Справа № 1505/6116/2012
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 р.Справа № 1505/6116/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Боярський Олександр Олександрович
Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т. М.,

Яковлєва О. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 01 жовтня 2012 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Білгород-Дністровської міської ради
про стягнення щорічної разової
грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

12.07.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Білгород-Дністровської міської ради
про зобов'язання відповідача сплатити
на користь позивача недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня як інваліду війни другої групи у
розмірах, передбачених ст. 12 ЗУ "Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту", за 2012 рік - 4904 грн.

Постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 01 жовтня 2012 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

15.10.2012 року ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказану постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 01 жовтня 2012 року, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права.

У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 01 жовтня 2012 року та ухвалення
нового рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Зважаючи на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята у порядку скороченого
провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС
України, апеляційний розгляд
зазначеної справи проводиться в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
інвалідом війни ІІ групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу у 2012 році була виплачена
щорічна грошова допомога до 5 травня, як
інваліду війни, в розмірі 1920 грн.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
зважаючи на наступне:

Так, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (в
редакції до 28 грудня 2007 року) щорічно до
5 травня інвалідам війни ІІ групи,
статус якого має позивач, виплачується
разова грошова допомога у розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком.

Зокрема, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»
установлено, що положення ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» у 2012
році застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

На виконання вимог вказаного Закону
прийнято постанову Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
згідно якої виплата разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
«Про жертви нацистських
переслідувань», здійснюватиметься
інвалідам II групи у розмірі 1920 грн..

Вказані положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
неконституційними не визнавались, а
тому є обов'язковими для виконання
органами державної влади.

Як встановлено матеріалами справи,
Управління праці та соціального
захисту населення
Білгород-Дністровської міської ради у
2012 році виплатило позивачу разову
грошову допомогу до 5 травня у розмірі
1920 грн., тобто у розмірі, встановленому
Кабінетом Міністрів України на 2012 рік.
(а.с. 10-11).

Таким чином, в даному випадку на період
виникнення спірних правовідносин, які
є предметом спору в цій справі, були
наявні нормативно-правові акти, які
мали однакову юридичну силу, але
по-різному встановлювали розмір
разової грошової допомоги до 5 травня
інвалідам війни ІІ групи та учасникам
бойових дій.

На підставі ст. 75 Конституції України
Верховна Рада України є єдиним органом
законодавчої влади в Україні.
Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Конституційний Суд України у пункті 3
мотивувальної частини Рішення від 3
жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: «Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована одно предметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше».

За змістом ч. 3 ст. 150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обовязковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спорів у цих
відносинах суди повинні застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в
частині стягнення з відповідача
разової грошової допомоги до 5 травня
як інваліду війни ІІ групи у розмірі,
встановленому ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», є правильним.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду -без
змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 01 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України, та оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
Бойко А.В.

Судді:
Танасогло Т. М.

Яковлєв О.В.