Справа № 2а-3205/12/2670
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/58161/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

при секретарі: Сватко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю «Аїсі
Бровари»

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 09
квітня 2012 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року

по справі №2а-3205/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аїсі Бровари»
(надалі - ТОВ «Аїсі Бровари»)

до Державної податкової інспекції у
Подільському районі м.Києва Державної
податкової служби (надалі - ДПІ у
Подільському районі м.Києва ДПС)

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У березні 2012р. позивач звернувся до
суду з позовом до ДПІ у Подільському
районі м.Києва ДПС про скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.10.2011р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
09.04.2012р. залишеною без змін Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2012р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, ТОВ «Аїсі Бровари»
звернулось із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судові
рішення та постановити нове - про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу відповідач зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правову оцінку обставинам справи
судами надано правильно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими.
Отже, відповідач просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, ДПІ у Подільському районі
м.Києва проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
прибуток (про виявлення помилок
(порушень) ТОВ «Аїсі Бровари», за
результатами якої складено акт від
24.10.2011р. №952/1501/34619979, в якому, на думку
податкового органу, зокрема,
встановлено порушення позивачем: п.3
підрозділу 4 «Особливості справляння
податку на прибуток підприємств у 2011
році» розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України, оскільки
позивач відобразив у декларації з
податку на прибуток підприємства за 2
квартал 2011р. суму від'ємного значення
з цього податку за 2010р.

На підставі зазначеного акта
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.10.2011р.
№, яким позивачу зменшено спірну
суму від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди попередніх інстанції,
зокрема, виходили з того, що у зв'язку із
набранням 01.04.2011р. чинності розділу ІІІ
Податкового кодексу України та
відсутністю у ньому посилання на
врахування у ІІ кварталі 2011р.
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, окрім того, що виник за
результатами діяльності у І кварталі
2011р., від'ємне значення об'єкту
оподаткування 2010р., що увійшло до І
кварталу 2011 року у відповідності до
п.22.4 ст.22 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до складу від'ємного значення ІІ
кварталу 2011р. не включається.

Проте, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з такими висновками
судів попередніх інстанції з огляду на
наступне.

Так, пунктом 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України визначено особливості
застосування у 2011 році пункту 150.1
статті 150 цього Кодексу.

Зазначена законодавча норма
застосовується у 2011 році з урахуванням
такого: якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками
першого кварталу 2011 року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Абзац другий пункту 3 Підрозділу 4
Розділу ХХ "Перехідні положення"
Податкового кодексу України
передбачає право платника податку на
прибуток відобразити у складі витрат
другого кварталу 2011 року суму
від'ємного значення, що є результатом
розрахунку об'єкта оподаткування за
підсумками першого кварталу 2011 року.

В свою чергу, розрахунок об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснювався на підставі чинних
до 1 квітня 2011 року норм Закону України
від 28.12.1994 року №334/94-ВР "Про
оподаткування прибутку
підприємств"(надалі - Закону).

Пунктом 6.1 статті 6 Закону було
визначено, що якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

У 2010 році зазначена норма
застосовувалася з урахуванням пункту
22.4 статті 22 Закону.

Особливості, встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону, полягали в обмеженні
врахування у складі валових витрат у
порядку статті 6 Закону сум від'ємного
значення об'єкту оподаткування з
податку на прибуток, яке утворилося
станом на 1 січня 2010 року. До складу
валових витрат платника податку на
прибуток за III квартал 2010 року
підлягало включенню лише 20 відсотків
від'ємного значення, що утворилося
станом на 1 січня 2010 року (після
набрання зазначеною нормою законної
сили).

Водночас, як передбачено абзацом
другим пункту 22.4 статті 22 Закону, у 2011
році сума від'ємного значення, яка
відповідно до абзацу першого цього
пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.
Отже, в 2011 році встановлені пунктом 22.4
статті 22 Закону обмеження щодо
можливості врахування усієї суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток у
складі валових витрат не
застосовувалися. При цьому прямо
передбачалося право врахувати у складі
валових витрат першого кварталу 2011
року всю суму від'ємного значення
об'єкту оподаткування, що виникло у 2010
році.

Таким чином, відповідно до зазначених
законодавчих норм до складу валових
витрат першого кварталу 2011 року
підлягали включенню всі суми
від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток -як
ті, що утворилися станом на 1 січня 2010
року, так і ті суми від'ємного значення,
що виникли протягом 2010 року.

Отже, розрахунок об'єкту оподаткування
за перший квартал 2011 року повинен був
здійснюватися з урахуванням у складі
валових витрат цього податкового
періоду всіх сум від'ємного значення,
що утворилися станом на 1 січня 2010 року,
а також протягом 2010 року.

В свою чергу, на підставі пункту 3
Підрозділу 4 Розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Таким чином, до складу валових витрат
другого календарного кварталу 2011 року
підлягає включенню сума від'ємного
значення об'єкту оподаткування за
перший квартал 2011 року, яка, в свою
чергу, розраховується з урахуванням у
складі валових витрат першого
календарного кварталу 2011 року сум
від'ємного значення, що утворилися
станом на 1 січня 2010 року, а також тих, що
виникли протягом 2010 року.

В подальшому розрахунок об'єкта
оподаткування за наслідками другого,
другого і третього кварталів, другого -
четвертого кварталів 2011 року
здійснюється з урахуванням від'ємного
значення, отриманого платником податку
за перший квартал 2011 року, у складі
витрат таких податкових періодів
наростаючим підсумком до повного
погашення такого від'ємного значення.

При цьому тлумачення абзацу третього
пункту 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України в системному
взаємозв'язку із абзацом другим цього ж
пункту дозволяє дійти висновку про те,
що наведене в цій нормі поняття
"від'ємне значення, отримане в першому
кварталі 2011 року"-це від'ємне значення,
отримане як розрахунок значення
об'єкту оподаткування за перший
квартал 2011 року на підставі норм
чинного на час проведення розрахунку
законодавства, у тому числі щодо
визначення складу валових витрат, які
враховувалися при визначенні об'єкту
оподаткування за перший квартал 2011
року.

В свою чергу, правові наслідки
формування від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
перший квартал 2011 року визначено
пунктом 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України. Згідно з указаною
нормою Перехідних положень, якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Форма податкової декларації з податку
на прибуток підприємства, що
використовувалася платниками податку
починаючи з другого кварталу 2011 року,
затверджена наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114.

У рядку 06.6 зазначеної декларації
підлягало відображенню, зокрема,
від'ємне значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року. Тобто у другому кварталі 2011 року
до рядку 06.6 податкової декларації з
податку на прибуток підприємства,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 28
лютого 2011 року № 114, підлягало
перенесенню в повному обсязі від'ємне
значення рядку 08 декларації з податку
на прибуток підприємства за перший
квартал 2011 року.

Причому ані Закон, ані Податковий
кодекс України не передбачають
можливості обмежити формування витрат
другого кварталу 2011 року лише тими
сумами від'ємного значення, які виникли
як результат діяльності саме першого
кварталу 2011 року, без урахування
непогашених наростаючим підсумком сум
від'ємного значення попередніх
податкових періодів.

Таким чином, до складу витрат другого
календарного кварталу 2011 року
підлягають включенню від'ємне значення
об'єкту оподаткування за перший
квартал 2011 року, причому розрахунок
суми від'ємного значення об'єкту
оподаткування за перший квартал 2011
року здійснюється з урахуванням без
будь-яких обмежень сум від'ємного
значення, що утворилися станом на 1
січня 2010 року та тих, що виникли
протягом 2010 року, та які не були
погашені наростаючим підсумком
протягом попередніх звітних періодів.

Враховуючи викладене, не може бути
підставою для визначення контролюючим
органом платникові податку податкових
зобов'язань із податку на прибуток саме
собою включення до складу витрат
другого кварталу 2011 року сум від'ємного
значення, зазначених у попередньому
абзаці.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем у податковій декларації з
податку на прибуток підприємств за ІІ
квартал 2011 року було відображено
від'ємне значення за 2010 рік.

Крім того, слід зазначити, що ДПІ у
Подільському районі м.Києва ані в акті
камеральної перевірки, ані в своїх
запереченнях наданих під час розгляду
справи у судах попередніх інстанції не
ставила під сумнів достовірність
виникнення від'ємного значення об'єкта
оподаткування.

Отже, повно і правильно встановивши
обставини справи, суди першої та
апеляційної інстанцій, однак, дали їм
невірну юридичну оцінку, що відповідно
до ст.229 КАС України, є підставою для
скасування ухвалених по справі судових
рішень з прийняттям нового судового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

постанова:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аїсі
Бровари» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 09 квітня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 року - скасувати.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Аїсі Бровари» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м.Києва Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Подільському районі
м.Києва Державної податкової служби
від 24.10.2011р. №.

Постанова вступає в законну силу з
моменту проголошення. Заява про
перегляд судового рішення в
адміністративній справі Верховним
Судом України може бути подана з
підстав, в порядку та у строки
встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов