Справа № 806/7232/13-а
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7232/13-a

категорія 5.2.2

23 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лавренчук О.В. ,

за участю
секретаря - Бортнік О.Г.,

за участю
представників позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА" до
Житомирської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
картки відмови №101050000/2013/00064 від 19.09.2013
р. і рішення від 19.09.2013 р. №101050000/2013/300047/1,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА"
звернулося з позовом до Житомирської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску
товарів, транспортних засобів через
митний кордон України від 19.09.2013 року
№101050000/2013/00064 та визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів від 19.09.2013 р. №101050000/2013/300047/1.

В судовому засіданні представник
позивача свої позовні вимоги підтримав
в повному обсязі і пояснив, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА",
відповідно до Договору № 02/09-13 від
02.09.2013 року та Специфікації №1 від
02.09.2013 року імпортує на територію
України вироби з пластмас для
пакування та транспортування товарів.
19.09.2013 року, Житомирська митниця
Міндоходів безпідставно відмовила в
митному оформленні та пропуску
товарів, що ввозилися через митний
кордон України у зв'язку із
невідповідністю обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару. Як зазначив представник
позивача, було подано нову митну
декларацію про митне оформлення товару
"під гарантійне зобов'язання", в якій
позивач задекларував цей же товар за
митною вартістю та сплатив всі митні
платежі згідно з митною вартістю цих
товарів. На підставі такого рішення
представник позивача був змушений
розмитнити всю партію товару та
додатково сплатити 34659,11 грн. митних
платежів.

Представник Житомирської митниці,
проти позову заперечив і пояснив, що
при проведенні митного оформлення
зазначеного Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА"
уповноваженими особами Житомирської
митниці Міндоходів було встановлено,
що подані митні декларації не
підлягають митному оформленню у
зв'язку з невідповідністю обраного
декларантом визначення митної
вартості товару, оскільки документи
містять ряд розбіжностей: в інвойсі
№0037/13/G наявне посилання на контракт,
але відсутнє посилання на специфікацію
до контракту №1 від 02.09.2013 року в якій
конкретизується найменування товару,
вартість, об'єм поставки, в СМR від 09.09.13
року №69622175 відсутнє посилання на
контракт, номер і дату специфікації,
умови поставки товару в експортній
декларації відправника не зазначено на
яких умовах здійснюється поставка
товару. Товариством з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД УКРАЇНА", на
письмову вимогу митного органу, було
надано додаткові документи, але
додатково надані документи не усунули
розбіжності в основних документах,
крім того, дані граф 12,45 ЗМД не
відповідають рішенню про коригування
митної вартості товару №1, а в графі 47
МД неправильно нараховані встановлені
законодавством митні платежі,
внаслідок чого не сплачено в повному
обсязі.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та заперечення
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення на них,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню за таких підстав.

Правовідносини між сторонами щодо
переміщення товарів через митний
кордон України, процедури митного
контролю та оформлення, митного
регулювання, пов'язаного з
встановленням та справлянням податків
та зборів регулюються Митним кодексом
України.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІНКО-ФУД
УКРАЇНА" відповідно до Договору № 02/09-13
від 02.09.2013 року та Специфікації №1 від
02.09.2013 року імпортує на територію
України вироби з пластмас для
пакування та транспортування товарів
(а.с. 31-34). Житомирській митниці
Міндоходів було надано митну
декларацію № 101050000/2013/003804 від 10.09.2013
року (а.с. 24-26) з метою проведення
митного оформлення виробів з пластмас
для пакування та транспортування
товарів. Крім того, Товариством з
обмеженою відповідальністю "ІНКО-ФУД
УКРАЇНА" були надані наступні
документи: договір від 02.09.2013р. за №
02/09-13 зі специфікацією, яка є
невід'ємним додатком до договору,
інвойсу від 09.09.2013 № 0037/13/G на суму 41324.00
злотих ( а.с.35), міжнародні
товарно-транспортні накладні СМR № 6962175
від 09.09.2013р. митну декларацію країни
відправлення 13РL3020Е0096483 від 09.09.13р.

Під час митного оформлення вказаних
товарів інспектор митної служби, який
здійснював митні процедури, для
підтвердження відомостей, заявлених у
митній декларації витребував у
позивача додаткові документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається:

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом):

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних і
виконанням умов договору (угоди,
контракту):

4) виписку з бухгалтерської
документації:

5) ліцензійний чи авторський
договір покупця, що стосується
оцінюваних товарів та є умовою продажу
оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару:

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

9) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

10) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

11) розрахунок ціни (калькуляцію).

19.09.2013 р. Житомирською митницею було
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів, транспортних
засобів через митний кордон України
від 19.09.2013року №101050000/2013/00064 (а.с.19-21),
згідно з якою Позивачу відмовлено у
випуску товару за вантажно митною
декларацією №
101050000/2013/003804 від 10.09.2013 року (а.с. 24-26).

26.09.2013 року, подано нову митну
декларацію (МД-2) № 101050000/2013/004025 (а.с. 27-29)
про митне оформлення товару в режимі
«під гарантійне зобов'язання», в якій
задекларувало цей же товар за митною
вартістю, що вказав Відповідач 229628,26
грн., сплатило всі митні платежі згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом, перерахувало
на спеціальний рахунок державного
казначейства різницю між сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, визначеною
декларантом, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом.
Розмір додаткових митних платежів, що
сплачені Позивачем внаслідок
коригування митної вартості, становить
суму 34659,11 грн.

Товар згідно вантажно митної
декларації № 101050000/2013/004025 від 26.09.2013
року пропущено на митну територію
України та випущено у вільний обіг.

Як вбачається підставою для прийняття
оскаржуваних картки відмови та рішення
про коригування митної вартості, було
ряд розбіжностей у поданих документах,
а саме Відповідач вважає, подана МД не
підлягає митному оформленню в зв'язку з
невідповідністю обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам п. 2 ст. Митного Кодексу
України (далі МКУ), оскільки документи,
зазначені у частині другій, ст. 53 МКУ
подані для митного оформлення, містять
розбіжності (в інвойсі №0037/13/G наявне
посилання на контракт, але відсутнє
посилання на специфікацію до контракту
№1 від 02.09.2013 року в якій
конкретизується найменування товару,
вартість, об'єм поставки, в СМR від 09.09.2013
року № 6962175 відсутнє посилання на
контракт, номер і дату специфікації,
умови поставки товару в експортній
декларації відправника не зазначено на
яких умовах здійснюється поставка
товару. На письмову вимогу митного
органу відповідно до ч.3,4 ст. 53 МКУ для
підтвердження відомостей, заявлених у
ДМВ надані додаткові документи, а саме:
- (прайс-лист) виробника товару б/н на 2013
рік (прайс-лист не містить посилання на
умови поставки продукції, що дозволяє
зробити висновок про його суб'єктивну
спрямованість, що суперечить суті
прайс-листа як комерційної пропозиції)
- експертний висновок Житомирської
торгово-промислової палати від 12.09.2013
№В-5007 (містить обмежене та вузьке число
джерел та не чіткий виклад
застосованих історичних підходів,
методів та оціночних процедур. Даний
висновок не надає інформацію про
загальну кон"юктуру ринку цін на товар)-
закупівельна від виробника FakturaVAT
№0397/13/PVSвід 06.09.2013 року, копії платіжних
доручень про оплату відправником
товару ( вартість товару вища від
заявленої, у фактурі на продаж: товару
від 09.09.2012 року №0037/13/G вказано колір
товару - сірий, в наданій закупівельній
фактурі від виробника колір товару-
чорний. Таким чином встановлено, що в
даних документах присутні розбіжності,
що не дозволяють зробити однозначний
висновок, щодо їх належності до
оцінюваної партії товару тане можуть
бути використані в якості додаткових
документів) - Калькуляція собівартості
від виробника від 11.09.13р...»

Судом встановлено, згідно п.п.1.1.
Договору №02/09-13 від 02.09.2013 р. вказано,
Специфікація №1 є невід'ємною частиною
Договору №02/09-13 від 02.09.2013 р. який
вказано в інвойсі №0037/13G. Крім того,
факт отримання митним органом Договору
№02/09-13 від 02.09.2013 р. та Специфікації №1
до даного договору, для вчинення митних
дій підтверджується карткою відмови.

Щодо посилання Митного органу щодо
відсутності в СMR від 09.09.13 р. №6962175 (а.с.30)
посилання на контракт, номер і дату
специфікації, умови поставки товару,
судом встановлено, що відповідно з п.3.1.
Договору №02/09-13 від 02.09.2013 р. поставка
товару здійснюється на умовах СРТ
вул.Білопільська. 131. м.Бердичів Україна
в розумінні ІНКОТЕРМС 2010.

Умови СРТ в розумінні ІНКОТЕРМС 2010
передбачають, що оплата здійснено
продавцем місця поставки -
вул.Білопільська, 131, м.Бердичів Україна
та вони входять у вартість
поставленого товару. Аналогічні дані
вказані і в інвойсі №0037/13G (а.с.35).

Таким чином, CMR від 09.09.13р. №6962175 в даному
випадку не є обов'язковим документом,
який подається для визначення митної
вартості товар), а обов'язковість
вказування в CMR номеру контракту,
номеру і дати специфікації, умови
поставки товару суперечать вимогам
міжнародного права.

Згідно п.п.6 п.2. ст.5.3 МКУ «Документами,
які підтверджують митну вартість
товарів є:

-транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;»

Щодо незазначення в експортній
декларації відправника умов поставки
товару, відповідно ст.53 МКУ не
передбачає митну декларацію країни
експортера, як обов'язковий документ,
який підтверджує митну вартість.

Разом з тим митний орган не вказав, в
якому саме рядку декларації та з
посиланням на який нормативний
документ, в імпортній декларації
необхідно вказувати умови поставки
товару. Необхідно також відмітити, що
дана митна декларація пройшла митний
контроль країни відправника, тобто
декларація була оформлена неналежним
чином, митний орган країни
відправлення здійснив відпуск
вказаних в декларації товарі за межі
країни продавця - Польщі.

Відповідно до Листа від 20.09.2013 р. (а.с. 56)
виробник фірма «BECKER» підтвердила, що
згідно рахунку фактури №0397/13/FVS від
06.09.13р. який було надано Відповідачу,
нашому постачальнику було
відвантажено европалети пластикові PI 8
чорного кольору в кількості 400 штук. Так
при оформленні товару Постачальником
було помилково вказано колір «сірий»
замість «чорний», оскільки візуально
товар має темно сірий колір. Про дану
описку постачальником письмово
повідомив покупця. Даний лист було
надано MП«Бердичів».

Судом встановлено, код товару згідно з
УК ПКД: залишається незмінним
незалежно від зміни кольору виробу
(сірий-чорний), а це ще раз підтверджує
той факт, що описка в кольорі товару
жодним чином не вплинула на числові
значення складових митної вартості
товару.

Позивач листом № 290 від 09.10.2013р. (а.с.70)
надав додаткові документи на
підтвердження митної вартості:

- інформаційний лист виробника
придбаного товару ТОВ «Беккер» від
20.09.2013р.. про те, що придбані європалети
пластикові P18 є дійсно чорного кольору,
а ТОВ «ІНКОГА» (продавець) мас знижку в
розмірі 5% за кожну одиницю товару.

- лист Житомирської Торгово
Промислової Палати від 25.09.2013р. про те,
що колір вказаний експертному висновку
№ В-5007 від 12.09.13р. насправді «чорний», а
не «сірий», як було помилково вказано.

- лист "ТОВ «ІНКОГА» (продавця),
щодо оподаткування ПДВ в Республіці
Польща при внутрішніх та
зовнішньоекономічних операціях.

Дані документи як і попередні скарги не
були взяті до уваги та залишені
Житомирською митницею без задоволення,
що підтверджується листом
Житомирської митниці Міндоходів від
16.10.2013 № 12/2/12/3083 (а.с.77).

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з
01.06.2012, а також положеннями Податкового
кодексу України та інших законів
України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечениядотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її замінює
та документів, необхідних для митного
оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявления за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів: митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 МК України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
га/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом:
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні

базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню: нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за основним методом
(тобто за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)) та другорядними: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів: за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості: на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); за резервним. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності: рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено. - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 № 3018-УІ "Про внесення
змін до Закону України "Про приєднання
України до Протоколу про внесення змін
до Міжнародної конвенції про спрощення
та гармонізацію митних процедур", якими
запроваджено стандартні правила: на
підтвердження декларації на товари.
Митна служба вимагає тільки документи,
які є необхідними для проведення
контролю за даною операцією та
забезпечення виконання усіх вимог щодо
застосування митного законодавства;
митний контроль обмежується мінімумом,
необхідним для забезпечення
дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації: 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів: 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(гірайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Всі складові митної вартості
Підприємством враховано при
визначенні митної вартості та подано
всі передбачені Митним кодексом
України підтверджуючі документи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обгрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
нього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо піни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за пі
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз положень частини третьої статті
53. частин першої, другої та п'ятої
статті 54. статті 58 Митного кодексу
України надає підстави для висновку
про те, що митний орган при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості зобов'язаний
перевірити складові числового
значення митної вартості, правильність
розрахунку, здійсненого декларантом,
упевнитись в достовірності та точності
заяв, документів чи розрахунків,
поданих декларантом, а також
відсутності обмежень для визначення
митної вартості за ціною договору,
наведених у статті 58 Митного кодексу
України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ніни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумніву щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16. 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур встановлено стандартне
правило, що на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства. У випадках, коли
окремі підтверджуючі документи не
можуть бути представлені разом з
декларацією на товари з причин, які
визнані митною службою обгрунтованими,
вона дозволяє подачу таких документів
протягом визначеного ріоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про коригування відповідно до положень
статті 55 цього Кодексу.

Митний орган не надав доказів на
підтвердження того, що Підприємство в
митній декларації зазначив не всі
складові числового значення митної
вартості, неправильно здійснив
«рахунок, вніс до декларації
недостовірні або неточні відомості,
або що надані митному органу документи
передбачені п.2 ст.53 Митного кодексу
України містили розбіжності, ознаки
підробки Зо не всі відомості, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості
щекларованих товарів.

Діючим законодавством також не
встановлено існування яких-небудь
обмежень для визначення митної
вартості задекларованих товарів за
ціною договору, наведених у статті 58
Митного кодексу України.

Крім цього, що згідно ст.5 Закону
України «Про зовнішньоекономічну
діяльність» тручання державних
органів у зовнішньоекономічну
діяльність її суб'єктів у випадках, не
передбачених цим Законом, є обмеженням
права здійснення зовнішньоекономічної
діяльності.

У відповідності до ст.ст. 179. 189. 190 ГК
України при укладенні господарських
договорів торони можуть визначити
зміст договору на основі вільного
волевиявлення, суб'єкти осподарювання
можуть використовувати у
господарській діяльності вільні ціни.
При здійсненні експортних та імпортних
операцій у розрахунках з іноземними
контрагентами застосовуються
сонтрактні (зовнішньоекономічні) ціни.
Вільні ціни визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін на всі види продукції, за
винятком тих, на які встановлено
державні ііни.

Згідно ст. 11 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» при здійсненні
експортних та імпортних операцій
безпосередньо або через
зовнішньоекономічного посередника в
розрахунках із зарубіжними партнерами
застосовуються контрактні
(зовнішньоекономічні) ціни, що
формуються відповідно до цін та умов
світового ринку.

В силу п.5 ст. 19 ГК України незаконне
втручання та перешкоджання
господарській діяльності суб'єктів
господарювання з боку органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними державного контролю
забороняється.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що
суб'єкти господарської діяльності
України та іноземні суб'єкти
господарської діяльності при
здійсненні зовнішньоекономічної
діяльності в розрахунках із
зарубіжними партнерами застосовують
вільні контрактні ціни, що формуються
відповідно до цін та умов світового
ринку.

З огляду на викладене, сумніви митного
органу щодо митної вартості товару
який декларувався Підприємством є
безпідставними, оскільки сторони
зовнішньоекономічної діяльності
вправі визначати вільні ціни.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що оскаржувана
Житомирської митниці Міндоходів
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
через митний кордон України від 19.09.2013
року №101050000/2013/00064 та рішення про
корегування митної вартості товарів
від 19.09.2013 року №101050000/2013/300047/1 винесені
не на підставі вимог митного
законодавства та без врахування всіх
обставин, що мали значення для їх
винесення, а тому є протиправними та
підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судові витрати Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНКО-ФУД Україна" у
вигляді судового збору в сумі 240,87 грн.
підлягають відшкодуванню пропорційно
задоволеним позовним вимогам за
рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст.2 , 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Адміністративний позов Товариства
з обмеженою відповідальністю "ІНКО-ФУД
УКРАЇНА" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про корегування митної вартості
товарів від 19.09.2013 року №101050000/2013/300047/1
та картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленню чи
пропуску товарів і транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України
№101050000/2013/00064 від 19.09.2013 року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160
КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 30
грудня 2013 р.