, іншими
органами виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів; матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

З наведеного вбачається, що Порядком
визначено перелік підстав для
прийняття такого рішення, одна з яких є
матеріали відповідного органу, щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Тобто, зазначеної нормою визначено
підставу для прийняття рішення
відповідні матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади складеними за результатами
перевірки суб'єктами підприємницької
діяльності.

Колегія суддів зазначає, що порядок
оформлення результатів перевірок
кожного органу визначений окремо
відповідними нормами законодавства.

В даному випадку позивача притягнуто
до відповідальності на підставі
матеріалів перевірки наданих
виконавчим комітетом Димитровської
міської ради, тобто, не за результатами
перевірки податковим органом, а тому
неможливо застосовувати до вказаних
обставин вимоги статті 86 Податкового
кодексу України, яка визначає порядок
оформлення результатів перевірки
платників податків.

Згідно п. 6 Порядку № 790, рішення про
застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів,
які є підставою для застосування
фінансових санкцій, та прийняття
рішення щодо їх застосування
встановлюються зазначеними органами
відповідно до їх компетенції.

Згідно до п. 110.1 ст. 110 Податкового
кодексу України, платники податків,
податкові агенти та/або їх посадові
особи несуть відповідальність у разі
вчинення порушень, визначених законами
з питань оподаткування та іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Відповідно до п. 113.1 та 113.3 ст. 113
Податкового кодексу України, строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори. Штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) за
порушення норм законів з питань
оподаткування або іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
застосовуються у порядку та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно п. 114.1 ст. 114 Податкового кодексу
України, граничні строки застосування
штрафних (фінансових) санкцій (штрафів)
до платників податків відповідають
строкам давності для нарахування
податкових зобов'язань, визначеним
статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового
кодексу України, контролюючий орган,
крім випадків, визначених пунктом 102.2
цієї статті, має право самостійно
визначити суму грошових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Кодексом, не пізніше
закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що строки застосування штрафних
санкцій за порушення Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" регулюються нормами
ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення вчинено 11.05.2012 року, рішення
ОДПІ прийнято 24 липня 2013 року, тобто в
межах строку визначеного пунктом 102.1
статті 102 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що строк прийняття рішення
від 24.07.2013 року № про
застосування фінансових санкцій в сумі
6800 грн. до позивача, за результатами
перевірки проведеною виконавчим
комітетом Димитровської міської ради,
відповідачем не порушений.

Колегія суддів зазначає, що рішення про
застосування фінансових санкції
відповідно до ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" не є тотожнім з
податковим повідомленням-рішенням
щодо визначення грошового зобов'язання
та застосування штрафних (фінансових)
санкції (штрафів), яке приймається на
підставі акту перевірки, проведеного
податковим органом, а тому строки
прийняття рішення визначені ст. 86 ПК
України до вказаних правовідносин не
можуть бути застосовані.

Посилання позивача на ст. 250
Господарського кодексу України,
колегією суддів не прийняті до уваги ,з
огляду на положення частини 2 цієї
норми, за приписами якої дія наведеної
статті не поширюється на штрафні
санкції, розмір і порядок стягнення
яких визначені Податковим кодексом
України та іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладено на
органи державної податкової служби та
митні органи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що в даному
випадку відповідачем доведено
правомірність винесення оскаржуваного
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог і
відсутність підстав для їх
задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що постанова прийнята судом
першої інстанції з порушенням вимог
матеріального права, тому апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
викладених в постанові підстав, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202,
205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 р. у справі № 805/14388/13-а задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 р. у справі № 805/14388/13-а скасувати.

Відмовити в задоволені позовних вимог
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області третя особа Димитрівська
міська рада про визнання нечинним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення в
повному обсязі.

Повний текст складено та підписано
колегією суддів 15 січня 2014 року

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва