Справа № 826/1897/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 січня 2014 року м. Київ
В/800/5064/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В.
Лосєв А. М. Нечитайло О. М. Моторний О. А.
Федоров М. О.розглянувши заяву про
перегляд Верховним Судом України
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві ухвали
відВищого адміністративного суду
України 22.10.2013 рокуу справі№ 826/1897/13-а
(К/800/32907/13)за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю «ПВК
«Будівельник»до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі міста
Києва Державної податкової
службипровизнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и в:

Державна податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
22.10.2013 року у справі № 826/1897/13-а
(К/800/32907/13), якою касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі міста Києва
Державної податкової служби залишено
без задоволення, ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 року та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.03.2013 року по справі №826/1897/13-а залишено
без змін.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним
вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке
зазначається в пункті 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, означає, зокрема,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі № 826/1897/13-а (К/800/32907/13), про
перегляд якої подана заява, суд
касаційної інстанції залишив в силі
судові рішення про задоволення позову,
оскільки було встановлено, що в
матеріалах справи наявні всі необхідні
первинні бухгалтерські документи, які
відповідно до п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» підтверджуються
формування валових витрат позивача, а
також документи, які складені у
відповідності до вимог пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», що підтверджують право
позивача на податковий кредит у
відповідний період. Відповідачем не
доведено, що укладені позивачем з
контрагентами договори є нікчемними.

В обґрунтування заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на ухвали Вищого адміністративного
суду України від 07.11.2012 року у справі №
2-а-45797/09/1670 (К-24613/10), від 15.01.2013 року у
справі № 5/37/07-АП (К-24058/09), стверджуючи
при цьому, що в даних справах мали місце
подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
07.11.2012 року у справі № 2-а-45797/09/1670 (К-24613/10)
вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився з висновком про
відмову в позові, оскільки апеляційною
інстанцією встановлено одержання
позивачем необґрунтованої податкової
вигоди, яка полягала у відсутності
фактичного здійснення господарських
операцій, у зв'язку з відсутністю в
справі доказів на підтвердження
виконання поставки товарів позивачу.

У справі № 5/37/07-АП (К-24058/09) суд
касаційної інстанції, залишаючи без
змін постанову апеляційного суду про
відмову в позові, виходив з того, що
позивачем для підтвердження факту
здійснення господарських операцій по
переробці феросплавів надані лише акти
виконаних робіт (наданих послуг), які не
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а тому у платника
не було підстав для віднесення до
складу валових витрат витрати з
переробки феросплавів у період з 04.12.2003
року по 30.09.2006 року, оскільки
господарські операції не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Отже, застосування норм матеріального
права в зазначених судових рішеннях
відбувалося за різних обставин,
встановлених судами першої та
апеляційної інстанцій, що виключає
перегляд судового рішення касаційної
інстанції в порядку, передбаченому
Главою 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України слід відмовити.

Посилання заявника на постанову
Верховного Суду України від 21.10.2008 року
колегія суддів відхиляє, оскільки
підставою перегляду в порядку ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, можуть бути рішення суду
касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України -

У Х В А л и в:

Відмовити Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві в допуску до провадження по
перегляду Верховним Судом України
справи № 826/1897/13-а (К/800/32907/13) Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О. В.
Муравйов

Судді
А. М.
Лосєв

О. М.
Нечитайло

О. А.
Моторний

М. О. Федоров