Справа № 415/2188/12
Суддя: Нельга Д. В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 415/2188/12
№ провадження 2-а/208/8/14
УХВАЛА

15 січня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого, судді Нельге
Д.В.,

при секретарі
Севастьяновій Л.М.,

за участю представника позивача
Дяченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
земельних відносин Дніпродзержинської
міської ради «Про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача», -

в с т а н о в и
в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд:

1. Визнати протиправним рішення
відповідача, яким останнім зобов'язано
позивача надати Центру видачі
документів дозвільного характеру
виконкому Дніпродзержинської міської
ради технічну документацію з
землеустрою;

2. Скасувати протиправне рішення
відповідача, яким для поновлення
договору оренди земельної ділянки від
25.04.2005р. №02222 позивача зобов'язано
надати Центру видачі документів
дозвільного характеру виконкому
Дніпродзержинської міської ради
технічну документацію з землеустрою.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що,
25.04.2005р. між ним та Дніпродзержинською
міською радою був укладений Договір
оренди земельної ділянки,
зареєстрований 25.04.2005р. за № 02222, згідно
якого йому було надано в оренду
земельну ділянку, розташовану за
адресою: м. Дніпродзержинськ, вул.
Щербицького, 1Б. Згідно умов договору,
вказаний договір укладений на строк до
25.02.2010р., після закінчення якого він, як
орендар, має переважне право на
поновлення вказаного договору. Бажаючи
продовжити термін дії договору, він, у
порядку, встановленому умовами
договору, звернувся до
Дніпродзержинського міського голови
із заявою від 25.01.2010р. про продовження
терміну дії вказаного договору, до якої
також долучив проект додаткової угоди.
Відповідно до ч.1,3 ст.33 Закону України
«Про оренду землі», у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням. На сьогоднішній
день він продовжує користуватися
земельною ділянкою, і, до теперішнього
часу ніяких заперечень щодо
продовження договору від відповідача
не отримував. Разом з цим, на своє
звернення він отримав відповідь,
надану відповідачем, згідно якої
відповідач фактично відмовив йому в
поновленні договору оренди земельної
ділянки, обґрунтовуючи свою відмову
необхідністю привести у відповідність
технічну документацію з землеустрою,
на підставі якої міською радою у
подальшому буде прийнято рішення про
продовження права користування
земельною ділянкою. Вказане рішення
відповідача він вважає незаконним та
таким, що підлягає скасуванню через
порушення відповідачем при його
ухваленні ст.19 Конституції України,
ст.33 Закону України «Про оренду землі».

В судовому засіданні представник
позивача Дяченко І.Ю. підтримав позов
у повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та просив позов задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав суду
письмове заперечення на позов, у яких
зазначив, що, відповідно до ст.764
Цивільного кодексу України
продовження договору оренди землі на
тих самих умовах і на той самий строк
має відбуватись шляхом укладення
додаткової угоди до основного договору
оренди землі. При цьому, поновлення
договору оренди земельної ділянки має
відбуватись шляхом укладення нового
договору оренди земельної ділянки, з
урахуванням вимог, встановлених
ст.ст.116, 123, 124 Земельного кодексу
України.

Вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, та
дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів
справи, згідно договору оренди
земельної ділянки, укладеного 18.04.2005р.
між позивачем та Дніпродзержинською
міською радою, позивачу було надано у
строкове платне користування земельну
ділянку, що знаходиться за адресою м.
Дніпродзержинськ, вул.
ім.В.В.Щербицького,1Б, на строк до
25.02.2010р., по закінченню якого між
сторонами виник приватноправовий, а не
публічно-правовий спір, який
розглядається у порядку цивільного
судочинства.

При цьому, згідно роз'яснень, наданих у
п.6 Постанови Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» N 3 від 01.03.2013р., при вирішенні
питань, пов'язаних із компетенцією
судів у спорах, що виникають із
земельних відносин, судам слід
ураховувати роз'яснення, викладені в
пунктах 2 і 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" (із змінами і
доповненнями, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19 березня 2010 року № 2), а
також Рішення Конституційного Суду
України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у
справі за конституційним поданням
Вищого адміністративного суду України
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України, пункту 1
частини першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України. При цьому суди мають виходити
з того, що згідно зі статтями 13 і 14
Конституції України, статтями 177, 181, 324 і
главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є
об'єктами цивільних прав, а держава і
територіальні громади через свої
органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок. Отже,
суд має з'ясувати, є спір
приватноправовим або
публічно-правовим; чи виник спір із
відносин, урегульованих нормами
цивільного права, чи пов'язані ці
відносини зі здійсненням сторонами
цивільних або інших майнових прав на
земельні ділянки на засадах рівності;
чи виник спір щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин.

Згідно роз'яснень, наданих у п.7
вищевказаної Постанови, земельні
відносини, суб'єктами яких є фізичні чи
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного кодексу України; далі - ЗК).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею
152 ЗК, у тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI
"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності", про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що, між сторонами виник не
публічно-правовий, а цивільно-правовий
спір, який виник із відносин,
урегульованих нормами цивільного
права, і на який не поширюється
юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, відповідач по справі не є
суб'єктом владних повноважень, від
порушень з боку якого позивач має право
в порядку, встановленому КАС України,
звернутися до адміністративного суду
за захистом своїх порушених прав.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд
закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Встановивши, таким чином, в ході
розгляду справи, що, між сторонами
виникли правовідносини, на які не
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, суд, керуючись
ст.ст.2, 4, 6, 157 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління земельних
відносин Дніпродзержинської міської
ради «Про визнання протиправним та
скасування рішення відповідача».

Роз'яснити позивачу, що, захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних відносин здійснюється
шляхом подання позовної заяви до суду,
в порядку, передбаченому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя
Нельга Д. В.