Справа № 254/10069/13-а
Суддя: Грачов Р. Р.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року Будьоннівський
районний суд міста Донецька в складі:

головуючого судді
Грачова Р.Р.,

при секретарі
Лисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 в
Донецькій області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління ОСОБА_2 в Донецькій області
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
посилаючись на наступні обставини.

24 листопада 2013 року о 07.35 годині
позивач керував автомобілем марки
«Шевролет Авео», реєстраційний номер
НОМЕР_1 та був зупинений працівником
УДПС РДПС ВДАЇ ДМУ сержантом міліції
ОСОБА_3, який поясний, що позивач
порушив правила ПДР, а саме не був
пристебнутий ременем безпеки, тобто
порушив п.2.3 ПДР.

24 листопада 2013 року працівником
УДПС РДПС ВДАЇ ДМУ сержантом міліції
ОСОБА_3 у відношенні позивача був
складений адміністративний протокол
серії АА2 №216096, згідно з яким від був

притягнутий до адміністративної
відповідальності та на нього накладено
адміністративне стягнення у розмірі 800
гривень.

Окрім складання вказаного протоколу
та оскаржуваної постанови сержантом
міліції ОСОБА_3 було викликано
евакуатор та його машину вилучено та
постановлено на штрафний майданчик.

Вважає дії працівника УДПС РДПС ВДАЇ
ДМУ сержанта міліції ОСОБА_3
незаконними та такими, що не
відповідають діючому законодавству з
огляду на наступне.

При ознайомленні з протоколом про
адміністративне правопорушення
позивач був здивований тим, що його
було визнано винуватим ще і за ч.1 ст. 126
КУпАП. Слід зазначити, що позивач
рухався на автомобілі без будь яких
ознак того, що автомобіль
використовується як таксі, у вказаному
автомобілі був відсутній лічильник та
будь як докази, що взагалі транспортний
засіб використовується для платного

перевезення пасажирів. Разом з тим, в
протоколі про адміністративне
правопорушення відсутні посилання

на вказані позивачем обставини і лише
зазначено, що працюючи в таксі він не
мав з собою ліцензійної картки.

Крім того, з оскаржуваної постанови
взагалі не вбачається яке
правопорушення скоїв позивач та
незрозуміло яку саме особу притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Також у протоколі відсутні відомості
стосовно тимчасового затримання
транспортного засобу.

Просив суд скасувати постанову
серії АА2 №216096 від 24.11.2013 року по справі
про адміністративне порушення та
зобов’язати повернути позивачу
автомобіль марки «Шевролет Авео»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 зі
спеціального майданчику або стоянки
ДАЇ без сплати будь яких додаткових
послуг евакуатору чи послуг по
зберіганню транспортного засобу.

Позивач в судове засідання не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
противоправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

24 листопада 2013 року інспектором ДПС
РДПС ДАЇ сержантом міліції ОСОБА_3
винесена постанова серії АА2 № 312695,
згідно до якої ОСОБА_1 був визнаний
винним у скоєнні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 126, 121 ч.5 КУпАП
України, та притягнений до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 800 гривень.

Як вбачається з вказаної постанови, 24
листопада 2013 року о 07.30 годині в місті
Донецьку по вул. Взльотній – пр.
Манежний в місті Донецьку, водій
ОСОБА_1 працюючи в таксі «Лайф», керуючи
автомобілем марки «Шевролет Авео»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 не був
пристебнутий ременем безпеки, та
працюючи в таксі не мав при собі
ліцензійної картки, чим порушив п.2.36
статтю 16 ЗУ «Про дорожній рух».

При дослідженні постанови про
адміністративне правопорушення у
відношенні ОСОБА_1 суд вбачає, що
вказана постанова не містить
відомостей, які б доводили скоєння ним
інкримінованого йому правопорушення. З
тексту постанови не вбачається, чим
саме підтверджується скоєння ОСОБА_1
адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з п.2.11 «Інструкцією
оформлення матеріалів про
адміністративне правопорушення»
затвердженої Наказом внутрішніх справ
України від 22.02.2001 року №185 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 26.03.2001 року за
№272/5463, при складанні постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, у розділі «ВСТАНОВИВ»
вказується число, місяць, рік час
скоєння адміністративного
правопорушення, викладаються
обставини та суть скоєного
правопорушення, установлені при
розгляді матеріалів адміністративної
справи.

Однак, як вбачається з оскаржуваної
постанови ОСОБА_1 притягнуто одночасно
за скоєння кількох правопорушень, та не
викладені обставини скоєння позивачем
жодного з порушень.

При цьому, за відсутності таких
доказів, інспектором не додержані
вимоги ст. ст. 251 КУпАП, яка передбачає
наявність доказів по справі про
адміністративне правопорушення. Так,
не відібрані пояснення ОСОБА_1 з
приводу правопорушень, не зазначені
дані свідків правопорушень та не
відображені їх пояснення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справа про
протиправність рішень, дій, чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Оскільки судом не встановлена
наявність будь-яких фактичних даних, на
підставі яких була б встановлена
наявність складу правопорушення в діях
ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
ОСОБА_2 в Донецькій області про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення
підлягають задоволенню.

При цьому, що стосується вимог позивача
в частині зобов’язання повернути
позивачу автомобіль марки «Шевролет
Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 зі
спеціального майданчику або стоянки
ДАЇ без сплати будь яких додаткових
послуг евакуатору чи послуг по
зберіганню транспортного засобу, суд
вважає вказані вимоги не
сформульованими, оскільки позивачем не
вказано кого саме необхідно
зобов’язати, рівно як не зазначено
місцезнаходження автомобіля, в
зв’язку з чим, вважає за необхідне в їх
задоволенні відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 122, п. 1 ч. 1 ст. 247,
ст. 251, ст. 252, ст. 288, п. 3 ч. 1 ст. 293 КпАП
України, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 10, 17, 19, 49, 50, 76, 104, 158,
159, 160, 161, 163 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління ОСОБА_2 в Донецькій області
про скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення –
задовольнити частково.

Постанову серії АА2 № 312695 від 24.11.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушень, передбачених
ч. 1 ст. 126, 121 ч.5 КУпАП України, –
скасувати.

В задоволенні інших вимог –
відмовити

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: