Справа № 812/10480/13-а
Суддя: О.В. Ципко
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10480/13-а

о 10 годині 40 хвилин
м. Луганськ

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Ципко О.В.

за участю секретаря: Гаркуші Ю.О.

представника позивача не з'явився

відповідач не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Брянці Луганської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
внескам на загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 1732,80 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по внескам на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 1732,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 є платником страхових внесків
(страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

27.03.2011 ОСОБА_1 було надано звіт про
нарахування внесків, згідно якого
відповідачем самостійно нараховано
страхові внески на суму 1852,80 грн., яка
погашена частково. Відповідач не
сплачує страхові внески, у зв'язку із
чим станом на 02.12.2013 утворилась
заборгованість по сплаті страхових
внесків за період з 01.07.2010 по 31.12.2010 в
сумі 1732,80 грн.

07.10.2011 позивачем була винесена вимога №
Ф-224 про сплату заборгованості в сумі
1732,80 грн., але на теперішній час
заборгованість відповідачем не
сплачена.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, причини неявки суду не
повідомив

Згідно із ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відповідно до ч.1 ст.40 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані під час провадження у
справі повідомляти суд про зміну місця
проживання (перебування, знаходження),
роботи, служби. У разі неповідомлення
про зміну адреси повістка надсилається
їм за останньою адресою і вважається
врученою.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони
або третьої особи, які прибули в судове
засідання, або неповідомлення ним про
причини неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи.

Оскільки сторони про розгляд
справи були повідомлені належним
чином, що підтверджується поштовими
повідомленнями, суд вважає можливим
розглянути справу без участі
представників сторін.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що відповідач
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа -
підприємець виконавчим комітетом
Брянківської міської ради Луганської
області 27.11.2006, номер запису 2 002077
(а.с.8).

Відповідач є платником страхових
внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м. Брянці районі Луганської області
(а.с.9).

27.03.2011 ОСОБА_1 було надано звіт про
нарахування внесків за 2010 рік, згідно
якого відповідачем самостійно
нараховано страхові внески на суму 1852,80
грн., з яких відповідачем сплачено 120,00
грн. (а.с.11).

Згідно картки особового рахунку
заборгованість відповідача по сплаті
страхових внесків за період з 01.07.2010 по
31.12.2010 складає 1732,80 грн. (а.с.5).

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
передбачено, що на період до повного
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із п. 3 ст. 11 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (тут і надалі посилання на
норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" наводяться в редакції, що
діяла до 01 січня 2011 року)
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню підлягають
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності. До
членів сімей фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, належать:
дружина (чоловік), батьки, діти та інші
утриманці, які досягли 15 років, не
перебувають у трудових або
цивільно-правових відносинах з такою
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності, але разом
з ним здійснюють підприємницьку
діяльність і отримують частину доходу
від заняття цією діяльністю.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування"
страхувальниками відповідно до цього
Закону є застраховані особи, зазначені
в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині
першій статті 12 цього Закону.

Страхувальники згідно із ч. 6 ст. 20
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності у платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями зі сплати
страхових внесків зобов'язань із
сплати податків, інших обов'язкових
платежів, передбачених законом, або
зобов'язань перед іншими кредиторами
зобов'язання із сплати страхових
внесків виконуються в першу чергу і
мають пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Згідно із п.п.4 п.2 ст.17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхувальник зобов'язаний подавати
звітність територіальним органам
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування":

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний страховий
внесок - сума коштів, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених
законом на день отримання заробітної
плати (доходу).

Статтею 53 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" установлено
на 2010 рік мінімальну заробітну плату у
місячному розмірі: з 1 липня - 888 гривень,
з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922
гривні.

З огляду на розмір мінімальної
заробітної плати у 2010 році, мінімальний
страховий внесок для даної категорії
осіб становить в липні-вересні по 294,82
грн., жовтні-листопаді по 301,12 грн. і у
грудні - 306,10 грн. щомісяця.

Відповідно до вимог частини 3 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" 07.10.2011 позивачем прийнято
вимогу № Ф-224 про сплату боргу в сумі
1732,80 грн., яка була отримана
відповідачем 18.10.2011 (а.с.6,7).

Протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги відповідач суму
недоїмки не сплатив, вимогу про сплату
недоїмки з управлінням Пенсійного
фонду України в м. Брянці Луганської
області не узгодив та у судовому
порядку її не оскаржив.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму у встановлені Законом
строки відповідач в добровільному
порядку не сплатив, вимогу про сплату
боргу не оскаржив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її погашення станом на день
розгляду справи не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по внескам на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 1732,80 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області (юридична
адреса: 94105 Луганська область, м. Брянка,
вул. Котовського, 6 )
недоїмку по сплаті страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у розмірі 1732,80
грн. (одна тисяча сімсот тридцять дві
гривні 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 13 січня 2014 року.

Суддя
О.В. Ципко