Справа № 755/3282/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 755/3282/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яровенко
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Дніпровського районного
суду м.Києва від 15 квітня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, головного державного
виконавця Пацуріної Оксани Василівни
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м. Києві
про визнання дій протиправними,
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, поновлення
виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до
Дніпровського районного суду міста
Києва із адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві,
головного державного виконавця
Пацуріної Оксани Василівни відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.
Києві, в якому просив визнати
протиправними дії та бездіяльність
відповідачів, скасувати постанову
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Пацуріної Оксани Василівни від
19.11.2012 р. ВП № 29220683 про закінчення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа № 2-а-206/1-10, виданого
Дніпровським районним судом м.Києва
01.07.2011 року та зобов'язати відповідачів
поновити виконавче провадження ВП №
29220683.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 15 квітня 2013 року в
задоволенні вимог даного позову
відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким задовольнити його позов в
повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 12 січня 2010 року задоволено
позов ОСОБА_2 та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як
дитині війни, щомісячну соціальну
державну допомогу у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбачену ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 11.12.2008 року по 31.12.2009 року.

На підставі виконавчого листа №
2-а-206/1-10, виданого Дніпровським
районним судом міста Києва 01.07.2011 року,
державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 07.07.2011 року
ВП №29220683, якою встановлено семиденний
строк для добровільного виконання
боржником рішення суду з моменту
винесення даної постанови.

19 листопада 2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №29220683.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на передчасне винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження, оскільки матеріали даної
справи не містять належних та
допустимих доказів фактичного
отримання ним грошових коштів в якості
недоотриманого підвищення до пенсії як
дитині війни.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС
України постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

Згідно із частинами 2,4 статті 257 КАС
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV.

Згідно статті 11 вказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, на державного виконавця
покладено обов'язок здійснювати
заходи, необхідні для своєчасного та
повного виконання рішення, у повній
відповідності до способу та порядку
його виконання визначених в
виконавчому документів та відповідно
до вимоги Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до частини першої статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону: 1)
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; 2) за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; 3) у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Як встановлює частина перша статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини першої статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі: 1) пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; 2) неподання
виконавчого документа, зазначеного у
статті 17 цього Закону, та неподання
заяви про відкриття виконавчого
провадження у випадках, передбачених
цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі
якого видано виконавчий документ, не
набрало законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Аналіз наведених правових норм в їх
сукупності свідчить про те, що
відкриття виконавчого провадження за
заявою стягувача та на підставі
виконавчого документа якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим Законом України
"Про виконавче провадження", і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, є обов'язком
державного виконавця.

Частиною 1 статті 75 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого ч.2 ст.25 цього
Закону для самостійного виконання
рішення. Якщо рішення підлягає
негайному виконанню, його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 8 частини 1
статті 49 Закону України «Про виконавче
провадження», виконавче провадження
підлягає закінченню, серед іншого, у
разі фактичного виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом.

Згідно частини 3 статті 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

При цьому, відповідно до частини 1
статті 50 Закону України «Про виконавче
провадження», у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, закінчення
виконавчого провадження за рішенням
суду, винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
згідно повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києві від 15.02.2012
року №3661/08, позивачу у межах
компетенції було проведено
перерахунок пенсії з урахуванням
підвищення, встановленого Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» в сумі 1 307,67 грн. При цьому,
виплата пенсії була здійснена
Управлінням з координації та контролю
за виплатою пенсії Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві.

На думку колегії суддів,
вищезазначеним повідомленням УПФУ в
Дніпровському районі м. Києві було
підтверджено факт виконання боржником
зобов'язання по виконанню рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 12 січня 2010 року в частині
проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням підвищення, встановленого
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Таким чином, виходячи із системного
аналізу положень чинного
законодавства та наданих сторонами
доказів, колегія суддів приходить до
висновку про правомірність дій
відповідачів, які були вчинені ними на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому підстав для
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Пацуріної Оксани Василівни від
19.11.2012 р. ВП № 29220683 про закінчення
виконавчого провадження, не
вбачається.

Отже, апелянтом не було надано доказів
на підтвердження заявлених ним вимог, а
тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постановлене у справі рішення суду
першої інстанції ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень матеріального і
процесуального закону, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи, доводи викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстави для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 15 квітня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.