Справа № 808/8395/13-а
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року о 16 год. 08 хв.Справа №
808/8395/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мінаєвої К.В.

за участю секретаря судового засідання
Плєшкова Д.В.

за участю представників:

позивача - Щедріна О.П., Авраменка Ю.М.,

відповідача - Перегуди О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД»

до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД» (далі -
позивач) до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
(далі - відповідач), в якому позивач
просить суд:

- визнати протиправними дії
посадових осіб відповідача при
складанні акту перевірки ЦОД «Меотіда»
№000262 від 09.07.2013 р.;

- визнати протиправною та
скасувати постанову відповідача №000169
від 15.07.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на відсутність порушень,
встановлених відповідачем під час
перевірки, оскільки ТОВ «Меотіда ЛТД»
через дитячий оздоровчий центр
«Меотіда» здійснює діяльність з
надання комплексу послуг з
оздоровлення дітей, в який входить і
харчування, а не реалізацію продуктів.
Вказує, що відповідачем неправомірно
перевірено підприємство позивача,
оскільки договори про придбання
путівок, надання послуг укладені між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД» з
одного боку та юридичними особами,
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності з
іншого, які не є споживачами в
розумінні Закону України «Про захист
прав споживачів». В судовому засіданні
представники позивача підтримали
позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В
обґрунтування заперечень зазначає, що
в ході перевірки 09.07.2013 р. встановлено
порушення позивачем норм ст.ст. 6, 15
Закону України «Про захист прав
споживачів», пп.17, 21 «Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.06 р.
№833, а саме: для виготовлення страв
використовувалась плодоовочева
продукція без інформації в обсязі,
передбаченому законодавством, у
будь-якій наочній формі про
найменування та місцезнаходження
виробника продукції, дату збору, строк
придатності до споживання, вміст або
відсутність у складі продукту
генетично-модифікованих компонентів,
найменування нормативного документу,
вимогам якого повинна відповідати
продукція тощо. Просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

09.07.2013 р. спеціалістами Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області проведена планова
перевірка дотримання законодавства
про захист прав споживачів Дитячим
оздоровчим центром «Меотіда» ТОВ
«Меотіда ЛТД» за адресою: Запорізька
область, Приморський район, с.
Набережне, вул. Д.Бідного, 20. Планова
перевірка проводилась на підставі
наказу відповідача №174 від 08.07.2013р. і
направлення на проведення перевірки
№000405 від 08.07.2013 р. (копії додаються).

За наслідками планової перевірки був
складений Акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів № 000262 від 09.07.2013 р. В ході
перевірки 09.07.2013р. встановлено, що
позивачем порушено норми ст.ст. 6, 15
Закону України «Про захист прав
споживачів», п.п.17, 21 «Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.06 р.
№833, а саме: для виготовлення страв
використовувалась плодоовочева
продукція без інформації в обсязі,
передбаченому законодавством у
будь-якій наочній формі про
найменування та місцезнаходження
виробника продукції, дату збору, строк
придатності до споживання, вміст або
відсутність у складі продукту
генетично-модифікованих компонентів,
найменування нормативного документу,
вимогам якого повинна відповідати
продукція тощо. Оскільки представником
Позивача під час перевірки не була
надана супровідна документація щодо
якості та безпеки продукції, де має
міститися відповідна інформація, а
споживче маркування взагалі було
відсутнє, використання такої продукції
для виготовлення страв, які вживають
діти, вважається небезпечним.

Приписом Акту перевірки було
заборонено реалізацію вищезазначеної
продукції за відсутністю документів,
що засвідчують її відповідність
вимогам нормативних документів,
додержання яких відповідно до
законодавства є обов'язковим (з
приміткою «допускається за постановою
адміністративного суду»). За
результатами перевірки до позивача
було застосовано санкцію, передбачену
ст.23 Закону України «Про захист прав
споживачів» 1281,78 грн.

15.07.2013 р. до відповідача надійшов лист
від позивача з повідомленням про
виконання недоліків, виявлених під час
перевірки, наданням накладної №СВ-0000003
від 09.07.2013 р. на повернення товару
постачальнику та проханням до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області не
подавати позов до адміністративного з
цього питання.

25 липня 2013 року вказана постанова була
оскаржена до Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів.24 вересня 2013 року позивачем
була отримана відповідь Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів, якою скарга була
залишена без задоволення.

Не погодившись з діями під час
проведення перевірки та прийнятою
постановою, позивач звернувся до суду.

З матеріалів справи судом встановлено,
що підставою для винесення
оскаржуваної постанови стали висновки
відповідача про порушення ТОВ «Меотіда
ЛТД» ст.6, 15 Закону України «Про захист
прав споживачів», пп.17, 21 «Порядку
провадження торгівельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів».

Суд зазначає, що Закон України «Про
захист прав споживачів» регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Стосовно посилань представника
позивача на п.22 ч.1 ст.1 Закону України
«Про захист прав споживачів» та на те,
що оскільки споживачем продукції, яку
реалізує ДОЗ «Меотіда» є юридичні
особи, які придбавають путівки на
оздоровлення дітей, на позивача не
поширюється дія Закону України «Про
захист прав споживачів», суд зазначає
наступне.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Разом з тим, у разі придбання путівок на
оздоровлення в ДОЦ «Меотіда»
юридичними особами, кінцевим
споживачем вказаної послуги є саме
споживач - фізична особа, яка проходить
курс оздоровлення та відпочинку в ДОЦ
«Меотіда». Отже, суд дійшов висновку, що
на позивача поширюється дія Закону
України «Про захист прав споживачів». А
отже, посилання позивача на
протиправність дій відповідача при
проведенні перевірки та при складанні
акту перевірки №000262 від 09.07.2013 р. є
необґрунтованими та такими, що не
підтверджуються матеріалами справи, а
тому суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Проте, суд вважає необґрунтованими
висновки відповідача про порушення
позивачем ст.6, 15 Закону України «Про
захист прав споживачів», пп.17, 21
«Порядку провадження торгівельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів», з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виробник, виконавець) зобов'язаний
передати споживачеві продукцію
належної якості, а також надати
інформацію про цю продукцію.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач має
право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.
Відповідно ч.2 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів» інформація про
продукцію повинна містити:

1) назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;

2) найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція;

3) дані про основні властивості
продукції, а щодо продуктів харчування
- про склад (включаючи перелік
використаної у процесі їх виготовлення
сировини, в тому числі харчових
добавок), номінальну кількість (масу,
об'єм тощо), харчову та енергетичну
цінність, умови використання та
застереження щодо вживання їх окремими
категоріями споживачів, а також іншу
інформацію, що поширюється на
конкретний продукт;

4) відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами;

5) позначку про наявність або
відсутність у складі продуктів
харчування генетично модифікованих
компонентів;

6) дані про ціну (тариф), умови та правила
придбання продукції;

6-1) виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності;

7) дату виготовлення;

8) відомості про умови зберігання;

9) гарантійні зобов'язання виробника
(виконавця);

10) правила та умови ефективного і
безпечного використання продукції;

11) строк придатності (строк служби)
товару (наслідків роботи), відомості
про необхідні дії споживача після їх
закінчення, а також про можливі
наслідки в разі невиконання цих дій;

12) найменування та місцезнаходження
виробника (виконавця, продавця) і
підприємства, яке здійснює його
функції щодо прийняття претензій від
споживача, а також проводить ремонт і
технічне обслуговування.

Згідно ч.8 ст.15 Закону України «Про
захист прав споживачів» продавець не
звільняється від відповідальності у
разі неодержання ним від виробника
(імпортера) відповідної інформації про
товар.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.23 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
порушення законодавства про захист
прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за
відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.17 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№833 від 15.06.2006 р., забороняється продаж
товарів, що не мають відповідного
маркування, етикетування або
інструкції про їх застосування (в
установлених випадках), а також
належного товарного вигляду, на яких
строк придатності не зазначено або
зазначено з порушенням вимог
нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.
Згідно п.21 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів суб'єкт
господарювання зобов'язаний, зокрема,
надавати споживачеві (покупцеві) у
доступній формі необхідну, достовірну
та своєчасну інформацію про товари.

Пунктом 1 Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів, передбачено, що ці
Порядок та правила визначають загальні
умови провадження торговельної
діяльності суб'єктами оптової
торгівлі, роздрібної торгівлі,
закладами ресторанного господарства,
основні вимоги до торговельної мережі,
мережі закладів ресторанного
господарства і торговельного
обслуговування споживачів (покупців),
які придбавають товари у підприємств,
установ та організацій незалежно від
організаційно-правової форми і форми
власності, фізичних осіб - підприємців
та іноземних юридичних осіб, що
провадять підприємницьку діяльність
на території України. Відповідно до п.1
Правил роботи закладів (підприємств)
ресторанного господарства цими
Правилами регламентуються основні
вимоги щодо роботи суб'єктів
господарської діяльності (закладів,
підприємств) усіх форм власності, що
здійснюють діяльність на території
України у сфері ресторанного
господарства.

З наданого до матеріалів справи
свідоцтва про державну атестацію
дитячого закладу оздоровлення та
відпочинку серії ІІІ-АР №00321 від 09.10.2012
р., «Дитячий заклад оздоровлення та
відпочинку «Меотіда» визнано дитячим
закладом оздоровлення та відпочинку,
присвоєно другу категорію.

Суд, дослідивши надані до матеріалів
справи зразки договорів на придбання
путівок на послуги по оздоровленню,
встановив, що п.1.1 договору передбачено,
що виконавець ТОВ «Меотіда ЛТД» надає
замовнику в оздоровчий сезон 2013 року з
03 липня по 23 липня 2013 року послуги з
оздоровлення та відпочинку дітей в ДОЦ
«Меотіда».

Суд зазначає, що оскільки позивачем
надаються саме комплексні послуги з
оздоровлення та відпочинку дітей в ДОЦ
«Меотіда», до яких зокрема входить і
харчування, то вказана комплексна
послуга, а не продукти, з яких
виготовлено страви, є продукцією в
розумінні Закону України «Про захист
прав споживачів».

Враховуючи наведене, відповідач
помилково ототожнює продукти та
сировину, з якої виготовляються страви
у дитячому оздоровчому закладі, з
продукцією, яка реалізується у
закладах торгівлі, тому висновки про
порушення позивачем ст.6, 15 Закону
України «Про захист прав споживачів» є
необґрунтованими, а до вказаних
правовідносин не застосовуються
положення Порядку провадження
торгівельної діяльності та правил
торговельного обслуговування на ринку
споживчих товарів та положення Правил
роботи закладів (підприємств)
ресторанного господарства, на
порушення яких вказував представник
відповідача в своїх поясненнях.

Водночас, спільним наказом
Міністерства охорони здоров'я України
та Міністерства освіти і науки України
№232/329 від 01.06.2005 р., затверджено Порядок
організації харчування дітей у
навчальних та оздоровчих закладах
(далі-Порядок). Вказаний Порядок
визначає механізм організації
харчування дітей у навчальних та
оздоровчих закладах незалежно від їх
підпорядкування, типу і форми
власності, і є спеціальним нормативним
актом, що регулює дані правовідносини.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що
процес організації харчування дітей у
навчальних та оздоровчих закладах
складається з: відпрацювання режиму і
графіка харчування дітей; визначення
постачальників продуктів харчування і
продовольчої сировини; приймання
продуктів харчування і продовольчої
сировини гарантованої якості;
складання меню-розкладу; виготовлення
страв; проведення реалізації готових
страв і буфетної продукції; надання
дітям готових страв і буфетної
продукції; ведення обліку дітей, які
отримують безоплатне гаряче
харчування, а також гаряче харчування
за кошти батьків; контроль за
харчуванням; інформування батьків про
організацію харчування дітей у
закладі. Відповідно до п.4
відповідальними за організацію
харчування дітей у навчальних та
оздоровчих закладах незалежно від
підпорядкування, типів і форм
власності, за матеріально-технічний
стан харчоблоку (їдальні, буфету),
додержання вимог санітарного
законодавства є засновники (власники),
керівники цих закладів та організації
(підприємства), що забезпечують
харчування дітей.

Відповідно до п.14 Порядку
відповідальність за безпеку і якість
продуктів харчування та продовольчої
сировини, готової продукції
покладається на постачальника,
організацію (підприємство), що
забезпечують харчування учнів, або
керівника закладу, якщо працівники
харчоблоку входять до штатного розпису
закладу, відповідно до Закону України
«Про якість та безпеку харчових
продуктів та продовольчої сировини».
Згідно до п.15 Порядку продукти
харчування та продовольча сировина
повинні надходити до навчальних та
оздоровчих закладів разом із
супровідними документами, які свідчать
про їх походження та якість (накладні,
сертифікати відповідності, висновки
санітарно-епідеміологічної експертизи
тощо). Відповідно до п.19 керівником
закладу (навчального, оздоровчого,
підприємства громадського харчування
або організації, що надає послуги з
харчування дітей) затверджуються
примірні двотижневі меню, які
погоджуються з територіальною
установою державної
санітарно-епідеміологічної служби.

Позивачем до матеріалів справи на
підтвердження здійснення комплексних
послуг з оздоровлення та відпочинку
дітей надано меню на 23.07.2013 р.,
сертифікат відповідності на надання
послуг харчування їдальні та додаток А
до сертифіката відповідності,
перспективне меню дитячого
оздоровчого закладу (погоджене з
головним державним санітарним лікарем
у Якимівському, Приазовському та
Приморському районах). На
підтвердження якості та походження
сировини, з якої виготовлялися страви,
позивачем надані накладні, сертифікат
відповідності, протоколи про вміст
нітратів та залишкових пестицидів в
продукції рослинництва.

Суд зазначає, що чинне законодавство не
передбачає обов'язку суб'єкта
господарювання, який надає комплексні
послуги з оздоровлення та відпочинку
дітей, при здійсненні харчування
надавати споживачам інформацію з яких
саме продуктів готувалася та чи інша
страва.

Крім того, суд зазначає, що ані в акті
перевірки, ані при розгляді справи в
суді представник відповідача не зміг
пояснити, які саме документи не було
надано позивачем під час перевірки для
встановлення необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, а які були відсутні.

Таким чином, суд зазначає, що позивач
надає комплексні послуги з
оздоровлення та відпочинку дітей в ДОЦ
«Меотіда» до складу якого входить і
харчування, не здійснює роздрібної
торгівлі харчовими продуктами та не
здійснює надання послуг у сфері
ресторанного господарства. Отже,
висновки відповідача про порушення
позивачем вимог ст.6, 15 Закону України
«Про захист прав споживачів», пп.17, 21
«Порядку провадження торгівельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів» є необґрунтованими та такими,
що прийняті при помилковому розумінні
норм чинного законодавства.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність свого рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваної постанови відповідач
діяв необґрунтовано, тобто без
врахування всіх обставин, які мають
значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області про
визнання протиправними дій та
скасування постанови задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
№000169 від 15.07.2013 р.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Меотіда ЛТД»
судовий збір в розмірі 172,05 грн. (сто
сімдесят дві гривні 05 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.В.
Мінаєва