Справа № 820/9128/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 р.Справа № 820/9128/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Дергачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.
по справі № 820/9128/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Енерготехніка"

до Дергачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Енерготехніка" звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив суд скасувати податкові
повідомлення-рішення Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
19.09.2013 року №, № та №.

В обґрунтування свої позовних вимог
позивач посилався на те, що при
проведенні перевірки податковим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки базуються на
припущеннях і не підтверджуються
об'єктивними даними, а оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
для їх скасування.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.13 року
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Енерготехніка" до
Дергачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено.

Скасовано податкові
повідомлення-рішення Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
19.09.2013 року №, №, №,
прийняті відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
Науково-виробниче підприємство
"Енерготехніка".

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що фахівцями Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області була
проведена планова перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробничого
підприємства "Енерготехніка" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., за
результатами якої 02.09.2013 р. був
складений акт за № 150/23-11-22-01/2267815, де
були зафіксовані порушення вимог
податкового законодавства, а саме:

1) ст. 135.1 п. 135 Податкового кодексу
України, внаслідок чого позивачем
занижено доходи, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування на
загальну суму 1242246 грн., в т.ч. за І
квартал на суму 292458 грн., за півріччя на
1141224 грн., за три квартали на 1026126 грн.,
за 2012 рік 1242246 грн. та занижено податок
на прибуток за період, що перевірявся,
на загальну суму 260872 грн., в тому числі
за 1 квартал 2012 року на суму 61416 грн., 2
квартал 2012 року 178242 грн., 4 квартал 2012
року 21214 грн.;

2) п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу
України встановлено заниження
податкового зобов'язання в червні 2012
року в сумі 204102 грн., в результаті чого
донараховано податку на додану
вартість в суму 204102 грн. за червень 2012
року;

3) п. 198.6 ст. 198, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192
Податкового кодексу України завищено
податковий кредит на суму 539909, 00 грн. в
т.ч. за січень 898 грн., лютий 325 грн.,
березень 2745 грн., квітень 528 грн.,
червень 990 грн., липень 634 грн. , серпень
2986 грн., вересень 15113 грн., листопад 150
грн., грудень 515540 грн., в результаті
донараховано податку на додану
вартість на суму 539909, 00 грн., в т.ч. за
січень 898 грн., лютий 325 грн., березень 2745
грн., квітень 528 грн., червень 990 грн.,
липень 634 грн. , серпень 2986 грн., вересень
15113 грн., листопад 150 грн., грудень 515540
грн.

За наслідками вказаного акту перевірки
19.09.2013 року відповідачем стосовно
позивача були прийняті податкові
повідомлення-рішення, згідно яких йому
були донараховані відповідні грошові
зобов'язання, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у розмірі 744011,00 грн. за
основним платежем та 372005,50 грн. за
штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на прибуток
підприємств у розмірі 260872,00 грн. за
основним платежем та 130606,00 грн. за
штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №
про сплату штрафу за порушення
сплати податку на прибуток у сумі 284,59
гривень.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
податковими повідомленнями-рішеннями
від 19.09.2013 року №, №, №
порушено права та охоронювані законом
інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому
вказані рішення підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
актом №150/23-11-22-01/2267815 від 02.09.2013 року
зафіксовано, що проведеною перевіркою
відображеного показника за 1 - 4
квартали 2012 в сумі 365889278 грн. на
підставі таких документів: договорів
купівлі-продажу, видаткових накладних,
банківських виписок, складського
обліку вибуття товарів, касових книг,
актів виконаних робіт (послуг),
оборотно-сальдових відомостей по
бухгалтерських рахунках 30 "Каса в
національній валюті", 31 "Рахунки в
банках", 36 "Розрахунки з вітчизняними
покупцями", 704 "вирахування з доходів", 702
"Доходи від реалізації товарів", 791
"результат операційної діяльності",
головних книг за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 не встановлено заниження
задекларованих ТОВ НВП "Енерготехніка"
показників у рядку 02 Декларації "Дохід
від операційної діяльності (дохід від
реалізації товарів, робіт, послуг).

Згідно п.п. 135.1. ст. 135 Податкового
Кодексу України визначено, що доходи,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з: доходу
від операційної діяльності, який
визначається відповідно до пункту 135.4.
цієї статті; інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу.

П.п. 135.2 ст. 135 Податкового Кодексу
України унормовано, що доходи
визначаються на підставі первинних
документів, що підтверджують отримання
платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

На підставі досліджених судом першої
інстанції і залучених до матеріалів
справи документів первинного та
бухгалтерського обліку за 2012 р., а саме:
договорів, видаткових накладних,
податкових накладних,
оборотно-сальдових відомостей по
рахункам 301, 361, та висновку
Аудиторської фірми "Фінансовий
Експерт" про фактичні результати
відносно доходів та зобов'язань по ПДВ
за 2012 року, вбачається, що сума
заниження доходу, зазначеного в акті
перевірки є погашенням дебіторської
заборгованості, що виникла при
відпустці товару в попередніх
періодах. Згідно зі ст. 137.1 Податкового
Кодексу України, дохід від реалізації
товарів визнається за датою переходу
покупцеві права власності на такий
товар. Враховуючи зазначене, сума 1242246
грн. позивачем була врахована у складі
доходів, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування у
момент відвантаження товару.

У зв'язку із викладеним, порушення з
боку позивача п. 135.1 ст. 135 Податкового
Кодексу України, колегією суддів
встановлені не були.

Згідно п.п. 185.1. ст. 185 Податкового
Кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з: а)
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів (супутніх
послуг) на митну територію України в
митному режимі імпорту або реімпорту
(далі - імпорт); г) вивезення товарів
(супутніх послуг) у митному режимі
експорту або реекспорту (далі -
експорт); ґ) з метою оподаткування цим
податком до експорту також
прирівнюється постачання товарів
(супутніх послуг), які перебувають у
вільному обігу на території України, до
митного режиму магазину безмитної
торгівлі, митного складу або
спеціальної митної зони, створених
згідно з положеннями глав 35-37 Митного
кодексу України ; д) з метою
оподаткування цим податком до імпорту
також прирівнюється постачання
товарів (супутніх послуг) з-під митного
режиму магазину безмитної торгівлі,
митного складу або спеціальної митної
зони, створених згідно з положеннями
глав 35-37 Митного кодексу України , для
їх подальшого вільного обігу на
території України; е) постачання послуг
з міжнародних перевезень пасажирів і
багажу та вантажів залізничним,
автомобільним, морським і річковим та
авіаційним транспортом.

Колегією суддів встановлено, що сума 204
102 грн. - це сума ПДВ 20% від 1 020 508,77 грн.
дебіторської заборгованості, яка була
погашена товариством в червні 2012 року
за товар відпущений у попередніх
періодах. А відтак, порушення вимог п.
185.1 ст.185 Податкового Кодексу України з
боку позивача відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
серпня 2012 р. між позивачем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ
"МЕГАПОЛІС-Україна", був укладений
договір поставки № 0283-ХА/12 та додаткова
угода від 01.08.12 р. Отримання товару
позивачем від ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ
"МЕГАПОЛІС-Україна" підтверджується
наступними документами: податковими
накладними на суму ПДВ 515039 грн. а саме:
п/н від 03.12.12 р. №53470/24 на суму 675559,32
грн., ПДВ - 112593,22 грн., п/н від 04.12.12р. №
53872/24 на суму 609944,04 грн., ПДВ - 101657,34 грн.,
п/н від 05.12.12 р. № 53363/24 на суму 696752,52
грн., ПДВ - 116125,42 грн.; п/н від 06.12.12 р. №
54723/24 на суму 539219,88 грн., ПДВ - 89869,98 грн.;
п/н від 07.12.12р. № 54948/24 на суму 568760,64 грн.,
ПДВ - 94793,44 грн.; - видатковими
накладними: в/н від 03.12.12 р. № ХА12-000157459
на суму 675559,32 грн., ПДВ - 112593,22 грн.; в/н
від 04.12.12 р. № ХА12-000158087 на суму 609944,04
грн., ПДВ - 101657,34 грн.; в/н від 05.12.12 р. №
ХА12-000158937 на суму 696752,52 грн., ПДВ - 116125,42
грн.; в/н від 06.12.12 р. № ХА12-000159496 на
суму 539219,88 грн., ПДВ - 89869,98 грн.; в/н від
07.12.12 р. № ХА12-000159932 на суму 568760,64 грн.,
ПДВ - 94793,44 грн.

Товар, отриманий від контрагента, ТОВ
"ТОРГОВА КОМПАНІЯ "МЕГАПОЛІС-Україна",
оплачений у безготівковому порядку
згідно платіжних доручень: п/д № 9796
від 13.12.12 р. на 462891,60 грн.; п/д № 1012 від
13.12.12 р. на 45300,00 грн.; п/д № 1011 від 13.12.12 р.
на 167400,00 грн.; п/д № 9835 від 14.12.12 р. на
405644,04 грн.; п/д № 1013 від 14.12.12 р. на 204300,00
грн.; п/д № 9878 від 17.12.12 р. на 568760,64 грн.;
п/д № 9873 від 17.12.12 р. на 696752,52 грн.; п/д №
9877 від 17.12.12 р. на 539219,88 грн.

Всі ці операції були відображені у
даних податкового органу, а саме:
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних.

П. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх
ввезенні на митну територію України (у
тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого
вести облік результатів спільної
діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Укладені між позивачем та вищевказаним
контрагентом правочини є дійсними,
виконаними сторонами в повному обсязі,
без претензій та зауважень, ні ким не
оскарженими та у судовому порядку не
визнані не дійсними.

Виконання умов договорів
підтверджується наданими до
матеріалів справи первинними
документами, бухгалтерської та
податкової звітності, які виписані
відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні" і п. 2.4. ст. 2
"Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено поняття
первинного документу - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо-безпосередньо
після її закінчення.

В даному випадку позивачем такі
документи в повному обсязі були надані
до перевірки, що не спростовано
відповідачем. При цьому, податковий
орган жодних зауважень до них не мав. А
відтак, немає підстав піддавати
сумніву реальність вчинення позивачем
господарських операцій в періоді, що
перевірявся.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 28.10.2013 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дергачівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р. по
справі № 820/9128/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Бершов Г.Є.
Ральченко І.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Рєзнікова С.С.