Справа № 123/13171/13-а
Суддя: Тонкоголосюк О. В.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/123/374/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 року Київський
районний суд м. Сімферополя в складі :

головуючого – судді Тонкоголосюка О.В.,

при секретарі – Берденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Київському районі
м.Сімферополя про визнання дій
противоправними та зобов’язання до
вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом. В обґрунтування
якого зазначає, що вона 15.08.2013 року
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Сімферополь АР Крим із заявою про
призначення їй пенсії за вислугу років.

Рішенням №5/4283 від 28.08.2013 року,
Управління пенсійного фонду України в
Київському районі м.Сімферополя
відмовило їй в призначенні пенсії за
вислугу років посилаючись на те, що в
неї немає стажу роботи, необхідного для
призначення пенсії за вислугу років та
зазначило, що їй необхідно підтвердити
наявність кабінету інфекційних
захворювань у Першому міському
клінічному об'єднанні та факт роботи
лікарем інфекціоністом у цьому
кабінеті.

З вказаним рішенням Управління вона,
позивач, не згодна та вважає його
необґрунтованим, з огляду на те, що нею
було надано достатньо доказів на
підтвердження наявності в неї
необхідного стажу, тому позивач
просить: визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Сімферополь по
відмові в зарахуванні до спеціального
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років період роботи
ОСОБА_1 у Першому міському дитячому
клінічному об'єднанні з 01.09.1995 року по
07.05.2001 року та з 16.09.2002 року по 06.09.2011року.
Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.
Сімферополь АР Крим на підставі ст. 60
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» зарахувати до
спеціального стажу роботи, що дає право
на призначення пенсії за вислугу років
період її ОСОБА_1 роботи у Першому
міському дитячому клінічному
об'єднанні та відшкодувати судові
витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав в
повному об’ємі, з підстав викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечував посилаючись на його
необґрунтованість та безпідставність
з приводу чого надав на адресу суду
письмові заперечення на позов, що були
додані до матеріалів справи.

Вислухав сторони, дослідивши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 2
КАС України у справах щодо оскарження
рішення, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Згідно частини першої статті 69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої та
четвертої статті 70 КАС України,
належним є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

У відповідності до ст. 71 КАС України
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу
(ч.1). В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2).

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1, 15.08.2013 звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополь АР Крим із заявою
про призначення пенсії за вислугу
років.

Рішенням №5/4283 від 28.08.2013 року
Управління відмовило їй в призначенні
пенсії за вислугу років посилаючись на
те, що в неї немає стажу роботи,
необхідного для призначення пенсії за
вислугу років та зазначило, що їй
необхідно підтвердити наявність
кабінету інфекційних захворювань у
Першому міському клінічному об'єднанні
та факт роботи лікарем інфекціоністом
у цьому кабінеті.

Між тим, суд не може погодитися з такою
думкою відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від
05.11.1991 (далі за текстом - Закон №1788)
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я, а
також соціального забезпечення,
відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону
№1788 право на пенсію за вислугу років
мають, зокрема, працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років ( п.»е»).

Статтею 60 Закону №1788 встановлено, що
робота в лепрозорних і протичумних
закладах охорони здоров'я, в інших
інфекційних закладах (відділеннях)
охорони здоров'я, зараховується до
стажу роботи у подвійному розмірі.

У спільному листі Міністерства праці
та соціальної політики України,
міністерства охорони здоров'я України
та Пенсійного фонду України «Щодо
зарахування в подвійному розмірі до
стажу роботи при призначенні пенсії
періодів роботи працівників в
кабінетах інфекційних захворювань та
ін.» від 29.12.2005 №625/0/15-05/039-6 зазначено, що
заклади охорони здоров'я:
протитуберкульозні кабінети,
психіатричні кабінети, кабінети
інфекційних захворювань, відносяться
до таких, час роботи в яких
зараховується до стажу роботи в
подвійному розмірі.

Як убачається із трудової книжки
ОСОБА_1, з 01.09.1995 (наказ №146-к від 07.09.1995)
останню прийнято на посаду лікаря -
інфекціоніста до третьої дитячої
поліклініки м. Сімферополя, яка входить
до складу Першого міського дитячого
клінічного об'єднання м. Сімферополь.
07.05.2001 року ОСОБА_1 звільнено із
займаної посади у порядку службового
переводу (наказ №110 від 07.05.2001).

16.09.2002 року останню знову прийнято до
Першого міського дитячого клінічного
об'єднання м. Сімферополь (наказ №266 від
17.09.2002) на посаду лікаря - інфекціоніста
поліклініки, а 06.09.2011 року позивача
звільнено із займаної посади (наказ №144
від 06.09.2011) за власним бажанням.

Записи у трудовій книжці ОСОБА_1
зроблені на підставі діючого на той час
законодавства та відповідачем не
спростовані.

Оскільки відповідач вимагає
підтвердити наявність кабінету
інфекційних захворювань та факт роботи
лікарем інфекціоністом у цьому
кабінеті позивачем було зроблено
декілька запитів до Управління охорони
здоров'я, Міської
санітарно-епідеміологічної станції,
Першого міського дитячого клінічного
об'єднання та ін.

Відповідно до листа Управління охорони
здоров'я від 31.03.2011 №520/06-11 у дитячій
поліклініці №3 Першого міського
дитячого клінічного об'єднання на
підставі наказів: МЗ СРСР від 19.01.1983 №60
та МОЗ України від 29.11.2002 №434 «Про
вдосконалення поліклінічної допомоги
дитячому населенню міста», працює
кабінет інфекційних захворювань,
згідно структури закладу, затвердженої
головним лікарем Першого міського
дитячого клінічного об'єднання.

На підставі зазначеного наказу
головним лікарем першого міського
дитячого клінічного об'єднання ОСОБА_2
25.12.2006 року затверджено положення про
кабінет. Згідно даного положення
кабінет інфекційних захворювань
розташований на першому поверсі, біля
реєстратури. Лікар: ОСОБА_1. Медична
сестра: ОСОБА_3. Кабінет складається з
двох суміжних кімнат, у першій ведеться
прийом хворих, а у другій проводиться
забір аналізів. Зазначено час роботи
кабінету.

Також головним лікарем затверджено
посадову інструкцію лікаря -
інфекціоніста дитячого дитячої
поліклініки №3 ОСОБА_1, з п.8 якої
вбачається, що робоче місце лікаря -
інфекціоніста дитячого знаходиться на
першому поверсі дитячої поліклініки
№3, кабінет №3; схему взаємодії лікаря -
інфекціоніста з іншими спеціалістами
третьої дитячої поліклініки; положення
про медичну сестру кабінету
інфекційних захворювань. Зі змісту
вказаного положення вбачається, що
медична сестра кабінету інфекційних
захворювань дитячої міської
поліклініки працює під керівництвом
лікаря - інфекціоніста кабінету
інфекційних захворювань.

У довідці №08-10/23 від 28.02.2011 заступник
головного лікаря по кадрам першого
міського дитячого клінічного
об'єднання ОСОБА_4 зазначає, що у
поліклініці №3 здійснює роботу кабінет
інфекційних захворювань в якому
проводить прийом пацієнтів лікар -
інфекціоніст дитячий ОСОБА_1.

Головний лікар ОСОБА_2 у довідці №01-12/225
від 27.04.2011 року підтверджує, що ОСОБА_1
дійсно було прийнято до третьої
дитячої поліклініки на посаду лікаря -
інфекціоніста дитячого кабінету
інфекційних захворювань з 01.09.1995 по
07.05.2001 та з 16.09.2002 по теперішній час (на
час видачі довідки (27.04 2011), коли
позивачка ще працювала у Першому
міському дитячому клінічному
об'єднанні.

Головний державний санітарний лікар м.
Сімферополя ОСОБА_5 у листі №03-2110 від
25.08.2011 зазначає, що в період з 01.09.1995 по
07.05.2001 року , а також з 16.09.2002 року до
теперішнього часу у кабінеті
інфекційних захворювань третьої
дитячої поліклініки працювала та
продовжує працювати лікар -
інфекціоніст ОСОБА_1. На підтвердження
вказаної інформації до листа додається
акт перевірки роботи кабінету
інфекційних захворювань Першого
міського дитячого клінічного
об'єднання.

Перший заступник начальна інспекції -
заступник головного державного
інспектора труда АР Крим ОСОБА_6 у листі
№02/218 від 03.04.2012 зазначає, що відповідно
до особових рахунків ОСОБА_1
виплачувалась 15% надбавка з позначкою
«за шкідливість».

Пунктом 2.4.5 спільного наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерства
охорони здоров'я України від 05.10.2005 №
308/519 «Про впорядкування умов оплати
праці працівників закладів охорони
здоров'я та установ соціального
захисту населення» передбачено, що
посадові оклади (тарифні ставки)
працівників закладів та структурних
підрозділів, перелік яких наведено у
додатку 3, підвищуються на 25 та 15
відсотків у зв'язку зі шкідливими і
важкими умовами праці.

Таким чином, надбавка у розмірі 15% у
зв'язку зі шкідливими та важкими
умовами праці була встановлена та
виплачувалась ОСОБА_1 як лікарю -
інфекціоністу кабінету інфекційних
захворювань.

Цей факт також підтверджується листом
Територіальної державної інспекції з
питань праці в АР Крим №03/1925 від 21.09.2012
та листом Кримської республіканської
організації профспілки працівників
охорони здоров'я України №01- 15 від
08.08.2012.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі
за текстом - Закон №1788) передбачено, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №637 від
12.08.1993 року, передбачено, що за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

У своєму рішенні №5/4283 Управління
зазначає, що за наданими документами
можливо зарахувати до спеціального
стажу - 21 рік 5 місяців та 28 днів, таким
чином, у разі зарахування до стажу
роботи, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років період роботи у
Першому міському дитячому клінічному
об'єднанні позивач матиме право на
призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на викладене, з урахуванням
усіх зазначених довідок та листів на
думку суду цілком доведений факт того,
що у Першому міському дитячому
клінічному об'єднанні існує кабінет
інфекційних захворювань та факт роботи
ОСОБА_1 у цьому кабінеті на посаді
лікаря - інфекціоніста дитячого, тому
суд вважає позов таким що не підлягає
задоволенню в повному об'ємі.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 8, 10, 11, 69, 88, 94, 99, 100, 159-163 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дій Управління
Пенсійного Фонду України у Київському
районі м. Сімферополя по відмові в
зарахуванні до спеціального стажу
роботи, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років період роботи
ОСОБА_1 у Першому міському дитячому
клінічному об’єднанні з 01.09.1995 року по
07.05.2001 року та з 16.09.2002 року по 06.09.2011
року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Сімферополя на підставі ст. 60 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
зарахувати до спеціального стажу
роботи, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років період роботи
ОСОБА_1 у Першому міському дитячому
клінічному об’єднанні з 01.09.1995 року по
07.05.2001 року та з 16.09.2002 року по 06.09.2011 року
на посаді лікаря інфекціоніста
дитячого.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмір 68,82 грн..

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому чи
скороченому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тонкого
лосюк О. В.