Справа № 872/11154/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2013 р. справа № 804/1408/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Коршуна А.О.

суддів: Панченко О.М.
Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепова Ю.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12.02.2013 року у справі №804/1408/13-а за
позовом:Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
областідо: про:Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2013р. Управління Пенсійного фонду
України в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області (далі - УПФУ в Дзержинському
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області) звернулось
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області (далі - Фонд) про зобов'язання
вчинити певні дії /а.с. 2-7/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28.01.2012р.
відкрито провадження в
адміністративній справі №804/1408/13-а за
вищезазначеною позовною заявою та
справу призначено до судового розгляду
/а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві
на те, що ним у період з вересня по
листопад 2012р. проведено виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали трудове каліцтво на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД гр. ОСОБА_1 в
розмірі 450,00грн., але відповідач в
порушення вимог чинного законодавства
не прийняв до заліку ці суми, позивач
вважає такі дії відповідача
безпідставними, оскільки нормами
чинного пенсійного законодавства
передбачено, що ці суми повинні бути
відшкодовані саме відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України оскільки ці
витрати пов'язані з виплатою та
доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, просить зобов'язати
відповідача включити в щомісячні акти
звірки за період з вересня по листопад
2012р. суму виплаченої УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області пенсії по
інвалідності наслідок трудового
каліцтва ОСОБА_1 в розмірі 450,00грн. для
відшкодування цієї суми на
централізованому рівні.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12.02.2013р. у справі №804/1408/13-а УПФУ в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у
задоволенні адміністративного позову
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області про зобов'язання вчинити певні
дії відмовлено (суддя - Боженко Н.В.) /а.с.
20-22/.

Позивач - УПФУ в Дзержинському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, не погодившись з вказаною
постановою суду подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на те, що
судом першої інстанції під час
розгляду даної справи було зроблено
висновки, які суперечать фактичним
обставинам справи, що призвело до
ухвалення ним у даній справі рішення з
порушенням норм чинного законодавства,
просить постанову суду першої
інстанції від 12.02.2013р. у даній справі
скасувати та постановити у справі нове
рішення, яким задовольнити заявлені
позивачем позовні вимоги /а.с. 29-30/.

Відповідач у письмовому запереченні на
апеляційну скаргу, посилаючись на те,
що судом першої інстанції у даній
справі об'єктивно, повно, всебічно
досліджено обставини, які мають
суттєве значення для вирішення справи,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення без порушень норм чинного
матеріального та процесуального права,
просив суд апеляційну скаргу позивача
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції від 12.02.2013р. у
даній адміністративній справі
залишити без змін.

Представники осіб, які беруть участь у
розгляді даної справи, у судове
засідання не з'явились, про день,
годину та місце розгляду даної справи
повідомлені судом належним чином, про
поважність причин не явки своїх
представників у судове засідання або
про можливість розгляду справи у
відсутність їх представників, суд в
установленому законом порядку не
повідомили. За таких обставин колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу у відсутність представників
позивача та відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що у період з вересня по
листопад 2012р. проведено виплату пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали трудове каліцтво на
підприємствах, розташованих на
території країн СНД гр. ОСОБА_1 в
розмірі 450,00грн., зазначені обставини
підтверджуються належними письмовими
доказами, які були досліджені судом у
судовому засіданні під час розгляду
даної адміністративної справи та
наявні у матеріалах справи та не
заперечувались представниками сторін
під час розгляду справи /а.с. 4-12/.

Також судом першої та апеляційної
інстанцій було встановлено, що
відповідач відмовився включити до акту
звірки відшкодування витрат,
пов'язаних з пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які отримали трудове
каліцтво на підприємствах,
розташованих на території країн СНД гр.
ОСОБА_1 в розмірі 450,00грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, в зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01 квітня 2001 року з наступними змінами
та доповненнями, передбачено, що особи,
право яких на отримання відшкодування
раніше було встановлено згідно з
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов`язаних з виконанням
ними трудових обов`язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію в зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків документи, що підтверджують
право цих працівників (членів їх сімей)
на такі страхові виплати та соціальні
послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування він нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок), який
затверджено постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у
Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р.
за №376/7697.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділенням виконавчої
дирекції Фонду звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягають відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
на підставі поданих актів узагальнюють
і узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі вищевказаної
Довідки на централізованому рівні до 25
числа місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином відповідно до Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Дія Угоди про взаємне визнання прав на
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків, яка набула
чинності для України 06.10.1995р., не може
поширюватись на випадок, про який
йдеться у даній справі, оскільки Угода
передбачає відшкодування шкоди
працівникам роботодавцем Сторони,
законодавство якої поширюється на
працівника під час отримання каліцтва,
іншого ушкодження здоров'я, смерті.

При цьому, жодне законодавство
країн-учасниць СНД, які підписали дану
Угоду, не могло поширюватись на
вищезазначених громадян, так як
останні отримали каліцтво в період дії
законодавства СРСР.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР про відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання,
пов'язаних з виконанням ними трудових
обов'язків, мають право на забезпечення
по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до вищевказаного Закону.

Відповідно до ст.5 Угоди про гарантії
прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, ця Угода поширюється на всі
види пенсійного забезпечення громадян,
які встановлені або будуть встановлені
законодавством держав-учасниць Угоди.

Відповідно до статті 3 цієї ж Угоди усі
витрати, пов'язані із здійсненням
пенсійного забезпечення за цією
Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Аналіз вищенаведених норм чинного
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, що виникли між
сторонами у даній справі, дає
можливість зробити висновок про те, що
витрати, понесені Управлінням
Пенсійного фонду України у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених ст. 26
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві, і нормами Порядку
встановлені порядок та правила
підписання актів звірки розрахунків
передбачено, що у разі відсутності
спору щодо сум виплат відшкодування
таких витрат у даному випадку
відбувається на централізованому
рівні, при цьому чинне законодавство у
разі відмови Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві у включенні до актів
звірки сум виплачених Управлінням
Пенсійного фонду України пенсій,
передбачених ст. 26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», не містить
такого способу захисту прав Пенсійного
фонду України (в особі його управлінь)
як зобов'язання відповідних відділень
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
підписати акт звірки по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, або включити суми таких
витрат до актів звірки, і норми Порядку
щодо підписання актів звірки
розрахунків підлягають застосуванню
лише при відсутності спору між Фондами.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів звірки по особовим
справам потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії в
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та прийняття до заліку
витрат на виплату таких пенсій з боку
відділень Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, тобто за
наявності спору між Фондами, такий спір
вирішується в судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, шляхом
пред'явлення на централізованому рівні
позову про стягнення цих сум, а не
шляхом пред'явлення вимог про
прийняття до заліку понесених витрат
на виплату пенсій, або вимог про
підписання актів звірки.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції зробив правильний
висновок про необґрунтованість та
безпідставність заявлених позивачем у
даній справі позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що судом першої
інстанції об'єктивно та повно з'ясовано
усі обставини справи, які доведені
належними доказами і яким надана вірна
оцінка, порушень чи неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права, які б потягли за
собою скасування чи зміну
оскаржуваної судової постанови
судовою колегією не встановлено,
колегія суддів вважає за необхідне
постанову суду першої інстанції від
12.02.2013р. у даній адміністративній
справі залишити без змін, а апеляційну
скаргу позивача залишити без
задоволення, оскільки доводи
апеляційної скарги позивача
спростовуються належними письмовими
доказами, які були досліджені судом під
час розгляду справи, і не можуть бути
підставою для скасування постанови
суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
12.02.2013р. у справі №804/1408/13-а - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення ухвали в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 20.12.2013р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко