Справа № 810/2195/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2013-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/2195/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Бойку А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євроком
Компонентс» - Ємельянової Катерини
Анатоліївни на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 02
липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євроком
Компонентс» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євроком Компонентс»
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Київської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що керівництву
ТОВ «Євроком Компонентс» не було
відомо про наявність акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс», який
було складено відповідачем. Цього акту
позивач не підписував та не отримував,
чим його позбавлено можливості
оскаржити неправомірні дії
податкового органу. Зазначає, що дії
податкового органу щодо перенесення
підприємства до стану 10 - «запит на
встановлення місцезнаходження»;
складання довідки від 25.11.2011 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс» щодо
підтвердження господарських відносин
з підприємствами, зокрема, з ТОВ
«Новатек Електро»; не надання та не
ознайомлення позивача із складеною
довідкою; не направлення листа від
25.04.2012 року про перегляд висновків
довідки від 25.11.2011 року призвели до
істотних порушень прав позивача. Крім
того, позивач зазначає, що запиту від
працівників податкового органу про
проведення зустрічної звірки не
отримував. Отже, оскаржувану довідку
від 25.11.2011 року про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Євроком Компонентс» складено з
порушенням чинного законодавства, тому
вона підлягає скасуванню.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євроком
Компонентс» в частині позовних вимог
про визнання протиправними дій ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області ДПС щодо перенесення ТОВ
"Євроком Компонентс" станом на 25
листопада 2011 року до стану "10" залишено
без розгляду. У задоволенні інших
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Євроком
Компонентс» - Ємельянова Катерина
Анатоліївна подала апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
то ухвалити нову постанову про
задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євроком Компонентс»
є юридичною особою.

Відповідно до витягів з ЄДР станом на
01.10.2011 року, на 01.11.2011 року, на 01.12.2011 року
та на 01.01.2012 року ТОВ «Євроком
Компонентс» перебувало за
місцезнаходження: Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Петропавлівська Борщагівка, вул.
Зоряна, буд. 55.

12 жовтня 2011 року оперуповноваженими
ВПМ ДПІ у Києво-Святошинському районі
складено акт перевірки
місцезнаходження платника податків
ТОВ «Євроком Компонентс», яким
встановлено, що позивач знаходиться за
юридичною адресою та встановлено
фактичне місцезнаходження позивача.
При складання цього акту був присутній
директор ТОВ «Євроком Компонентс».

Позивачем 15.12.2011 року № 174/005 до
податкового органу подано заяву, в якій
позивач просить роз'яснити значення - «
10 стан» у відомостях ДПІ, заява
зареєстрована 23.12.2011 року за вх. № 14833/04
в ДПІ у Києво-Святошинському районі.

З метою встановлення місцезнаходження
ТОВ «Євроком Компонентс» у січні 2012
року за місцем знаходження платника
податків податковим органом проведено
заходи, за результатами яких
місцезнаходження платника податків не
встановлено.

За наслідками перевірки начальником
підрозділу податкової міліції
складено довідку про встановлення
місцезнаходження платника податків №
41/7/26-014 від 03.01.2012 року.

У подальшому податковим органом
складено відповідний висновок про
доцільність направлення державному
реєстратору повідомлення про
відсутність юридичної особи ТОВ
«Євроком Компонентс» за
місцезнаходженням за ф. №18-ОПП від
04.01.2012 року № 121/29 та повідомлення про
відсутність платника податків за
місцезнаходження ТОВ «Євроком
Компонентс» № 13 від 04.01.2012 року.

23 січня 2012 року податковий орган
направив позивачу лист № 448/10/15-317, в
якому повідомив про відмову у
прийнятті податкової звітності у
зв'язку з недостовірною інформацією
щодо місцезнаходження платника
податків.

У січні 2013 року на адресу позивача
надійшла претензія № 1 від ТОВ
«Новатек-Електро» щодо відшкодування
збитків, спричинених сплатою штрафних
санкцій за актом позапланової виїзної
перевірки ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси від 13.01.2012 року.

11 лютого 2013 року позивачем подано до
податкового органу адвокатський запит
про надання копії акту № 21123/23-3/36713111 від
25.11.2011 року про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс», складеного ДПІ у
Києво-Святошинському районі.
Податковим органом 15.02.2013 року надано
відповідь на цей адвокатський запит
разом з копією довідки № 21123/23-3/36713111 від
25.11.2011 року про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс».

Не погоджуючись з зазначеними діями
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача є необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню, крім
цього, в частині позовних вимог щодо
правомірності встановлення стану « 10»
позивачем пропущено строк звернення до
суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Обов'язки та компетенція контролюючих
органів, повноваження їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
визначаються Податковим кодексом
України.

Статтею 20 Податкового кодексу України
передбачено права органів державної
податкової служби, до яких відноситься,
зокрема, право проводити перевірки
платників податків та зустрічні звірки
в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 73.5 статті 73
Податкового кодексу України з метою
отримання податкової інформації
органи державної податкової служби
мають право проводити зустрічні звірки
даних суб'єктів господарювання щодо
платника податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. За
результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін. Зустрічні звірки не є
перевірками і проводяться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

З приводу позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
перенесення підприємства ТОВ «Євроком
Компонентс» станом на 25 листопада 2011
року до стану 10 - «запит на встановлення
місцезнаходження» колегія суддів
зазначає наступне.

Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Відповідно до частини другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів
встановлено строк шість місяців, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції
було встановлено, що позивач 15.02.2013 року
отримав лист № 1125/10/22-253 та довідку №
211/23-3/36713111 від 25.11.2011 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс».
Згідно з цією довідкою податковий
орган не зміг провести зустрічну
звірку на підставі того, що ТОВ
«Євроком Компонентс» має стан 10 -
«запит на встановлення
місцезнаходження», а в листі № 1125/10/22-253
не було вказано хто та з яких підстав
відніс ТОВ «Євроком Компонентс» до
стану 10.

Позивачем 19.02.2013 року направлено
адвокатський запит за № 243 до
податкового органу щодо надання
інформації ким та з яких підстав ТОВ
«Євроком Компонентс» станом на 25.11.2011
року віднесено до стану 10 - «запит на
встановлення місцезнаходження».

11.03.2013 року позивачем отримано
відповідь, що відділ податкової
міліції не здійснює облік та зміну
станів платників податків, в зв'язку з
цим податковим органом направлено
службову записку до управління
інформації та обліку платників
податків ДПІ у Києво-Святошинському
районі Київської області, щодо цього,
але інформацію позивачем не отримано.

Позивач стверджує, що дізнався про
порушення лише 15 лютого 2013 року, коли
отримав довідку № 211/23-3/36713111 від 25.11.2011
року про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс».

Колегія суддів погоджується з
критичним сприйняттям судом першої
інстанції твердження позивача щодо
дати, коли йому стало відомо про
віднесення підприємства до стану-10,
оскільки не ґрунтуються на доказах, що
містяться в матеріалах справи.

Так, із дослідженого листування
позивача вбачається, що адвокат, який
діяв в інтересах ТОВ «Євроком
Компонентс» та за його дорученням 15
грудня 2011 року звернувся до начальника
ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області із заявою, в якій
зазначає про віднесення позивача до
стану-10 і просить роз'яснити значення -
« 10 стан» у відомостях ДПІ. Також
зазначено, що з неофіційних джерел
відомо, що ТОВ «Євроком Компонентс» не
може укладати господарській договори з
іншими товариствами, які мають право на
податковий кредит, у зв'язку з
перебування в « 10 стані».

Це означає, що адвокат є уповноваженим
представником позивача, якому ще в
грудні 2011 року було відомо про
перебування ТОВ «Євроком Компонентс» в
« 10 стані».

Отже, позивачу станом на 15.12.2011 року
було відомо про вказані дії
відповідача щодо встановлення стану-10,
відтак з цієї дати до дня звернення
позивача до суду пройшло понад шість
місяців.

За наведених обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позов пред'явлено
позивачем з порушенням строку на
звернення до суду, встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, тобто з
порушенням шестимісячного строку
звернення до суду.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача
стосовно складання довідки про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс»,
скасування довідки про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Євроком Компоненнтс» та зобов'язання
відповідача відкликати довідку про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс» з ДПІ
Малиновського району м. Одеси колегія
суддів зазначає наступне.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового
кодексу України з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Порядок проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1232.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Відповідно до пункту 2 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Пунктом 4 вказаного Порядку
передбачено, що орган державної
податкової служби (виконавець), який
проводить зустрічну звірку, складає
довідку за наявності інформації, для
отримання якої надіслано запит органом
державної податкової служби
(ініціатором), та її документального
підтвердження. У разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації орган державної податкової
служби (виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Відповідно до пункту 4 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
надіслання завіреного печаткою запиту
про подання інформації та її
документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисте
вручення суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку такого
запиту є обов'язком органу державної
податкової служби, що виникає у разі
відсутності в його розпорядженні
запитуваної інформації в обсягах,
необхідних для проведення зустрічної
звірки і складання довідки.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем запит до
позивача про надання інформації та
документального підтвердження перед
проведенням зустрічної звірки не
надсилався, відомості про цей запит в
оскаржуваній довідці відсутні,
відповідачем такий запит на вимогу
суду не надано.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає правильним висновок суду
першої інстанції про те, що у разі
відсутності запитуваної інформації в
обсягах, необхідних для проведення
зустрічної звірки, та невиконання
обов'язку щодо надіслання
обов'язкового письмового запиту у
відповідача не було підстав для
проведення зустрічної звірки.

Отже, процедуру проведення зустрічної
звірки відповідачем порушено.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що довідка № 211/23-3/36713111 від
25.11.2011 року про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс» складено податковим
органом у зв'язку з тим, що ТОВ «Євроком
Компонентс» має стан 10 - «запит на
встановлення місцезнаходження».

Виходячи зі змісту даної довідки
колегія суддів зауважує, що
текстуальне викладення такої довідки
та наведення у ній тих чи інших слів,
речень, тверджень, мотивів, дії щодо
відображення в довідці висновків
інспектора з посиланням на недійсність
чи нікчемність правочинів є позицією
працівника податкового органу, яку він
висловлює та відображає на виконання
функціональних обов'язків під час
зустрічної звірки чи перевірки. Проте,
ці твердження працівника податкового
органу, а також порушення процедури
проведення відповідачем зустрічної
звірки самі по собі не створюють для
позивача будь-яких правових наслідків,
оскільки довідка про результати
зустрічної звірки не є підставою для
виникнення грошового зобов'язання чи
інших юридичних наслідків
безпосередньо для позивача. Підставою
для визначення податковим органом
грошового зобов'язання є податкове
повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відповідно до вищенаведених вимог
Податкового кодексу України працівник
органу державної податкової служби має
право на викладення в довідці про
неможливість проведення зустрічної
звірки власних висновків за наслідками
проведених ним дій.

Обґрунтованість викладеного в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки висновку, належність і
допустимість його як доказу, оцінка
цього доказу на предмет відповідності
вимогам законодавства здійснюється
адміністративним судом відповідно до
вимог ст.ст.69, 70, 79, 86 КАС України під час
розгляду відповідних адміністративних
справ, якщо в основу спору покладено
такий висновок.

Колегія суддів вважає правильним
критичне сприйняття судом першої
інстанції твердження представника
позивача про те, що вказані вище
висновки тягнуть за собою подання до
нього претензії та можуть потягнути за
собою негативні наслідки для
підприємства у майбутньому, оскільки
право на звернення до суду виникає у
позивача у разі порушення його прав,
свобод чи інтересів, у зв'язку з чим
вимоги на майбутнє не можуть бути
предметом розгляду у суді, а в разі
незгоди із заявленою іншим
контрагентом до позивача претензією
позивача не позбавлено права захисту
від таких дій в порядку господарського
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

Із наведених правових норм вбачається,
що позивач на власний розсуд визначає,
чи порушені його права рішеннями, дією
або бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте, ці рішення, дії або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин. Таким
чином, предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Закріплення частиною другою ст.2 КАС
України положення про можливість
оскарження до адміністративних судів
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
інтересів.

Оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного права позивача,
то у разі незгоди з діями чи рішенням
контролюючого органу, вимога про
визнання протиправними дій
відповідача, в тому числі і по
проведенню зустрічної звірки та по
складанню довідки про наслідки
зустрічної звірки чи акта про
неможливість її проведення,
відображенню в цих документах певних
висновків, не буде мати своїм правовим
наслідком захист прав позивача.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що обраний позивачем
спосіб захисту права шляхом визнання
протиправними дій по визначенню в акті
про неможливість проведення
зустрічної звірки правочинів
нікчемними, не відповідає його змісту.

При цьому колегією суддів взято до
уваги те, що дії по проведенню
зустрічної звірки та складенню довідки
про неможливість її проведення вже
виконано податковим органом.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскаржувані дії відповідача по
проведенню зустрічної звірки, по
визнанню в довідці про неможливість
проведення зустрічної звірки
правочинів нікчемними, зазначенню в
цій довідці інших висновків не мають
для позивача юридичного значення та не
призвели до фактичного порушення прав
та інтересів позивача.

З огляду на викладене,
адміністративний позов у цій частині
стосовно неможливості проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс», скасування довідки про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Євроком Компонентс» та
зобов'язання відповідача відкликати
довідку про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Євроком
Компонентс» з ДПІ Малиновського району
м. Одеси задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Євроком Компонентс»
- Ємельянової Катерини Анатоліївни -
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.