Справа № 198/776/13-а
Суддя: Маренич С. О.
Дата ухвалення: 2014-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

26.12.2013 року Юр»ївський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Маренич С.О., при секретарі
Літвіченко В.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
залі суду смт. Юр»ївка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1
до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
Павлоградського МВ при ГУМВС
України в Дніпропетровській
області ОСОБА_2 про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
Павлоградського МВ
Дніпропетровської області ОСОБА_2
про скасування постанови в справі
про адміністративне правопорушення,
в якому просить визнати
протиправною та скасувати
постанову в справі про
адміністративне правопорушення
серії АА 2 № 918332 від 01.12.2013 року ,
якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності
за ч.1 ст. 123 КУпАП за порушення
вимог п. 20. 2 ПДР України та
накладено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 350 грв..

На обґрунтування позову позивач
зазначив, що 01 грудня 2013 року
близько 12-00 год. він рухався на
автомобілі OPEL VIVARO , державний номер
НОМЕР_1, в напрямку м. Павлоград по
автошляху » Лозова - Павлоград».
Проїхавши с. Нові Вербки
Павлоградського району його
наздогнав та зупинив інспектор ДПС
взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ
ОСОБА_2 та попросив пред»явити
технічний паспорт на автомобіль і
водійське посвідчення, після чого
пішов до свого автомобіля та почав
складати протокол про
адміністративне правопорушення за
ч.1 ст.123 КУпАП . Інспектором позивача
було повідомлено про те, що
останній не виконав вимог
дорожнього знаку 2.2 « Проїзд без
зупинки заборонено», чим в свою чергу
порушено п. 20.2 Правил дорожнього
руху України, за що передбачена
відповідальність згідно ч. 1 ст. 123
КУпАП. На підтвердження винуватості
позивача у вчинені ним даного
адміністративного правопорушення
йому була надана фотокамера з
відеозаписом правопорушення на
якому зафіксовано якийсь автомобіль
білого кольору, що рухався у тому
ж напрямку, що й позивач, з якого не
зрозуміло який саме автомобіль
рухається, його марка, номерний знак,
тощо. Окрім того, до протоколу не
внесено даних про те, яким саме
технічним засобом проводилося
фіксування, що дозволяє зробити
припущення, що даний прилад не
проходив обов»язкову повірку та
не має відповідних документів, які
допускають його застосування при
фіксації порушень правил дорожнього
руху. З постанови в справі про
адміністративне правопорушення
вбачається, що в останній в якості
доказу зазначений лише протокол про
вчинення адміністративного
правопорушення . Зазначення
інспектором в протоколі про те, що
позивач взагалі не зупинився перед
знаком не відповідає дійсності,
при цьому в протоколі позивач
зазначив, що не згоден з останнім та
правил дорожнього руху не
порушував, у зв'язку з чим підстав
для складання протоколу про
адміністративне правопорушення та
в подальшому винесення постанови
відповідач не мав, вона (постанова)
є протиправною та такою, що
підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду справи належним
чином повідомлений, надав заяву, в
якій просить розглянути справу без
його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позові (ас.31).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час, дату та
місце судового розгляду справи,
надав письмові заперечення проти
позову та просив провести судовий
розгляд справи за його відсутності
(ас. 19, 20-23).

В запереченнях проти
адміністративного позову відповідач
зазначив, що позовні вимоги не
визнає, вважає свої дії по
складанню протоколу про
адміністративне правопорушення та
під час винесення постанови по
справі про адміністративне
правопорушення відносно позивача
такими, що вчинені на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Законами України. Крім того,
зазначив, що 01 грудня 2013 року він
ніс службу відповідно до
затвердженої дислокації несення
служби, при цьому на ділянці 162 км
а/д Мерефа – Лозова – Павлоград
існуюча схема організації
дорожнього руху є наступною, а саме
регулювання дорожнього руху
залізничного переїзду здійснюється
за допомогою світлофору та
дорожнього знаку 2.2 « Проїзд без
зупинки заборонено», щоб
переконатися в тому, що не
наближається поїзд. Приблизно о 12
год. 11 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи
автомобілем Опель, номерний знак
НОМЕР_2, на 162 км а/д р. 52 скоїв
порушення вимог п. 20.2 ПДР України (
проїзд залізничного переїзду), а
саме проїхав залізничний переїзд
не зупинившись перед дорожнім
знаком 2.2 ( проїзд без зупинки
заборонено), щоб переконатися в тому,
що не наближається поїзд. З огляду
на зазначене, відповідач вважає, що в
діях ОСОБА_1 наявний склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 123 КУпАП. В
якості доказу відповідач надав до
письмових заперечень копію відео
фіксації вищевказаного
правопорушення, яке фіксувалося за
допомогою " Відеореєстратора" (ас.24),
зазначивши, що свідки, які вказані
в протоколі про адміністративне
правопорушення були ознайомлені з
даним відео, з приводу чого дали
письмові пояснення та вписані до
адміністративного протоколу.

Разом з тим, безпосередньо
матеріалів самої адміністративної
справи з будь-якими поясненнями
свідків, що зазначені в протоколі,
особи, що притягнута до
адміністративної відповідальності
суду відповідачем не надано.

Дослідивши письмові матеріали
справи, оцінивши зібрані докази в їх
сукупності , суд прийшов до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

-судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
що 01 грудня 2013 року суб'єктом
владних повноважень - інспектором
ДПС взводу ДПС ДАІ Павлоградського
МВ Дніпропетровської області
ОСОБА_2 була винесена постанова
серії АА 2 № 918332 по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст.123 КУпАП,
відносно ОСОБА_1 і на останнього
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в
розмірі 350 грв.

Відповідно до зазначеної постанови
в справі про адміністративне
правопорушення, ОСОБА_1 01.12.2013 року
о 12.11 год., керуючи автомобілем
Опель , номерний знак НОМЕР_1 на 162
км р. 52, проїхав залізничний
переїзд, не зупинившись перед
дорожнім знаком 2.2 ( проїзд без
зупинки заборонений), щоб
переконатися в тому, що не
наближається поїзд, чим порушив п.
20.2 ПДР України.

Правомірність прийнятого суб'єктом
владних повноважень рішення
оскаржується позивачем.

Згідно з ч. 2 ст.7 1 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб"єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

До своїх заперечень відповідач
приклав диск з фіксацією
правопорушення (ас.24).

Згідно п. 2.14 Інструкції з
організації провадження та
діловодства у справах про
адміністративні порушення правил,
норм і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього
руху, затвердженої наказом МВС
України від 22.10.2003 року № 1217 - до
протоколу, складеного з використанням
показів технічних приладів,
долучаються фото, відео, або інші
матеріали на яких зафіксовані
показання цих приладів та довідкові
матеріали про власника
транспортного засобу або особу, яка
має право керування цим
транспортним засобом.

Із наданих суду доказів, а саме:
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ 2 № 826957 від
01 грудня 2013 року, не вбачається,
що при фіксації правопорушення
застосовувались технічні засоби,
зокрема " відео реєстратор" та
безпосередньо в протоколі про дане
не зазначено.

Суду на підтвердження винуватості
позивача у вчинені адміністративного
правопорушення відповідачем наданий
носій інформації - компакт диск
із відеозаписом. Походження
зазначеного носія інформації
невідоме, прилади за допомогою яких
здійснювався відеозапис не
встановлені, повноваження працівника
ДАІ на їх використання не
підтверджені.

Відповідно до ч .6 ст. 258 КУпАП,
органам ДАІ дійсно надано право
фіксувати порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху
за допомогою працюючих в
автономному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки тощо, у таких
випадках протокол про
адміністративне правопорушення не
складається, а постанова по справі
виноситься без участі особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з абзацом третім п. 21 ст. 11
Закону України " Про міліцію" міліції
для виконання покладених на неї
обов'язків надається право:
використовувати передбачені
нормативно-правовими актами технічні
засоби, в тому числі засоби фото- і
відеоспостереження, для виявлення та
фіксування порушень правил
дорожнього руху.

Спеціальними нормативними актами з
цього питання є Наказ МВС України №
33 від 01.03.2010 року, який зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 30
березня 2010 року за № 262/17557 та Наказ
МВС України № 111 від 27 березня 2009
року, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 26
червня 2009 року за № 576/16592.

Наказ МВС України № 33 від 01.03.2010
року містить вичерпний перелік
засобів, якими дозволено
користуватися для виявлення та
фіксування порушень ПДР України.

За правилами підпункту 20.2.
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 27
березня 2009 року N 111 забороняється
застосування технічних засобів та
приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні та які не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без
здійснення контролю командиром
підрозділу результатів роботи
приладу за зміну.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем ні у протоколі про
адміністративне правопорушення, ні
до письмових заперечень проти
адміністративного позову не надано
доказів правомірності застосування
відеореєстратора, на який був
здійснений запис проїзду
залізничного переїзду позивачем на
162 км р. 52.

Крім того, відзначається, що
відповідачем не надано будь-яких
документів на прилад, яким
здійснювався відеозапис: ні
технічного паспорта, ні
документального підтвердження того,
що прилад було отримано для несення
служби перед початком зміни.
Відповідно до п. 9.9 Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху
№ 77 від 26.02.2009 року матеріали щодо
порушень правил дорожнього руху,
зафіксованих за допомогою працюючих
в автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, та
постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
винесені стосовно власників
(співвласників) транспортних засобів,
реєструються в Журналі обліку
матеріалів про порушення правил,
норм і стандартів у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протягом однієї доби. У журналі
реєструються

матеріали щодо адміністративних
правопорушень правил дорожнього руху,
зафіксованих за допомогою працюючих
в автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів, що мають функції
фото- і

кінозйомки, відеозапису, чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, та
постанови про адміністративні
правопорушення, винесені стосовно
власників ( співвласників)
транспортних засобів, що надійшли з
інших підрозділів. Суду не було
надано даних про фіксацію даного
факту у вказаному журналі.

Таким чином, суд вважає, що суб'єкт
владних повноважень - інспектор ДПС
взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ
Дніпропетровської області ОСОБА_2
вийшов за межі своїх повноважень,
встановлених законом, з чого
випливає, що такий запис на
відеореєстратор не може братись до
уваги як належний доказ у цій
справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова
особа) встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчинені та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих,
свідків, висновком експерта , речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що
мають функції фото - і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото - і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього
руху , протоколом про вилучення речей
і документів, а також іншими
документами.

При цьому, у відповідача відсутні
інші докази, передбачені ст.251 КУпАП,
порушення позивачем п. 20.2 ПДР
України. З заперечень відповідача на
позов вбачається, що порушення не
зафіксоване свідками, а останні
лише бачили показаний їм
відповідачем відеозапис порушення ,
що за наявності неспростованого
твердження позивача про відсутність
порушення ним п. 20.2 ПДР України, є
підставою вважати, що оскаржувана
постанова, винесена суб'єктом
владних повноважень, не містить
достатніх та беззаперечних доказів
порушенння позивачем вимог п. 20.2 ПДР
України та вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, більш
того вина позивача не
підтверджується будь-якими іншими
передбаченими процесуальним законом
доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що відповідачем, в порушення
вимог ст. 245 КУпАП, не проведено
всебічного, повного та об'єктивного
з'ясування обставин справи, на
підставі чого адміністративний позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 171-2, 185 - 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
Павлоградського МВ при ГУМВС
України в Дніпропетровської
області ОСОБА_2 про скасування
постанови серії АА 2 № 918332 в справі
про адміністративне правопорушення
від 01.12.2013 року - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову серії АА 2 № 918332 від 01.12.2013
року в справі про адміністративне
правопорушення, винесену інспектором
ДПС взводу ДПС ДАІ Павлоградського
МВ при ГУМВС України в
Дніпропетровській області ОСОБА_2
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»ївка
Юр»ївського району Дніпропетровської
області , зареєстрованого за адресою
- смт. Юр»ївка, вул. Поштова, 11
Юр»ївського району Дніпропетровської
області, якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.123 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
накладено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 350 грв..

Постанова є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя:

С.О.Марен
ич