Справа № 2а-17430/12/2670
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Шостака
О.О.,

суддів - Горяйнова
А.М. та Желтобрюх І.Л.,

при секретарі - Лебедєвій
Ю,Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.03.2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
фінансової інспекції України у якому
просив:

- визнати протиправними дії Державної
фінансової інспекції України щодо
відмови листом від 22.10.2012 №09-16/1255
позивачу як спадкоємцю, в зв'язку із
смертю її чоловіка -ОСОБА_3, видати
довідку за встановленою формою
відповідно до вимог пункту 12 "Порядку
та умов державного обов'язкового
особистого страхування службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби в Україні", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 липня 1993 року №515 із змінами та
доповненнями, для одержання свідоцтва
про право на спадщину;

- зобов'язати Державну фінансову
інспекцію України видати позивачу як
спадкоємцю, в зв'язку зі смертю її
чоловіка - ОСОБА_3, довідку за
встановленою формою відповідно до
вимог пункту 12 "Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 5 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями,
для одержання свідоцтва про право на
спадщину;

- зобов'язати Державну фінансову
інспекцію України оформити за участю
позивача, як зі спадкоємцем у зв'язку із
смертю її чоловіка - ОСОБА_3, заяву за
встановленою формою відповідно до
вимог пункту 13 "Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 5 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями;

- зобов'язати Державну фінансову
інспекцію України видати позивачу, як
спадкоємцю в зв'язку із смертю її
чоловіка - ОСОБА_3, заяву за
встановленою формою відповідно до
вимог пункту 13 "Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями,
для подачі її до Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
"Оранта" для виплати позивачу страхової
суми згідно з підпунктом "а" пункту 7
"Порядку та умов державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 5 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями;

- зобов'язати Державну фінансову
інспекцію України здійснити інші дії,
передбачені вимогами "Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 5 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями,
а також договором №08-03-21/10809/80 від 21.09.2009
р. про проведення державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, необхідні для виплати
позивачу як спадкоємцю, в зв'язку із
смертю її чоловіка -ОСОБА_3, страхової
суми згідно підпункту "а" пункту 7
"Порядку та умов державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 5 липня
1993 року №515 зі змінами та доповненнями.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
15.03.2013 року в задоволені позовних вимог
було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятими судовими
рішеннями, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції від
15.03.2013 року та прийняте нове рішення,
яким задовольнити позов. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15.03.2013 року - скасувати,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як було встановлено судом першої
інстанції, позивач звернулась до
Державної фінансової інспекції
України з заявою від 24.09.2012 р. в якій
просила у зв'язку зі смертю її чоловіка
ОСОБА_3, який обіймав посаду Голови
Головного контрольно-ревізійного
управління України, надати їй, як
спадкоємцю довідку за встановленою
формою для одержання свідоцтва про
право на спадщину, та просила здійснити
оформлення заяви за встановленою
формою з метою подачі її страховику для
вирішення питання про виплату
страхової суми у зв'язку зі смертю
чоловіка під час виконання службових
обов'язків на посаді Голови Головного
контрольно-ревізійного управління
України.

Листом Державної фінансової інспекції
України від 22.10.2012 р. №09-16/1255 було
повідомлено позивача про відсутність
підстав для видачі їй довідки про те, що
ОСОБА_3 був застрахований за державним
обов'язковим особистим страхуванням
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби, оскільки
договір страхування між Головним
контрольно-ревізійним управлінням
України та Відкритим акціонерним
товариством Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" від 21.09.2009 р.
№08-03-21/10809/80, укладений на виплату
страхових сум за державним
обов'язковим особистим страхуванням
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби у 2009 році
за страхові випадки, які сталися у 2007-2008
роках щодо працівника КРУ в АР Крим та
двох працівників КРУ в Тернопільській
області. Крім того, в зв'язку з
внесенням Кабінетом Міністрів України
у 2009 році змін до порядку страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби Відкрите
акціонерне товариство Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
вилучена з переліку страховиків, на які
покладено проведення державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби,
відповідно у 2009 році закупівля послуг
страхування Головним
контрольно-ревізійним управлінням
України у Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" не
здійснювалась, державне обов'язкове
особисте страхування службових осіб
державної контрольної служби не
проводилось.

Не погоджуючись з вищевикладеними
обставинами, позивач звернувся до суду
з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд прийшов
до висновку про необхідність відмовити
в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволені адміністративного позову,
Окружний адміністративний суд міста
Києва дійшов висновку, що оскільки
сторонами в договорі від 21.09.2009 р.
№№08-03-21/10809/80 встановлені всі його
істотні умови, визначено страхові
випадки, на які поширює дію зазначений
договір, що сталися у 2007-2008 році та
стосуються визначених осіб, суд дійшов
висновку, що цей договір не міг
поширюватись на страхові випадки, які
ним не були передбачені. Оскільки на
момент смерті ОСОБА_3 вказана подія не
обумовлена укладеним договором
страхування як страховий випадок,
відповідно страхове відшкодування за
фактом його смерті на підставі
вказаного договору не може бути
виплачене в силу відсутності такого.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком Окружного адміністративного
суду міста Києва, виходячи з
наступного.

Згідно вимог ст.979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно вимог підпункту 1) п.1 ст. 980
Цивільного кодексу України предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з життям, здоров'ям,
працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування).

Згідно вимог ст. 982 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору
страхування є предмет договору
страхування, страховий випадок, розмір
страхової суми, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату у разі
настання страхового випадку (страхова
сума), розмір страхового платежу і
строки його виплати, строк договору та
інші умови, визначені актами
цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону
України «Про державну
контрольно-ревізійну службу», в
редакції, що діяла на час обіймання
ОСОБА_3 посади Голови Головного
контрольно-ревізійного управління
України та на момент його смерті, усі
службові особи державної
контрольно-ревізійної служби
підлягають державному обов'язковому
страхуванню за рахунок коштів
державного бюджету на випадок загибелі
або смерті на суму десятирічного
грошового утримання за останньою
посадою, а в разі поранення, контузії,
травм або каліцтва, захворювання чи
інвалідності, що сталися у зв'язку з
виконанням службових обов'язків, у
розмірі від шестимісячного до
п'ятирічного грошового утримання за
останньою посадою залежно від ступеня
втрати працездатності.

Порядок та умови страхування службової
особи державної контрольно-ревізійної
служби встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Аналогічна норма має місце і в ст. 17
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні».

Пунктом 2 Постанови КМУ від 05 липня 1993 р.
№515 затверджено Порядок та умови
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби, надалі
Порядок.

Згідно Порядку, в редакції, що діяв на
час обіймання ОСОБА_3 посади Голови
Головного контрольно-ревізійного
управління України та на момент його
смерті, а саме згідно вимог п.1 Порядку,
державне обов'язкове особисте
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної Йлужби в Україні
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Згідно вимог п.2 Порядку державному
обов'язковому особистому страхуванню
підлягають службові особи Головного
контрольно-ревізійного управління
(ГоловКРУ), контрольно-ревізійних
управлінь у республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
контрольно-ревізійних підрозділів
(відділів, груп) у районах, містах,
районах у містах (надалі-застраховані).

Згідно вимог п.З Порядку державне
обов'язкове особисте страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби
здійснюється страховиками, які
одержали відповідну ліцензію в
Державній комісії з регулювання ринків
фінансових послуг (в Нацкомфінпослуг в
редакції від 22.08.2012).

Матеріали срави свідчать, що на
виконання наведених норм
законодавства, 21.09.2009 Головне
контрольно-ревізійне управління
України (Страхувальник) уклало з
Відкритим акціонерним товариством
Національною акціонерною страховою
компанією «Оранта» (Страховик) договір
№08-03-21/10809/80 про проведення державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, який набрав чинності з моменту
його підписання (21.09.2009 року) і діяв до
31.12.2009 року.

Предметом даного Договору було
проведення державного обов'язкового
особистого страхування службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби в Україні відповідно до Порядку
та умов державного обов'язкового
особистого страхування службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби в Україні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.07.93 №515 із змінами та доповненнями
(п. 1.1 Договору), а об'єктом страхування
життя, здоров'я та працездатність
службових осіб Головного
контрольно-ревізійного управління,
контрольно-ревізійних управлінь у
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, контрольно-ревізійних
підрозділів (відділів, груп) у районах,
містах, районах у містах (п.1.2 Договору).

Таким чином, твердження
Держфінінспекції України, що у 2009 році
закупівля ГоловКРУ України послуг
страхування не здійснювалась та,
відповідно, державне обов'язкове
особисте страхування службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби України не проводилось, а також
висновок суду, що укладений 21.09.2009 між
Головним контрольно-ревізійним
управлінням України (Страхувальник) та
Відкритим акціонерним товариством
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» (Страховик) договір
№08-03-21/10809/80 про проведення державного
обов'язкового особистого страхування
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, зі строком дії з 21.09.2009 по
31.12.2009, на страховий випадок з ОСОБА_3 -
його смерть у зв'язку з виконанням
службових обов'язків період служби, не
розповсюджується - винесене з
порушенням судом наведених вище норм
законодавства.

В обґрунтування відмови в задоволені
адміністративного позову, Окружним
адміністративним судом міста Києва у
своїй постанові від 15 березня 2013 року
також зазначено, що позивачем не було
надано до Держфінінспекції України
всіх документів, а саме: не надання
позивачем висновку спеціаліста у
галузі судово-медичної експертизи №
436Ж від 12.03.2013, який мав значення для
вирішення питання про видання довідки,
оформлення заяви та вчинення інших дій
з метою отримання страхового
відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком Окружного адміністративного
суду міста Києва, виходячи з
наступного.

Так, згідно вимог п.а) п.7 Порядку
Страховик виплачує страхові суми у
разі загибелі або смерті
застрахованого у зв'язку з виконанням
службових обов'язків у період служби
або протягом року після звільнення з
неї його спадкоємцям - у розмірі
десятирічного грошового утримання
застрахованого за останньою посадою,
яку він займав.

Згідно вимог п.9 Порядку виплата
страхових сум проводиться у семиденний
термін з дня одержання страховиком
всіх необхідних документів від
застрахованого або його спадкоємців.

Згідно вимог п. 12 Порядку у разі
загибелі або смерті застрахованого
орган контрольно-ревізійної служби, де
працював застрахований, видає
спадкоємцям довідку за встановленою
формою (додаток №1) для одержання
свідоцтва про право на спадщину.

Згідно вимог п.13 Порядку для вирішення
питання про виплату страхової суми у
випадках, передбачених пунктом 7 цього
Порядку та умов, застрахований або його
спадкоємець оформлюють у відповідному
органі контрольно-ревізійної служби та
подають страховику заяву за
встановленою формою (додаток №2), а
також пред'являють документ, що
засвідчує особу, у разі загибелі або
смерті застрахованого - копію
свідоцтва про смерть застрахованого,
свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи викладене, вбачається, що
обов'язку щодо надання висновку
спеціаліста у галузі судово-медичної
експертизи № 436Ж від 12.03.2013, на момент
розгляду Держфінінспекціїєю України
заяви позивача, Порядком та умовами
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.07.93
№515 із змінами та доповненнями, не
передбачено. Зі сторони
Держфінінспекції України такої вимоги
не ставилось.

Враховуючи, що по відношенню до ОСОБА_3
в період його роботи на посаді Голови
Головного контрольно-ревізійного
управління України і на день його
смерті було здійснено державне
обов'язкове особисте страхування
відповідно до Порядку та умов
державного обов'язкового особистого
страхування службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.07.93
№515 із змінами та доповненнями,
звернення позивача до Голови
Держфіінспекції України із зазначеною
вище заявою від 24.09.2012 року було
здійснено у повній відповідності та у
спосіб, визначений чинним
законодавством, колегія суддів
приходить до висновку, що дії
Держфіінспекції України у формі
відмови листом №09-16/1255 від 22.10.2012 року в
задоволені заяви від 24.09.2012 року про
надання позивачу, як спадкоємцю,
довідки за встановленою формою для
одержання свідоцтва про право на
спадщину та у послідуючому здійснити
оформлення, за участі позивача, заяви
за встановленою формою з метою подачі
її страховику -ВАТ HACK «Оранта» для
вирішення питання про виплату
страхової суми у зв'язку із смертю
ОСОБА_3 під час виконання ним службових
обов'язків на посаді Голови Головного
контрольно-ревізійного управління
України - є незаконними.

З огляду на наведене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. В зв'язку з цим колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 15.03.2013 року - скасувати та
прийняти нове рішення, яким частково
зодольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15.03.2013 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Державної фінансової інспекції
України про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя

Шостак О.О.

Судді:

Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.