Справа № 425/3456/13-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2013-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/425/81/13
Справа №425/3456/13-а
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської
головуючого – судді Коваленка Д.С.,
при секретарі – Ларіній Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора відділу державної
автомобільної інспекції Лисичанського
міського відділу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Луганській області ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення від 21
вересня 2013 року (серія АА2 №986088), -
ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
адміністративним позовом до
інспектора дорожньо-патрульної служби
Лисичанської роти ДПС МВ УМВС України в
Луганській області ОСОБА_2 про визнання
його дій неправомірними, скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення від 21 вересня 2013 року
(серія АА2 №986088), а також закриття
справи про адміністративне
правопорушення у зв’язку з
відсутністю в діях складу
правопорушення. Також, позивач подав
письмову заяву якою просив вважати
правильною найменування посади
відповідача як: «інспектор відділу
державної автомобільної інспекції
Лисичанського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області», а позовні вимоги скоротив,
просив розглянути позов лише в частині
визнання дій відповідача
неправомірними та скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення від 21 вересня 2013 року
(серія АА2 №986088).
У призначений день та час судового
засідання, для розгляду справи по суті
сторони не з’явились. Про місце, день
та час розгляду справи повідомлялись
належним чином. Позивач, подав письмову
заяву, якою просив суд розглянути
справу без його участі. Відповідач
причин неявки не повідомив. Правом на
надання заперечень не скористався.
Зважаючи на положення частини першої
статті 41 та частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що відповідач
являється суб’єктом владних
повноважень, розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, на підставі
наявних у справі доказів, а фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд на основі всебічного, повного,
об’єктивного та безпосереднього
дослідження, кожного наявного у
матеріалах справи доказу окремо, а
також у їх сукупності, встановив
Двадцять першого вересня 2013 року
інспектором дорожньо-патрульної
служби відділу державної
автомобільної інспекції Лисичанського
міського відділу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Луганській області ОСОБА_2 було
складено протокол (серія АБ2 №776448) про
адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Цього ж дня, вказаним інспектором було
складено постанову (серія АА2 №986088) в
справі про адміністративне
правопорушення щодо ОСОБА_1,
якою останнього визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого частиною
другою статті 122 Кодексу України про
адміністративне правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста
двадцять п’ять) гривень (а.с.4).
Двадцять сьомого вересня 2013 року
ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову
шляхом подання адміністративного
позову до Рубіжанського міського суду
Луганської області (а.с.1-3).
Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем
виникли публічні правовідносини, в
межах яких виник спір, у якому позивач
як учасник дорожнього руху не
погодився із правомірністю дій та
рішення суб’єкта владних повноважень
в особі інспектора відділу державної
автомобільної інспекції Лисичанського
міського відділу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області ОСОБА_2 про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху.

Враховуючи визначені судом
правовідносини, для вирішення спору,
суд застосував наступні норми
матеріального і процесуального права,
та дійшов до таких висновків:

Відповідно до положень частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частинами другою і третьою
статті 7 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
(надалі за текстом - КУпАП), провадження
в справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те
органами і посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП
доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З постанови у справі про
адміністративне правопорушення (серія
АА2 №986088) від 21 вересня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності
вбачається, що її складено на підставі
протоколу (серія АБ2 №776448) про
адміністративне правопорушення від 21
вересня 2013 року. Про використання інших
засобів доказування факту вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною другою статті 122 КУпАП, у
постанові не йдеться. Відповідачем не
надано та в матеріалах справи відсутні
належні, достовірні та допустимі
докази того, що факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення,
передбаченого частиною другою статті
122 КУпАП підтверджується іншими
засобами доказування (з тих, що
передбачені статтею 251 КУпАП) ніж
протокол (серія АБ2 №776448) про
адміністративне правопорушення від 21
вересня 2013 року.

Виходячи з положень частини першої
статей 251, 254, 256 КУпАП протокол про
адміністративне правопорушення
складається з метою фіксації для
подальшого використання у якості
засобу доказування факту вчинення,
суб’єкта вчинення та суті вчиненого
адміністративного правопорушення.

Протокол (серія АБ2 №776448) про
адміністративне правопорушення від 21
вересня 2013 року, який складено відносно
позивача, не підтверджує особи
пішохода, якого не пропустив позивач
при проїзді перехрестя. У протоколі
відсутні дані свідків, які могли б
підтвердити наявність дій позивача, що
складають об’єктивну сторону складу
правопорушення, передбаченого
частиною другою статті 122 КУпАП у
вигляді порушення правил проїзду
перехресть, які передбачені пунктом 16.2.
«Правил дорожнього руху», які
затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№1306.

В матеріалах справи відсутні показання
технічних приладів чи технічних
засобів, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, які могли б
підтвердити вчинення позивачем дії,
яка складає об’єктивну сторону складу
правопорушення, передбаченого
частиною другою статті 122 КУпАП у
вигляді порушення правил проїзду
перехрестя.

Отже, відповідачем не надано, а в
матеріалах справи відсутні належні,
достовірні та допустимі докази на
підставі яких відповідачем було
встановлено факт порушення позивачем
пункту 16.2. «Правил дорожнього руху»,
які затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№1306, а рівно як і факт наявності події
та складу адміністративного
правопорушення, що передбачений
частиною другою статті 122 КУпАП у діях
позивача ОСОБА_1.

Зважаючи на викладене, дії відповідача
щодо складання постанови в справі про
адміністративне правопорушення (серія
АА2 №986088) від 21 вересня 2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
зв’язку з наявністю події та складу
адміністративного правопорушення, що
передбачений частиною другою статті 122
КУпАП у діях позивача, були
неправомірними, і як наслідок, рішення
у вигляді постанови (серія АА2 №986088) в
справі про адміністративне
правопорушення від 21 вересня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності,
підлягає скасуванню.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 про
визнання неправомірними дій
інспектора відділу державної
автомобільної інспекції Лисичанського
міського відділу Головного управління
міністерства внутрішніх справ України
у Луганській області ОСОБА_2 та про
скасування постанови (серія АА2 №986088) в
справі про адміністративне
правопорушення від 21 вересня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
(чотириста двадцять п’ять) гривень,
підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями
статей
1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,28
7-289 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
положеннями статей
1,2,5-7,17-20,23,69-72,122-154,158-163,167,171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу
державної автомобільної інспекції
Лисичанського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дій та про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення від 21 вересня 2009 року
(серія АА2 №986088), - задовольнити
повністю.

Визнати дії інспектора відділу
державної автомобільної інспекції
Лисичанського міського відділу
Головного управління міністерства
внутрішніх справ України у Луганській
області ОСОБА_2, неправомірними.

Постанову серії АА2 №986088 в справі про
адміністративне правопорушення від 21
вересня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за частиною другою статті 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та накладення
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
(чотириста двадцять п’ять) гривень –
скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Постанова набирає законної сили з
моменту її оголошення.

Суддя -
Д.С.
Коваленко