Справа № 118/1182/13-а
Суддя: Сич М. Ю.
Дата ухвалення: 2013-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУДАЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
Справа № 118/1182/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2013 року

м. Судак

Суддя Судацького міського суду
Автономної Республіки Крим Сич М.Ю.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Судаку Автономної Республіки Крим
про визнання неправомірними дії,
зобов’язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернувся в липні 2013 року до
суду з позовною заявою до управління
Пенсійного фонду України в м.Судаку про
визнання дій щодо відмови про
призначення пенсії із зниженням
пенсійного віку як ліквідатору аварії
на ЧАЕС неправомірними, зобов’язання
провести йому нарахування пенсії як
ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС
віднесеному до 2 категорії із зниженням
пенсійного віку відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із моменту виникнення
права.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що в
періоди з 13 липня по 13 серпня 1986 року, з
14 серпня по 31 серпня 1986 року, з 02 жовтня
по 02 листопада 1986 року він працював
водієм з перевозки будівельників та
експлуатуючого персоналу з с.
Берестянка Бородищенського району
Київської області безпосередньо на
ЧАЕС.

При зверненні до відповідача із заявою
про призначення йому пенсії із
зменшенням пенсійного віку відповідно
до вимог статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» йому було
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
первинних документів, які
підтверджують період його роботи в
зоні відчуження.

Ухвалою судді Судацького міського суду
від 29 травня 2013 року справу вирішено
розглядати в порядку скороченого
провадження, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до вимог
ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, вважаю, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач в періоди
з 13 липня по 13 серпня 1986 року, з 14 серпня
по 31 серпня 1986 року, з 02 жовтня по 02
листопада 1986 року він працював водієм з
перевозки будівельників та
експлуатуючого персоналу з с.
Берестянка Бородищенського району
Київської області безпосередньо на
ЧАЕС.

Участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
підтверджується посвідченням
(категорії 2) серії А № 366642 від 31 січня
2003 року.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із
заявою про призначення йому пенсії із
зниженням пенсійного віку відповідно
до вимог статті 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Відповідачем йому відмовлено в
задоволені заяви із посиланням на
відсутність первинних документів, що
підтверджують факт перебування у зоні
відчуження.

Відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням

пенсійного віку, встановленого для
одержання державних пенсій: учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
які працювали у зоні відчуження з
моменту аварії до 1 липня 1986 року
незалежно від кількості робочих днів, а
з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не
менше 5 календарних днів зменшується
вік на 10 років.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
передбачено, що до заяви про
призначення пенсії за віком додається,
у тому числі посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та довідка про
період (періоди) участі в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, форма якої затверджена постановою
Державного Комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09.03.88 N 122;
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи (при
призначенні пенсії із використанням
норм статті 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Факт участі позивача в
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС в період з 5 по 10
травня 1986 року підтверджується
наказами № 28 від 11 липня 1986 року, № 47
від 04 серпня 1986 року, б/н від 25 вересня
1986 року по Судацькому АТП-1119,
відповідно до яких ОСОБА_1 був
відряджений у якості водія з перевозки
будівельників та експлуатуючого
персоналу з с. Берестянка
Бородищенського району Київської
області безпосередньо на ЧАЕС в в
періоди з 13 липня по 13 серпня 1986 року, з
14 серпня по 31 серпня 1986 року, з 02 жовтня
по 02 листопада 1986 року.

Крім того, за змістом частини 2 статті 14
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
категорія 2 особи, постраждалої
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановлюється учасникам ліквідації
аварії при їх роботі з моменту аварії
до 1 липня 1986 року - незалежно від
кількості робочих днів.

Єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та надає право на користування
пільгами, встановленими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у тому числі призначення пенсії зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення «Учасник
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Як видно з матеріалів справи,
посвідчення учасника ліквідації
наслідків на Чорнобильній АЕС 2
категорії позивачу видано 31 січня 2003
року.

Отже, в даному випадку Управління
Пенсійного фонду України в місті
Судаку безпідставно зводить спір до
встановлення статусу громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що не відноситься до
компетенції відповідача.

Беручи до уваги встановлені факти та
відповідні їм правовідносини, вважаю,
що дії управління Пенсійного фонду
України в м.Судаку щодо відмови у
призначенні пенсії із зниженням
пенсійного віку як ліквідатору аварії
на ЧАЕС позивачу є незаконними,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи наявні правові підстави для
призначення пенсії відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 17, 22, 46, 55 Конституції
України, керуючись ст.ст. 7-12, 69-71, 94, 158-160,
162, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Судаку Автономної Республіки Крим
про визнання неправомірними дії,
зобов’язання здійснити певні дії –
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Судаку АР
Крим щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні
пенсії із зниженням пенсійного віку як
ліквідатору аварії на ЧАЕС.

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Судаку АР Крим
здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 як
ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії із зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
М. Ю. Сич