Справа № 2-а-1561/09/1516
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2013 р.Справа № 2-а-1561/09/1516

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції:
Нікітішин Віктор Петрович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області на постанову Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 20.11.2009 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділу Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Відділу Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення серії ВН № 073813 від
05.05.2009 року.

Постановою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 20.11.2009 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено повністю.

Скасовано постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВН № 073813 від 05.05.2009 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а
справу про адміністративне
правопорушення щодо нього
провадженням закрито за відсутності в
його діях складу цього правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 10.12.2009 року
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області подало апеляційну скаргу на
вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області посилалось на те, що скоєння
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, а саме, перевищення швидкості
підтверджується показниками
технічного приладу з вимірювання
швидкості «Іскра-1», застосування якого
передбачено п. 7.6 Інструкції. Зважаючи
на зазначене апелянт вважає, що в
даному випадку вина позивача у скоєнні
правопорушення підтверджена належними
доказами, а тому прийнята по справі про
адміністративне правопорушення
постанова є обґрунтованою та
скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 20.11.2009 року та ухвалення нової
постанови, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
05.05.2009 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ЗАЗ-ДЕО, державний номер НОМЕР_1, в с.
Майорське Фрунзівського району
перевищив допустиму швидкість
дорожнього руху на 27 км/год, що було
зафіксовано за допомогою приладу
«Іскра-1» № 8797В.

Вказане правопорушення було виявлено
інспектором АП ВДАІ Фрунзівського
району, про що складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивача визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 121
КпАП України та накладено стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
по справі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_2 звернувся до
суду першої інстанції з позовом про її
скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
вина позивача повинна бути доведена
приладами, які мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, однак,
прилад «Іскра-1», за допомогою якого
було зафіксовано порушення позивачем
правил дорожнього руху такими
функціями не забезпечений. Зважаючи на
зазначене, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що вина позивача у
скоєнні адміністративного
правопорушення, в даному випадку, не
доведена належним чином.

В свою чергу, колегія суддів суду
апеляційної інстанції звертає увагу на
наступне:

Порядок дорожнього руху на території
України, відповідно до Закону України
«Про дорожній рух», встановлюють
Правила дорожнього руху, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та
доповненнями). Особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього
руху регулювання дорожнього руху
здійснюється за допомогою дорожніх
знаків.

Пунктом 12.1 Правил передбачено, що під
час вибору в установлених межах
безпечної швидкості руху водій повинен
урахувати дорожню обстановку. Для
створення безпечних умов руху на
дорогах Правилами встановлені межі
безпечної швидкості. Вони поділяються
також і на локальні обмеження
швидкості, які вводяться за допомогою
знаків 3.29, 3.31, 5.45 Правила покладають на
водія обов'язок вибрати оптимальний
швидкісний режим, не перевищуючи при
цьому верхніх обмежень.

Відповідно до п.12.4 Правил у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Згідно статті 14 Закону України «Про
дорожній рух», учасники дорожнього
руху зобов'язані знати і неухильно
дотримувати вимог цього Закону, Правил
дорожнього руху та інших нормативних
актів з питань безпеки дорожнього руху,
створювати безпечні умови для
дорожнього руху, не завдавати своїми
діями або бездіяльністю шкоди
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам, виконувати розпорядження
органів державного нагляду та контролю
щодо дотримання законодавства про
дорожній рух.

Статтею 254 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено, що про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС України від
13.11.2006 року № 1111 функції контролю за
дорожнім рухом, тобто виявлення
порушень законодавства, правил, норм,
стандартів у сфері забезпечення
дорожнього руху покладені на
підрозділи дорожньо-патрульної служби
ДАІ.

Згідно статті 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
доказами в справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані,
зокрема, встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
а також іншими документами.

В даному випадку, факт скоєння ОСОБА_2
адміністративного правопорушення
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення,
складеним ВДАІ Фрунзівського району
Гречухом С.А., а також показаннями
технічного засобу вимірювальної
техніки - дистанційного вимірювача
швидкості «Іскра-1» № 8797В.

В свою чергу, колегією суддів суду
апеляційної інстанції не приймаються
до уваги посилання позивача на
показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
оскільки, як вбачається з обставин
справи, ці особи є знайомими позивача,
тобто заінтересованими особами, а тому
їх покази не можуть вважатись
об'єктивними та неупередженими.

Частиною першою ст.122 КУпАП
передбачено, що перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину, порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг, правил перевезення
вантажів, буксирування транспортних
засобів, зупинки, стоянки, проїзду
пішохідних переходів, ненадання
переваги у русі пішоходам на
нерегульованих пішохідних переходах, а
так само порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Зважаючи на все вищевикладене колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що факт скоєння ОСОБА_2
адміністративного правопорушення, що
виразилось у перевищенні швидкості
дорожнього руху на 27 км/ч підтверджено
належним чином.

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Зважаючи на викладене колегія суддів
вважає, що, в даному випадку,
інспектором АП ВДАІ Фрунзівського
району Гречухом С.А. було правомірно та
обґрунтовано винесено відносно
позивача постанову по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення стягнення у вигляді штрафу
в розмірі 255 грн., у зв'язку з чим вона
скасуванню не підлягає.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі ст. 202 КАС України підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області
задовольнити.

Постанову Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 20.11.2009 року
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя: Т.М.
Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв