Справа № 171/822/13-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/822/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" вересня 2013 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Мірошник Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу з
обслуговування стаціонарного посту
роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області
сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання
неправомірною та скасування постанови
про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
неправомірною та скасування постанови
про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26
березня 2013 року на його адресу надійшов
лист, у якому знаходилася постанова про
адміністративне правопорушення.
Згідно постанови, складеної
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту
роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області
сержантом міліції ОСОБА_2, позивача по
справі ОСОБА_1, визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП і накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
гривень. Рішення по справі інспектор
мотивував наявністю протоколу про
скоєння адміністративного
правопорушення. Позивач, вважає, що дії
інспектора відносно нього по складанню
протоколу про адміністративне
порушення не відповідають дійсним
обставинам справи, а постанова про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності є
незаконною і підлягає скасування по
наступним підставам. 19 березня 2013 року
приблизно о 03 годині позивач, керуючи
на законних підставах автомобілем Форд
Транзит, державний номерний знак
НОМЕР_1рухався по автодорозі Київ –
Знам’янка в напрямку міста Сміла
Черкаської області. Автомобіль
зареєстровано на ОСОБА_3, але
автомобіль належить ОСОБА_4, який
придбав автомобіль в листопаді 2011 року
в місті Ковель Волинської області та
розпоряджається автомобілем на
власний розсуд на підставі довіреності
ВРМ № 046123. З дозволу ОСОБА_4 позивач
керував автомобілем і їхав до міста
Сміла в особистих інтересах. В місці
розташування стаціонарного поста ДАІ
по вул. Магістральній, смт.
Олександрівка, Кіровоградської
області, автомобіль Форд Транзит під
керуванням позивача зупинено
працівниками ДАІ. На вимогу
працівників ДАІ, позивач зупинив
автомобіль. Його було запрошено до
приміщення посту ДАІ, де співробітники
ДАІ пред'явили для ознайомлення знімки
з бази обліку, в якому зазначалось, що
автомобіль Форд Транзит, державний
знак НОМЕР_1 перебуває в розшуку на
підставі постанови про накладення
арешту на майно. Співробітники ДАІ
пояснили, що автомобіль затримується
до вирішення питання по суті. Позивачу
запропонували передати реєстраційні
документи на автомобіль. В присутності
співробітників ДАІ позивач
зателефонував ОСОБА_4 і пояснив про
арешт автомобіля і запитав дозволу
віддати працівникам ДАІ реєстраційні
документи на автомобіль. В телефонній
розмові ОСОБА_4 дозволив надати для
ознайомлення реєстраційні документи,
без передачі їх працівникам ДАІ. В
подальшому працівники стаціонарного
посту ДАІ пояснили, що машина
затримується і буде доставлена на
спеціальний майданчик для утримання
затриманого транспорту. Позивач не
перешкоджав діям співробітників ДАІ,
забрав з автомобілю власні речі і чекав
на приїзд ОСОБА_4 Працівники ДАІ
викликали евакуатор, який доправив
автомобіль Форд Транзит до місця
утримання. Позивач дочекався на приїзд
ОСОБА_4 і потім разом з ним повернувся
додому. Ніяких документів, а саме
протоколу про порушення правил
дорожнього руху відносно позивача не
складалось, ніяких постанов він не
отримував і тому для нього було
здивуванням отримання по пошті
конверту з копією постанови в справі
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 081662 від 19.03.2013 року. Вважає,
що винесена постанова також містить
недостовірні свідчення, а саме те, що
він керував автомобілем з усіма
необхідними реєстраційними
документами і пред'явив їх
співробітникам ДАІ для ознайомлення.
При арешті та затримці автомобіля,
позивач відмовився передати
співробітникам ДАІ технічний талон на
автомобіль, але це ніяким чином не
пов'язано з порушенням правил
дорожнього руху. В правилах Дорожнього
руху відсутня вимога про необхідність
передачі реєстраційних документів
співробітникам ДАІ при затримці та
арешті автомобіля, який перебуває в
розшуку. Тому на підставі
вищевказаного, позивач просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем на адресу суду надано
заперечення на позовну заяву, у якій
проти задоволення позову заперечував з
наступних підстав, а саме, вважає, що
його дії по складанню протоколу про
адміністративне правопорушення та під
час винесення постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача вчинені на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами, обґрунтовано, добросовісно, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, з урахуванням права особи на
участь в процесі прийняття рішення,
своєчасно. У своїй заяві позивач
вимагає визнати незаконною постанову
по справі про адміністративне
правопорушення серії АА1 № 081662, яку він
виніс 19.03.2013 відносно позивача, однак не
надає жодних підтверджень (доказів)
протиправності та незаконності дій під
час оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього та її розгляду. Вважаю, що
позивачем навмисно, з метою уникнення
адміністративної відповідальності за
вчинений ним проступок, були надані
неправдиві показання які він надав у
своєму позові.

У судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності. Позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
просив справу слухати у його
відсутності.

Тому судом не застосовано наслідки
неприбуття у судове засідання сторін
передбачених ст. 128 КАСУ та проведено
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Під час винесення постанови № 081662,
відповідач вважав встановленим, що о
03-00 годині 19.03.2013 року громадянин
ОСОБА_1, на 243 км керуючи автомобілем
Форд Транзит, державний номерний знак
НОМЕР_1рухався по автодорозі Київ –
Знам’янка в напрямку міста Сміла
Черкаської області, не маючи при собі
реєстраційний документ на
транспортний засіб, на підставі чого,
інспектор взводу з обслуговування
стаціонарного посту роти ДПС ДАІ в
Кіровоградській області сержант
міліції ОСОБА_2 виніс стосовно позивача
постанову в справі про адміністративне
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КУпАП, якою накладено штраф у розмірі 425
грн. Проте з таким висновком погодитись
не можливо.

Ч. 1 ст. 126 КУпроАП передбачено
відповідальність за керування
транспортним засобом особою, яка не має
при собі або не пред'явила для
перевірки посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційного
документа на транспортний засіб, а у
випадках, передбачених законодавством,
ліцензійної картки на транспортний
засіб, а також поліса (договору)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів(страхового сертифіката "Зелена
картка"), тягне за собою накладення
штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Однак, до адміністративної
відповідальності притягається особа,
винна у вчиненні адміністративного
правопорушення, вина повинна бути
підтверджена доказами.

Ст. 251 КУпроАП передбачено, що доказами
в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 19.03.2013 року,
встановлено, що ОСОБА_1. на 243 км керуючи
автомобілем Форд Транзит, державний
номерний знак НОМЕР_1рухався по
автодорозі Київ – Знам’янка в
напрямку міста Сміла Черкаської
області, не маючи при собі
реєстраційний документ на
транспортний засіб, чим порушив ч. 1 ст.
126 КУпАП.

Під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_5
зазначив, що не згоден з протоколом.

Відповідно до ст. 69 КАС України,
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є будь
які фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обстави, що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у
справ, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Суд вважає, що достатніх доказів на
спростування пояснень позивача,
викладених у позовній заяві, про те, що
він правопорушення не скоював,
відповідачем не надано.

Тому, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 126, 251, 254, 258 КУпАП,
керуючись ст.ст. 71, 88, 159, 160-163, 167 КАС
України, суд, –

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати не чинною рішення суб’єкта
владних повноважень інспектора ДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
посту роти ДПС ДАІ в Кіровоградській
області сержанта міліції ОСОБА_2 про
притягненню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладання
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн..

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 081662 від 19.03.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення
у вигляді штрафу 425 грн. - скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_6