Справа № 376/152/13- а
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2013-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

суд Київської області
Справа № 376/152/13- а
Провадження № 2-а/376/15/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2013 р. Сквирський районний
суд Київської області у складі
головуючого судді Клочко В.М.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Спільного підприємства по
агропромисловому будівництву
«Сквирський агропромбуд» до
Сквирської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання дій неправомірними та
скасування розпоряджень, -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом у якому
просить визнати неправомірними дії
Сквирської районної державної
адміністрації Київської області та
сксувати її розпорядження, а саме :
розпорядження № 494 від 26 жовтня 2005 року
«Про припинення права постійного
користування земельної ділянки СП
«Агропромбуд» в межах Сквирської
міської ради Сквирського району
Київської області» та розпорядження №
17 від 13.01.2011 року «Про скасування
розпорядження голови Сквирської
райдержадміністрації від 16.02.2010 року за
№ 120» посилаючись на те, що 30.06.1995 року
сесією Сквирської міської ради
Київської області було прийнято
рішення про видачу СП «Агропромбуд»
державного акту на права постійного
користування земельною ділянкою по
вул. К. Лібкнехта, 153 в м. Сквира
Київської області.

21.05.2005 року Сквирською державною
податковою інспекцією Київської
області була розпочата процедура
банкрутства відносно СП
«Агропромбуд», у зв’язку із
заборгованістю.

Рішенням господарського суду
Київської області від 26.05.2009 року СП
«Сквирський Агропромбуд», було
визнанно вільним від боргів та таким,
що може продовжувати свою
підприємницьку діяльність.

В лютому 2011 року, позивач з метою
продовження господарської діяльності
прибув до території підприємства, але
на територію допущений не був у
зв’язку з тим, що розпорядженням
Сквирської районної державної
адміністрації Київської області № 324
від 25 липня 2005 року «Про затвердження
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право оренли на земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення та надання в оренду
земельної ділянки для обслуговування
виробничих приміщень приватному
підприємству «Паркет люкс» по вул.
К.Лібкнехта, 153 в межах Сквирської
міської ради Сквирського району
Київської області», було затверджено
технічну документацію із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право оренди на земельну
ділянку приватному підприємству
«Паркет Люкс» та надано в оренду
приватному підприємству «Паркет-люкс»,
земельну ділянку, яка перебувала у
володінні та користуванні СП
«Сквирський Агропромбуд»

26.10.2005 року Сквирською районною
державною адміністрацією Київської
області було прийнято розпорядження №
494 «Про припинення права постійного
користування земельної ділянки СП
«Агропромбуд» в межах Сквирської
міської ради Київської області
Сквирського району Київської області»,
згідно якого було припиненно право
постійного користування земельної
ділянки СП «Агропромбуд», загальною
площею 2,3428 га та зобов’язано
Сквирський районний відділ земельних
ресурсів внести необхідні зміни до
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою.

Розпорядженням Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області № 120 «Про
скасування розпорядження голови
Сквирської райдержадміністрації від
25.07.2005 року № 324 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право оренли на земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення та надання в оренду
земельної ділянки для обслуговування
виробничих приміщень приватному
підприємству «Паркет люкс» по вул.
К.Лібкнехта, 153 в межах Сквирської
міської ради Сквирського району
Київської області», було скасоване
розпорядження Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області від 25.07.2005 року № 324.

13.01.2011 року розпорядження Сквирської
районної державної адміністрації
Київської області № 17 «Про скасування
розпорядження голови Сквирської
райдержадміністрації від 16.02.2010 № 120»
було скасоване розпорядження
Сквирської районної державної
адміністрації Київської області № 120
«Про скасування розпорядження голови
Сквирської райдержадміністрації від
25.07.2005 року № 324 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право оренли на земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення та надання в оренду
земельної ділянки для обслуговування
виробничих приміщень приватному
підприємству «Паркет люкс» по вул.
К.Лібкнехта, 153 в межах Сквирської
міської ради Сквирського району
Київської області».

Представники позивача і відповідача
заявили суду клопотання про розгляд
справи за їх відсутності. Відповідно до
ст. 122 КАС України судом прийнято
рішення про розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч. 2. ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, встановив:

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Згідно з висновком ЄСПЛ у справі
"Проніна проти України" (рішення від 18
липня 2006 року) кожен доречний і
важливий аргумент особи має бути
проаналізований і одержати відповідь
суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень, суд, звертає
увагу на наступне.

Основними вимогами до рішення суб'єкта
владних повноважень в спірних
правовідносинах є законність такого
рішення (тобто правильне застосування
норм матеріального права) та
дотримання при його прийнятті вимог
процесуальних норм (тобто, норм, які
встановлюють процедуру прийняття
даного рішення).

Відповідно до вимог чинного
законодавства України рішення суб'єкта
владних повноважень повинно
відповідати як вимогам законності
(тобто правильне застосування норм
матеріального права), так і бути
прийнятим у точній відповідності до
встановленої законом процедури
(дотримання процесуальних норм).

Дотримання процедури при прийнятті
суб'єктом владних повноважень
оскаржуваного рішення перевіряється
адміністративним судом з огляду на
дотримання ним вимог частини 2 статті 19
Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

"На підставі" означає, що суб'єкт
владних повноважень: 1) повинен бути
утвореним у порядку, визначеному
Конституцією та законами України; 2)
зобов'язаний діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
приймати рішення, а дії вчиняти
відповідно до встановлених законом
повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури і форми прийняття рішення
або вчинення дії і повинен обирати лише
визначені законом засоби.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Земельні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею
регулюються Конституцією України,
Земельним кодексом України, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Конституції
України, місцеві державні
адміністрації здійснюють виконавчу
владу в областях і районах, містах
Києві та Севастополі.

Місцеві державні адміністрації на
відповідній території забезпечують в
тому числі реалізацію і інших наданих
державою, а також делегованих
відповідними радами повноважень.

Статтею 1 Закону України "Про місцеві
державні адміністрації" передбачено,
що місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Відповідно до пункту "а" ст. 17
Земельного кодексу до повноважень
місцевих державних адміністрацій
належить розпорядження землями
державної власності в межах визначених
цим кодексом.

Місцевим державним адміністраціям
згідно п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" та
пункту "а" ст. 17 Земельного кодексу
України надано право розпоряджатися
землями державної власності
відповідно до закону.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій згідно ч. 2 ст. 6
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" віднесено до актів
місцевих державних адміністрацій, які
є обов'язковими до виконання на
відповідній території всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Відповідно до ч.1, 2, п. 7 ст. 152 ЗК України
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування.

Як встановлено судом та не оспорюється
сторонами, що згідно рішення
Сквирської міської ради народних
депутатів від 30 червня 1995 року № 58/4
Спільному підприємству по
агропромисловому будівництву у
Сквирському районі «Агропромбуд» в
постійне користування була передена
земельна ділянка загальною площею 3,82
га в межах згідно з планом користування
для виробничих потреб, що
стверджується Державним актом на право
постійного користування землею, який
міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗК України (
чинної на момент виникненя спірних
правовідносин ) ОСОБА_1 народних
депутатів надає земельні ділянки (крім
ріллі і земельних ділянок, зайнятих
багаторічними насадженнями) для
будь-яких потреб у межах міста. Районні,
міські, в адміністративному
підпорядкуванні яких є район, ОСОБА_1
народних депутатів надають земельні
ділянки за межами населених пунктів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 22 ЗК України (
чинної на момент виникненя спірних
правовідносин ) право власності на
землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної
ділянки, в тому числі на умовах оренди,
до встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право
власності або право користування
землею, забороняється.

Згідно із п. 7 Перехідних положень
Земельного кодексу України N 2768-III від
25.10.2001 року громадяни та юридичні особи,
що одержали у власнісність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах
оренди, зберігають права на ці ділянки.

25.07.2005 року Сквирською районною
державною адміністрацією Київської
області було прийнято розпорядженя за
№ 324 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
та надання в оренду земельної ділянки
для обслуговування виробничих
приміщень приватному підприємству
«Паркет люкс» по вул. К.Лібкнехта, 153 в
межах Сквирської міської ради
Сквирського району Київської області».
Згідно зазначеного розпорядження
затверджено технічну документацію із
землеустрою, щодо складання
документів, що посвідчують право
оренди на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
приватному підприємству «Паркет-Люкс»
в межах Сквирської міської ради
Київської області. Пунктом 2 цього ж
розпорядження надано в оренду
приватному підприємству «Паркет-Люкс»
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
для обслуговування виробничих
приміщень загальною площею 2, 3428 га
строком на 49 років, іншими пунктами
встановлено порядок, розмір та строк
сплати орендної плати.

Згідно ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Орендована земельна ділянка або її
частина може за згодою орендодавця
передаватись орендарем у володіння та
користування іншій особі (суборенда).
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.

Таким чином, приписами даної правової
норми встановлено, що орендою
земельної ділянки є засноване на
договорі, що укладений між власником
землі - орендодавцем та орендарем,
строкове та платне володіння і
користування орендарем земельною
ділянкою, яка необхідна даному
орендареві для відповідної діяльності.
При цьому, орендована земельна ділянка
за згодою власника - орендодавця може
передаватися орендарем за договором
суборенди в володіння та користування
іншій особі.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності
та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації.

Документи, що посвідчують право на
земельну ділянку визначені ст. 126 ЗК
України, згідно якої право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Право
оренди землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до
закону.

Приймаючи до уваги те, що на момент
прийняття вище зазначеного спірного
рішення саме позивачу тобто СП «Сквира
Агробуд» належала земельна ділянка то
Сквирська районна державна
адміністрації Київської області не
мала права укладати договір оренди із
третьою особою.

26.10.2005 року Сквирська районна державна
адміністрація Київської області
прийняла розпорядження за № 494 «Про
припинення права постійного
користування земельної ділянки СП
«Агропромбуд» в межах Сквирської
міської ради Київської області
Сквирського району Київської області»,
згідно якого було припиненно право
постійного користування земельної
ділянки СП «Агропромбуд», загальною
площею 2,3428 га та зобов’язано
Сквирський районний відділ земельних
ресурсів внести необхідні зміни до
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою.

Стаття 14 Конституції України
передбачає, що право власності на землі
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичним
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЗК України
власник не може бути позбавлений права
власності на земельну ділянку, крім
випадків, передбачених цим Кодексом та
іншими законами України.

Відповідно до ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є :

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних
організацій, державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у
спосіб, що суперечить вимогам охорони
культурної спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЗК України
органи місцевого самоврядування без
рішення суду не мають права втручатися
у здійснення власником його
повноважень щодо володіння,
користування і розпорядження належною
йому земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України в
разі видання органом місцевого
самоврядування акту, яким порушуються
права особи щодо власності належної
йому земельної ділянки, такий акт
визнається недійсним.

Так, ухвалений відповідачем акт,
суперечить ст. 141 ЗК України
(відсутність підстав припинення прав
на землю), а також відповідачем не
дотримано процедури, передбаченої ст.
143 ЗК України щодо примусового
позбавлення прав на земельну ділянку, а
тому, суд, вважає, що вищезазначене
розпорядження є незаконним та підлягає
скасуванню.

13.01.2011 року Сквирська районна державна
адміністрації Київської області
прийняла розпорядження за № 17 «Про
скасування розпорядження голови
Сквирської райдержадміністрації від
16.02.2010 № 120» було скасоване
розпорядження Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області № 120 «Про скасування
розпорядження голови Сквирської
райдержадміністрації від 25.07.2005 року №
324 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право оренли на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
та надання в оренду земельної ділянки
для обслуговування виробничих
приміщень приватному підприємству
«Паркет люкс» по вул. К.Лібкнехта, 153 в
межах Сквирської міської ради
Сквирського району Київської області».

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації"
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Таким чином, в зазначеній нормі права
законодавцем чітко обумовлено коло
суб'єктів, яким надано повноваження
скасовувати розпорядження голови
державної адміністрації. Такими
суб'єктами є Президент України, Кабінет
Міністрів України, голова місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або суд. Отже, скасування власного
розпорядження головою державної
адміністрації свідчить про вихід ним
за межі власних повноважень та
суперечить вимогам Закону України "Про
місцеві державні адміністрації", що є
підставою для задоволення позовних
вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 17,19,22,93,125,141,153,154,155 Земельного
кодексу України, ст.ст.1,23,43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні"

ст.ст. 2,6, 9, 17, 89, 71, 99,158-163, 167, 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити в
повному обсязі.

Визнати неправомірним та
скасувати розпорядження Сквирської
районної державної адміністрації
Київської області від 25.07.2005 року за №
324 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою, щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди на земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
та надання в оренду земельної ділянки
для обслуговування виробничих
приміщень приватному підприємству
«Паркет люкс» по вул. К.Лібкнехта, 153 в
межах Сквирської міської ради
Сквирського району Київської області».

Визнати неправомірним та скасувати
розпорядження Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області від 26.10.2005 року за № 494 «Про
припинення права постійного
користування земельної ділянки СП
«Агропромбуд» в межах Сквирської
міської ради Київської області
Сквирського району Київської області».

Визнати неправомірним та скасувати
розпорядження Сквирської районної
державної адміністрації Київської
області від 13.01.2011 року за № 17 «Про
скасування розпорядження голови
Сквирської райдержадміністрації від
16.02.2010 року № 120».

Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Сквирський районний суд Київської
області протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя:

ОСОБА_2