Справа № К/9991/71114/11-С
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/71114/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 12.12.2013 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Аванте" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011

у справі № 2а-2628/11/2070

за позовом Дергачівської
міжрайонної державної податкової
інспекції

Харківської області

до Публічного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Аванте"

за участю: Прокуратури Харківської
області

про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Дергачівська міжрайонна державна
податкова інспекція звернулась до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Аванте" про
стягнення з відповідача
заборгованість по сплаті податку на
прибуток та штрафні санкції у сумі 55009893
грн.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
01.07.2011 позовні вимоги задоволено у
повному обсязі.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.10.2011 постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
01.07.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішенні спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем проведено
перевірку відповідача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2005 по 31.01.2008 та складено акт
№804/22-120/21246745 від 18.07.2008.

За результатами перевірки
позивачем прийняте податкове
повідомлення-рішення №/0 від
08.08.2008, яким відповідачу визначено суму
податкового зобов'язання у розмірі
55009983 грн.: 36673262 грн. за основний платіж,
18336631 грн. штрафні (фінансові) санкції.

В порядку адміністративного
оскарження, скарга позивача була
залишена без задоволення та прийняте
податкове повідомлення - рішення
№/1 від 18.09.2008.

Перевіркою було встановлено
порушення відповідачем ст. 15 та пп. 7.2.1
п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств",
занижено податок на прибуток,
несплачений через отримання пільги у
сумі 36128111 грн.; порушення пп. 7.2.1 п. 7.2 ст.
7 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств", занижено суму
валових внесків, одержаних
відповідачем або нарахованих на
користь відповідача за договорами
страхування і перестрахування, за
рахунок сум валових внесків, переданих
у перестрахування, розрахунки за які
проведені шляхом взаємозаліку за
договорами перестрахування у сумі
18171695, 42 грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток від страхової
діяльності на загальну суму 545150.87 грн.

У зв'язку з непогашенням
узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом граничного
строку її сплати, позивачем було
винесено та направлено платнику першу
податкову вимогу №1/254 від 03.12.2008 та
друга податкова вимога №2/3 від 08.01.2009.

07.02.2009 позивачем прийнято рішення
№8 про стягнення коштів та продаж інших
активів платника в рахунок погашення
його податкового боргу.

Відповідно до пп. 20.1.28 п.20.1 статті
20 Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем оскаржено податкові
повідомлення - рішення: №/0 від
08.08.2008; №/1 від 18.09.2008 у судовому
порядку.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
26.03.2010 позовні вимоги задоволено,
скасовано податкові повідомлення -
рішення: №/0 від 08.08.2008; №/1
від 18.09.2008.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду у
справі №2-а-13722/08/2070 від 14.10.2010 постанову
суду першої інстанції скасовано,
прийняте нове рішення яким у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 04.09.2012 у справі
№2-а-13722/08/2070, скасовано постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.10.2010, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.03.2010
залишено в силі.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21.12.2012 відмовлено
Дергачівській міжрайонній державній
податковій інспекції Харківської
області Державної податкової служби в
допуску справи № 2-а-13722/08/2070 для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 04.09.2012.

Відповідно до ст. 10 Закону України
„Про державну податкову службу",
податкові органи подають до судів
позови до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання
угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних ними за
такими угодами, а в інших випадках -
коштів, одержаних без установлених
законом підстав, а також про стягнення
заборгованості перед бюджетом і
державними цільовими фондами за
рахунок їх майна.

Відповідно до п.14.1.175 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлені цим Кодексом строк, а також
пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

При зверненні платника податків
до суду з позовом щодо визнання
недійсним рішення контролюючого
органу податкове зобов'язання
вважається неузгодженим до дня
набрання судовим рішенням законної
сили.

Таким чином, відсутні підстави
для стягнення суми податкового боргу.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Аванте" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 у
справі № 2а-2628/11/2070 задовольнити, судові
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Аванте" задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 01.07.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 у
справі № 2а-2628/11/2070 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко