Справа № 1605/2а-73/12
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2013-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2013 р.Справа № 1605/2а-73/12Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старостіна В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Гребінківського районного суду
Полтавської області від 26.03.2012р. по
справі № 1605/2а-73/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Гребінківському районі
Полтавської області , Управління з
координації та контролю за виплатою
пенсії Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області

про визнання причин пропущеного строку
для звернення до суду поважними,
поновлення пропущеного строку,
визнання дій
протиправними,зобов'язання суб'єкта
владних повноважень нарахувати та
виплатити недоплачену 30% надбавку до
пенсії як дитині війни;,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 13.02.2012 року звернувся до суду з
зазначеним позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Гребенківському районі Полтавської
області, Управління з координації та
контролю за виплатою пенсії Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області в якому просив
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії як дитині війни
за період з 21.06.2011 року.

Постановою Гребенківського районного
суду Полтавської області від 26 березня
2012 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням
суду, подав апеляційну скаргу, якою
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз. 4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухаши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, встановила
наступне.

Встановлено, що позивач віднесений до
соціальної групи "Дитина війни" на
підставі ст. 1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", що
підтверджено датою народження
позивача у паспорті та проти чого не
заперечував відповідач в
запереченні на позов та в
апеляційній скарзі. Позивач перебуває
на обліку у відповідача та отримував
підвищення до пенсії, як дитина війни.

Спірним у справі згідно тексту
позовної заяви є правомірність дій
відповідача щодо нарахування та
виплати позивачеві підвищення до
пенсії як дитині війни в розмірі 10%
мінімальної пенсії за віком, а не 30% на
підставі ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в період
з 21.06. 2011 року.

Статтею 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" дія даної
норми була зупинена. Однак, Рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,
що не відповідають Конституції
України, серед інших, положення статті
71 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", якими була зупинена
дія статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року № 2195-ІV (далі - Закон № 2195).

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 р. та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесені
зміни до Закону № 2195, а саме, текст ст. 6
викладений в такій редакції: "Дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни".

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп від 22.05.08 року визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема
п. 41 розділу II Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 року та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Статтею 152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Під час апеляційного провадження
з'ясовано, що Законом України від 14
червня 2011 року № 3491-6 "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" доповнені прикінцеві
положення пункту 4 певним змістом, яким
серед іншого встановлено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання п. 7 Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-6, Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№ 745 від 06.07.2011 року "Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", відповідно до п. 6
якої встановлено, що дітям війни до
пенсії проводиться підвищення у
розмірі 49,8 грн. Дана постанова набрала
чинності 23.07.2011 року та діяла до
01.01.2012 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 таке
законодавче регулювання було визнано
конституційним.

Статтею 3 Прикінцевих Положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" визначено: "Установити, що у
2012 році норми і положення статей 5 та 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік".

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України 28 грудня 2011
року прийняв постанову № 1381 "Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення", у
п. 4 якої визначено: "Установити, що
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і ";Про жертви
нацистських переслідувань") до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність".

Таке положення було визнано
конституційним з огляду на Рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012.

Колегія суддів прийшла до висновку про
безпідставність задоволення позову в
розмірі підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком згідно ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", тим більше за період з
14.08.2011 року по 13.02.2012 року, тобто поза
межами законодавчого врегулювання
даної категорії спорів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Гребенківського районного
суду Полтавської області від 26.03.2012р.
по справі № 1605/2а-73/12 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шевцова Н.В.Судді
Мінаєва О.М. Старостін В.В.