Справа № 9101/115864/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. справа № 2а/0470/3206/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою науково-виробничого
фермерського господарства «Компанія
«Маїс» на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2012
року у справі №2а/0470/3206/12 за позовом
науково-виробничого фермерського
господарства «Компанія «Маїс» до
Державної екологічної інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Науково-виробниче фермерське
господарство «Компанія «Маїс» (далі -
НВФГ «Компанія «Маїс») 29 лютого 2012 року
звернулось до суду з позовом до
Державної екологічної інспекції в
Дніпропетровській області, згідно
якого, збільшивши розмір позовних
вимог, просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача №15 від 30.01.2012 року
«Про тимчасову заборону (зупинення)
експлуатації стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Гагаріна, 21, с. Веселе,
Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52523;
юридична адреса: вул. Гагаріна, 21, с.
Веселе, Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52523» як
таке, що не відповідає вимогам закону;

- визнати протиправним та скасування
рішення заступника Головного
державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Дніпропетровської області №46 від
16.03.2012 року «Про тимчасову заборону
(зупинення) експлуатації стаціонарних
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52514;
юридична адреса: вул. Гагаріна, 21, с.
Веселе, Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52523» як
таке, що прийняте формально, без
належного та всебічного з'ясування
всіх обставин у справі, та не
відповідає вимогам закону.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що вказані рішення повинні
бути скасовані, оскільки відповідачем
не встановлено на момент перевірки
фактів експлуатації будь-яких
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин на виробничих
об'єктах позивача. Рішення відповідача
не містить посилань на жодну з підстав
пункту 4 «Порядку обмеження, тимчасової
заборони (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій і об'єктів у разі порушення
ними законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»,
які б обґрунтовували прийняте рішення.
У рішенні не визначено об'єкти, на які
саме розповсюджується тимчасова
заборона (зупинення) чи припинення
діяльності в цілому чи окремих їх
цехів, одиниць обладнання. При
прийнятті рішення не враховано, що
НВФГ «Компанія «МАЇС» не відноситься
до категорії об'єктів підвищеної
небезпеки (лист Держгірпромнагляду
№04-14/1738 від 17.08.2011 року), а його
господарська діяльність не спричиняє
шкідливого впливу навколишньому
природному середовищу.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2012 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
спірні рішення відповідача прийнято
правомірно, оскільки вони відповідають
вимогам Законів України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
«Про охорону атмосферного повітря»,
«Про відходи», «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач оскаржив її
до апеляційного суду з

підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає про те,
що:

предметом позапланової перевірки
відповідача було виконання позивачем
приписів по виробничому об'єкту в м.
Новомосковську, а прийняте за
результатами перевірки рішення
стосується інших об'єктів, що
знаходяться за іншими адресами;

згідно акта перевірки 22.12.2011 - 05.01.2012 не
було визначено перелік об'єктів та
виробничого обладнання позивача яке
здійснює викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та експлуатація
яких може підлягати зупиненню;

постанова № 5947 про накладання
адміністративного стягнення на
виконавчого директора ОСОБА_3. не
оскаржувалась, оскільки стосувалась
порушення позивачем термінів
виконання приписів від 04.03.2012 року №
4-1547-11-3;

оскаржені рішення винесено
відповідачем без надання позивачу
приписів на усунення встановлених
актом перевірки порушень та вони не
містять посилань на жодну з підстав
пункту 4 «Порядку обмеження, тимчасової
заборони (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій і об'єктів у разі порушення
ними законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»
затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 29.10.1992 року № 2751-ХІІ;

припис відповідача від 10.01.2012 року до
позивача не надходив, крім того цим
приписом встановлено нові терміни щодо
виконання вимог природоохоронного
законодавства України;

при прийнятті рішення № 46 від 16.03.2012
року відповідачем не було скасовано
рішення № 15 від 30.01.2012 року яке прийнято
відповідачем з того ж самого питання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників позивача які
підтримали доводи апеляційної скарги,
пояснення представників відповідача
які заперечували, щодо задоволення
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
відповідачем з 18 лютого 2011 року по 28
лютого 2011 року, було проведено планову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства
України Науково-виробничим
фермерським господарством «Компанія
«Маїс», яке розташоване за адресою: вул.
Тургенєва, 12, м. Новомосковськ,
Дніпропетровська обл., за результатами
якої складено акт перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
України 18.02.2011-28.02.2011 року (а.с.20,21).

На підставі вказаного акта заступником
начальника інспекції винесено припис
№4-1547-11-3 від 04.03.2011 року щодо усунення
позивачем виявлених порушень (а.с. 19).

З 22 грудня 2011 року по 5 січня 2012 року,
відповідачем проведена позапланова
перевірка дотримання вимог
природоохоронного законодавства
позивачем щодо виконання припису
№4-1547-12-3 від 04.03.2011 року за результатами
попередньої перевірки від 18.02.2011 - 28.02.2011
року, за результатами якої складено акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства 22.12.2011
- 05.01.2012 року (а.с.22,23).

Згідно вказаного акта, перевіркою
встановлено: при проведенні
попередньої перевірки надано 13
приписів, з них на час перевірки не
виконано 5.

З метою усунення порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
на науково-виробничому фермерському
господарстві «Компанія «Маїс», що
знаходиться за адресою: 52523
Дніпропетровська обл.,
Синельниківський район, с. Веселе, вул.
Гагаріна, 21, проведеної з 22.12.2011 року по
05.01.2012 року винесено припис №4-139-9-3 від
10.01.2012 року про усунення виявлених
недоліків (а.с. 128).

На підставі вказаного акта перевірки
22.12.2011 - 05.01.2012 року (далі - акт перевірки),
заступником Головного державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища в
Дніпропетровській області винесено
рішення №15 від 30.01.2012 року про
тимчасову заборону (зупинення)
експлуатації стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс (далі - рішенні № 15)
(а.с. 15).

Між тим, листом №4-1788-10-3 від 16.03.2012 року
відповідач повідомив позивача, що при
підготовці рішення №15 від 30.01.2012 року
Про тимчасову заборону (зупинення)
експлуатації стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс» були допущені
технічні помилки. В зв'язку з цим,
вищезазначене рішення скасовано та
підготовлено нове рішення № 46 від
16.03.2012 року «Про тимчасову заборону
(зупинення) експлуатації стаціонарних
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514; юридична
адреса: вул. Гагаріна, 21, с. Веселе,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52523 (далі -
рішення № 46) (а.с. 71).

Згідно з вказаним рішенням №46 від
16.03.2012 року, на момент перевірки
виробнича діяльність підприємства по
вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область здійснюється
з порушеннями вимог природоохоронного
законодавства, а саме:

- не проведено інвентаризація джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами викидів, що є порушенням
вимог ст.ст.10, 11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»;

- відсутній дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від стаціонарних джерел
викидів, що є порушенням вимог ст.ст.10, 11
Закону України «Про охорону
атмосферного повітря».

У зв'язку з тим, що виявлені факти
являються грубим порушенням вимог
природоохоронного законодавства
України, експлуатація стаціонарних
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514, юридична
адреса: вул. Гагаріна, 21, с. Веселе,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52523,
забороняється законом і підлягає
тимчасовій забороні (зупиненню).

Згідно з вказаним рішенням, тимчасово
заборонено з 27 березня 2012 року
експлуатацію стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514, юридична
адреса: вул. Гагаріна, 21 с. Веселе,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52523. Голові
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс» ОСОБА_2 забезпечити:
п.2.1 Виконання даного рішення в повному
обсязі. 2.2 Провести інвентаризацію
джерел викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами викидів науково-виробничого
господарства «Компанія «Маїс»,
розташоване за адресою: вул.
Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514. п.2.2
Отримати дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
стаціонарних джерел викидів
науково-виробничого господарства
«Компанія «Маїс», що розташоване за
адресою: вул. Транспортна, 1, с. Зайцево,
Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514 (а.с. 71).
Копію рішення, надіслано листом з
повідомленням 16.03.2012 року директору
НВФГ «Компанія «Маїс».

Правомірність та обґрунтованість
вказаних рішень відповідача є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та відмовляючи у задоволені
позову, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що спірні рішення
відповідача прийнято правомірно,
оскільки факт виробничої діяльності
підприємства зафіксований в акті
перевірки 18.02.2011 року - 28.02.2011 року, акт
перевірки підписаний без зауважень,
припис №4-1547-11-3 від 04.03.2011 року та
постанова про накладення
адміністративного стягнення від 30.12.2011
року № 5947 не були оскаржені, а
позивачем приймались дії щодо
отримання необхідних дозвільних
документів. Крім того позивачем не
виконано вимоги припису №4-1547-11-3 від
04.03.2011 року.

Спірні рішення відповідача
відповідають вимогам Законів України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», «Про охорону
атмосферного повітря», «Про відходи»,
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності».

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Статтею 5, 6 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» від
05.04.2007 року № 877-V визначені підстави для
здійснення планових та позапланових
заходів, що є заходами державного
нагляду (контролю), зокрема планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, а
підставою для здійснення
позапланового заходу є перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших

розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю).

Таким чином суд апеляційної інстанції
не вбачає жодних порушень в тому, що
предметом позапланової перевірки
відповідача було виконання позивачем
приписів по виробничому об'єкту в м.
Новомосковську, а прийняте за
результатами перевірки рішення
стосується і інших об'єктів, що
знаходяться за іншими адресами,
оскільки здійснивши перевірку об'єкта
позивача та виявивши при цьому
порушення вимог Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
відповідач мав право вимогати усунення
аналогічних порушень і на інших
об'єктах позивача.

Статтею 20 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
25.06.1991 року № 1264-ХІІ (далі - Закон №
1264-ХІІ) передбачено, що до компетенції
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
і його органів на місцях належать: ж)
обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів,
незалежно від їх підпорядкування та
форм власності, якщо їх експлуатація
здійснюється з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Статтею 32 Закону України «Про відходи»
визначено, що з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється: вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
спеціально уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів.

Згідно з п.п. «в» п. 4 Постанови
Верховної Ради України «Порядок
обмеження, тимчасової заборони
(зупинення) чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій і
об'єктів у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»
від 29 жовтня 1992 року № 2751-XII (далі -
Порядок №2751-ХІІ) передбачено, що
діяльність підприємства обмежується
або тимчасово забороняється
(зупиняється) у разі здійснення викидів
і скидів забруднюючих речовин у
навколишнє природне середовище без
відповідних дозволів.

Таким чином позивач мав передбачені
законодавством права на зупинення
(тимчасово) діяльності об'єкта позивача
розташованого вул. Транспортна, 1, с.
Зайцево, Синельниківський район,
Дніпропетровська область, 52514 у зв'язку
з встановленням того, що його
експлуатація здійснюється позивачем з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
без отримання відповідного дозволу на
здійснення викидів.

При цьому доводи позивача щодо не
встановлення відповідачем на момент
перевірки фактів експлуатації
будь-яких стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин на виробничих
об'єктах позивача суд апеляційної
інстанції вважає необґрунтованими,
оскільки наявність цих джерел
встановлена актом перевірки, де
зазначено, що технологічний ланцюжок
включає «сушку - газова горілка типу
ГМГ-2 або теплогенератор (працює на
біопаливі), а факт їх експлуатації без
відповідних дозволів позивачем не
оспорювався та був підтверджений його
представником у судовому засіданні.

Крім того в акті перевірки зазначено
про невиконання позивачем припису
відповідача від 04.03.2011 року № 4-1547-11-3 про
дотримання норм та вимог
природоохоронного законодавства, що
спростовує твердження позивача про
відсутність в оскаржених рішеннях
відповідача посилань на підстави
передбачені пунктом 4 Порядку №2751-ХІІ.

Згідно з статтею 55 Закону № 1264-ХІІ)
суб'єкти права власності на відходи
повинні вживати ефективних заходів для
зменшення обсягів утворення відходів,
а також для їх утилізації, знешкодження
або розміщення.

Згідно з абз.5 ст.11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, який видається територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
за погодженням із територіальним
органом спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань охорони здоров'я.

Доводи позивача, як на підставу для
скасування оскаржуваних рішень, на
лист - роз'яснення від 30.01.2009 року
№1127/11/10-09 рекомендації Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища, суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованим, оскільки
позивачем не було надано доказів суду,
що на момент перевірок тривав процес
розгляду та погодження матеріалів, які
обґрунтовують обсяги викидів, для
отримання відповідного дозволу і про
це було проінформовано відповідача.

Неналежне повідомлення відповідачем
позивача про винесення припису від
10.01.2012 року, та встановлення термінів
щодо виконання вимог
природоохоронного законодавства
України, не обмежує прав відповідача на
зупинення (тимчасово) діяльності
підприємств і об'єктів.

Між тим, враховуючи наявність листа
відповідача від 16 березня 2012 року №
4-1788-10-3 (а.с. 70), згідно з яким
відповідачем визнано наявність в його
рішенні № 15 від 30.01.2012 року технічних
помилок та скасування його у зв'язку з
цим з підготовкою нового рішення, суд
апеляційної інстанції, враховуючи
відсутність в рішенні відповідача №46
від 16.03.2012 року посилання на скасування
попереднього рішення з цього питання,
вважає, що рішення № 15 від 30.01.2012 року
відповідачем не було скасовано в
належний спосіб - шляхом прийняття
відповідного рішення, тому відповідач
діяв з порушенням положень ст. 2 КАС
України, а саме не пропорційно, тому
рішення відповідача № 15 від 30.01.2012 року
підлягає скасуванню у судовому
порядку.

З огляду на викладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку про
ухвалення судом першої інстанції
рішення, в частині відмови у задоволені
позовних вимог щодо скасування рішення
відповідача № 15 від 30.01.2012 року з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи в цій частині і є підставою для
скасування постанови суду та прийняття
нової постанови про часткове
задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтею 207 КАС
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу науково-виробничого
фермерського господарства «Компанія
«Маїс» - задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2011 року у справі №2а/0470/3206/12 -
скасувати та прийняти нову постанову
якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної екологічної
інспекції в Дніпропетровській області
№15 від 30.01.2012 року «Про тимчасову
заборону (зупинення) експлуатації
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря науково-виробничого
господарства «Компанія «Маїс», що
розташоване за адресою: вул. Гагаріна,
21, с. Веселе, Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52523;
юридична адреса: вул. Гагаріна, 21, с.
Веселе, Синельниківського району,
Дніпропетровської області, 52523».

У задоволені позову в іншій частині
відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови
виготовлений 30 грудня 2013 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко