Справа № 2а-2690/12/1470
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
м. Київ К/800/52104/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого судді Цвіркуна Ю.І.
(доповідач),суддів -Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м.Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року

у справі № 2а-2690/12/1470

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю аудиторської фірми
"Міжнародна аудиторська група - Юг"

до Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю Аудиторська фірма
«Міжнародна аудиторська група - Юг»
звернулось до суду із позовом до
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м.Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/0 від 20 грудня 2011 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 24.09.2013 року, позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
20.12.2011 року №/0, прийняте Державною
податковою інспекцією у Заводському
районі м. Миколаєва, за яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
основним платежем з податку на
прибуток на суму 10 472,00 грн.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову повністю.

У запереченнях на касаційну скаргу
позивач зазначає, що судові рішення
першої та апеляційної інстанцій є
законними та обґрунтованими, оскільки
ухвалені на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у справі,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні та
просить залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила таке.

Відповідачем 23.11.2011 року проведено
камеральну перевірку декларації з
податку на прибуток за 2 квартал 2011
року, за наслідками якої складено акт
від 23 листопада 2011 року №4465/151/36433881 та
винесено податкове
повідомлення-рішення №/0 від
20.12.2011 року, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток у
розмірі 10 472,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення п. 150.1
ст. 150 Податкового кодексу України,
п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
вигляді завищення суми валових витрат
за II квартал 2011 року на загальну суму 45
531,00 грн., та заниження податкового
зобов'язання у сумі 10 472,00 грн. у зв'язку
з порушенням порядку заповнення
податкової звітності з податку на
прибуток.

Зокрема, податковим органом
встановлено, що у позивача в декларації
з податку на прибуток підприємства за
другий квартал 2011 року у рядку 06.6 -
«від'ємне значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року» зазначена сума 62 142,00 грн., з
яких 45 531,00 грн. виникло за 2010 рік.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що при
складанні декларації з податку на
прибуток підприємств за другий квартал
2011 року слід було керуватися нормами
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в якому порядок
обліку від'ємного значення об'єкту
оподаткування в результатах наступних
податкових періодів здійснювався на
той час відповідно до ст. 6 цього Закону,
а саме - якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

З таким висновком судів колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
погоджується з огляду на таке.

Порядок урахування від'ємного значення
об'єкта оподаткування в результатах
наступних податкових періодів
визначено ст. 150 ПК України.

Відповідно до п. 150.1 ст. 150 ПК України
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Згідно з пунктом 3 підрозділу 4
«Особливості справляння податку на
прибуток підприємств у 2011 році»
розділу XX «Перехідні положення» ПК
України п. 150.1 ст. 150 застосовується у
2011 році з урахуванням такого: якщо
результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками першого
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат другого
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого-четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Відповідач стверджує, що згідно із
декларацією позивача з податку на
прибуток за другий квартал 2011 року, ним
в рядку 06.6 - «від'ємне значення об'єкта
оподаткування за перший квартал 2011
року» вказано 62142, 00 грн., з яких 45531, 00
грн. виникло за 2010 рік. Однак у зв'язку
із вступом у силу розділу III ПК України,
облік у другому кварталі 2011 року
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, крім того, що виник за
наслідками діяльності у першому
кварталі 2011 року у відповідності до п.
22.4 ст. 22 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
до складу від'ємного значення другого
кварталу 2011 року не включається.

Відповідно до підрозділу 4 розділу XX
«Перехідні положення» ПК України
застосування розділу III «Податок на
прибуток підприємств» починається з 1
квітня 2011 року.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), об'єкт
оподаткування визначений як прибуток,
який визначається шляхом зменшення
суми скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону; суму
амортизаційних відрахувань,
нарахованих згідно із статтями 8 і 9
цього Закону.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з абзацом другим п. 22.4 ст. 22
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у 2010 році у
складі валових витрат платника податку
враховується 20 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 1 січня 2010
року. У 2011 році сума від'ємного
значення, яка відповідно до абзацу
першого цього пункту не була врахована
у складі валових витрат, та від'ємне
значення об'єкта оподаткування, яке
виникло у 2010 році, підлягають включенню
до складу валових витрат у порядку,
встановленому статтею 6 цього Закону,
без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» якщо об'єкт оподаткування
платника податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суди
попередніх інстанцій обґрунтовано не
погодилися з думкою відповідача про те,
що до складу другого кварталу 2011 року
включається виключно від'ємне значення
об'єкта оподаткування, отримане
суб'єктами господарювання за
результатами здійсненої господарської
діяльності за перший квартал 2011 року
без врахування від'ємного значення, що
увійшло до складу першого кварталу 2011
року з 2010 року, оскільки тлумачення
положень п. 3 підрозділу 4 розділу XX
Перехідних положень ПК України дає
підстави вважати, що у разі наявності
від'ємного значення об'єкта
оподаткування у першому кварталі 2011
року сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до складу витрат
другого кварталу 2011 року.

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком судів про те,
що позов підлягає задоволенню.

Стаття 220 КАС України визначає межі
перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 КАС України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та
встановлених обставин справи.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 КАС
України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відхилити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17.09.2012 року
та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та на неї може бути подана
заява про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук