Справа № 764/8004/13-а
Суддя: Фисюк О. І.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №764/8004/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року Ленінський
районний суд міста Севастополя в
складі:

головуючого - судді Фисюк О.І.

при секретарі – Цукановій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя про
зобов’язання до здійснення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації м. Севастополя, просить
зобов’язати відповідача виплачувати
щомісячно допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку (до 26 червня 2015 року) в розмірі не
менш прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей у віці до шести
років; зобов’язати відповідача
зробити перерахунок нарахованих сум
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 01.02.2013 року по 01.08.2013 року
відповідно до Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування у зв’язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» на
рівні не менш прожиткового мінімуму на
місяць; стягнути з відповідача
невиплачену суму державної допомоги у
розмірі 5052 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
До народження дитини позивач
працювала, була застрахована в системі
загальнообов'язкового соціального
страхування та звернулася в Управління
праці і соціального захисту населення
Ленінського району м. Севастополя із
заявою про виплату їй щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей у віці до шести
років. Вважає, що фактично у 2012 році
питання порядку та розміру виплат
допомоги застрахованим особам
одночасно регулюються статтями 41,43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (спеціальний Закон) та
статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (загальний
Закон). Відповідач згідно заяви ОСОБА_1
прийняв рішення про нарахування
позивачу державної допомоги по догляду
за дитиною в розмірі, визначеному як
різниця між 100% прожиткового мінімуму
для працездатної особи і
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї з розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. Проте згідно ст. 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
розмір даної державної допомоги
визначений як сума не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Згідно ЗУ «Про бюджет на 2012
рік» прожитковий мінімум для дітей у
віці до шести років з 01.01.2013 р. становить
972 грн. Позивач вважає рішення
відповідача про призначення їй
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років у розмірі 130
грн. неправомірним, оскільки
правовідносини між нею та відповідачем
мають регулюватися ст. 42 та ст. 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", оскільки
зазначений Закон є спеціальним для
регулювання відносин для
застрахованих осіб. Позивач вважає, що
призначення розміру державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку без
урахування змін у законодавстві є
неприпустимим і що діями відповідача
грубо порушені її права та права її
родини на достатній життєвий рівень.

Представник позивача у судове
засідання не з’явилась, про час та
місце розгляду справи сповіщена
належно, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, про час та місце
розгляду справи сповіщений належно,
причин неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
матір’ю малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

10.07.2013 р. позивач звернулась до УПСЗН
Ленінської РДА із заявою про
проведення перерахунку та доплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та у
майбутньому виплачувати допомогу у
розмірі, не менш, ніж прожитковий
мінімум для дитини відповідного віку
(а.с.6).

19.07.2013 УПСЗН Ленінської РДА надало
відповідь, згідно з якою розрахунок
суми допомоги здійснювався
обґрунтовано, відповідно до положень
законів, а саме до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», яка визначає, що допомога по
нагляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні 6 місяців, але
не менше 130 гривень (а.с.7).

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-УІ "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107) правовідносини щодо
виплати допомоги регулювались Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми від 21.11.1992 № 2811-XII (далі - Закон №
2811), дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" від
18.01.2001 № 2240-Ш (далі - Закон № 2240), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240 було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-УІ
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811 та Закону № 2240. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811 його
дію поширено на застрахованих осіб, а
із Закону № 2240 було виключено статті
40-44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня визнав неконституційними
низку положень Закону № 107, в тому числі
й пункт 25 розділу II Закону № 107 щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107 було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати допомоги з
червня 2012 року особі, яка застрахована
у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин суд дійшов висновку, що на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі поширюються норми спеціального
Закону, яким є Закон № 2240.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
частині зобов'язання Управління праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
та виплату встановленого розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" з 01.02.2013 по час ухвалення
постанови суду з урахуванням
проведених в зазначений період виплат.

Вимоги позивача про зобов'язання
виплатити суму недоплаченої допомоги в
конкретній сумі задоволенню не
підлягають, оскільки згідно позиції
Вищого адміністративного суду України
суд не є органом, повноважним
здійснювати розрахунок сум
недоплаченої допомоги та стягувати її
з відповідача. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії чи бездіяльність
протиправними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум допомоги
відповідно до закону, а не визначати
конкретні суми до стягнення; суд не
може підміняти орган державної влади
та перебирати на себе повноваження
щодо вирішення питань, які
законодавством віднесені до
компетенції цього органу державної
влади.

Вимоги позивача про зобов'язання
відповідача виплачувати щомісячно
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не меш прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей у віці до 6
років до 26 червня 2015 року задоволенню
не підлягають, оскільки судовому
захисту підлягають тільки порушені
права, а не їх захист на випадок
можливого порушення прав у
майбутньому.

У відповідності до ст. 94 ч.3 КАС
України на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню з відповідача судові витрати
пропорційно задововленим вимогам в
сумі 34,41 грн.

На підставі ч.1 ст.15 Закону України
«Про державну допомогу сім`ям з
дітьми», керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 161-163
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя про
зобов’язання до здійснення певних дій
задовольнити частково.

Зобов”язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату встановленого розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст.43 Закону України з
01.02.2013 року до 01.08.2013 року з урахуванням
проведених в зазначений період виплат.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної державної
адміністрації міста Севастополя на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі
34,41 грн.

Постанова суду може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня отримання її
копії сторонами по справі шляхом
подання апеляційної скарги до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м.Севастополя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення постанови суду,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
О.І.Фисюк