Справа № 820/7970/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 р.Справа №
820/7970/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮРПОЛІС-КОМПАНІ" на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.10.2013р. по
справі № 820/7970/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮРПОЛІС-КОМПАНІ"

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЮРПОЛІС-КОМПАНІ",
звернувся до суду з позовом, в якому
просив:

- визнати неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
проведення позапланової виїзної
перевірки ТОВ "ЮРПОЛІС-КОМПАНІ" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Промбуд-Монтажінвест" за період з
01.05.2013 по 31.05.2013 р. та подальшому ланцюгу
постачання, за результатами якої було
складено акт перевірки від 30.08.2013 за
№426/20-31 -22-03-07/33901201.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки, викладені
відповідачем у акті перевірки не
відповідають дійсності, оскільки
зроблені без аналізу всіх наданих до
перевірки первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
у задоволені позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЮРПОЛІС-КОМПАНІ" до Державно
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
визнання дій незаконними відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
права, а саме: п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК
України, яким передбачено, що підставою
позапланової виїзної перевірки є така
обставина: за наслідками перевірок
інших платників податків або отримання
податкової інформації виявлено факти,
що свідчать про можливість порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
Однак, на момент коли податковий орган
запитував у позивача інформацію (16.07.2013
року) по правовідносинам з ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест», свідоцтво
платника ПДВ якого станом на 14.10.2011 року
було анульовано, дане підприємство (ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест») зверталося до
суду з позовом, результатами розгляду
якого постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
24.11.2011 року скасовано рішення про
анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест» (рішення суду
від 24.11.2011 року набрало законної сили).
Таким чином позивач вважає, що фактів
які б свідчили про порушення платником
податків чинного законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби не існувало, а тому
не було і підстав для проведення
перевірки. Крім того, позивач посилався
на те, що під час перевірки податковому
органу були надані всі необхідні
документи, що підтверджують
правовідносини з ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест», а тому підстав
для висновків про нереальність угод з
зазначеним контрагентом у податкового
органу не повинно було виникнути.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що позивач та ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест» перебувають на
обліку Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області.

У відношенні ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест» у податкового
органу міститься інформація, що дане
підприємство з 02.03.2013 року знаходиться
на обліку ДПІ у Київському районі м.
Харкова, перейшов з Західної ОДПІ м.
Харкова (Жовтневий район); кількість
працюючих згідно звіту 1 ДФ за ІІ
квартал 2013 року складає 2 особи; види
діяльності - будівництво житлових і
нежитлових приміщень та
консультування з питань комерційної
діяльності й керування; згідно даних
реєстру платників податку на додану
вартість ТОВ «Промбуд-Монтажінвест»
свідоцтво платника ПДВ від 13.03.2010 року
№ 100274387 анульовано 14.10.2011 року; остання
податкова декларація з ПДВ до
податкових органів надана за жовтень
2012 року. (а.с.57).

Крім того, як свідчать заперечення
позивача на акт перевірки від 30.08.2013
року за №426/20-31-2203-07/33901201, ДПІ
направлялись на адресу ТОВ «Юрполис
Компані» письмові запити від 16.07.2012
року № 10071/10/15.3-16 та від 23.07.2013 року №
266/20-31-15-01-17 про надання інформації та її
документального підтвердження по
взаємовідносинам з ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест» за період з
01.05.2013 року по 31.05.2013 рік. Однак, жодна
відповідь позивача не містила
документального підтвердження
господарської діяльності позивача по
правовідносинам з ТОВ
«Промбуд-Монтажінвест» з приводу
придбання у останнього
консультативних послуг в травні 2013
року на загальну суму 4929135,00 грн. (а.с.54).

ДПІ у Київському районі ГУ Міндоходів
в Харківській області було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Юрполис компані» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.05.2013 року по
31.05.2013 року.

Результати перевірки оформлено актом
від 30.08.2013 року № 426/20-31-22-03-07/33901201.

Перевіркою встановлено наступні
порушення: відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та
реалізації товарів, робіт (послуг) за
період, що перевіряється, з
вищевказаними контрагентами,
постачальниками та покупцями, які
підпадають під визначення ст. 185, ст.
187,ст. 188, ст. 192, ст. 198 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року №
2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем при проведенні перевірки
не було порушено процедури та строків
її проведення, проте позивачем, в
порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового
кодексу України, не було надано до
перевірки документів, витребуваних
запитом № 245/10/20-31-22-03-14 від 22.08.2013р. при
проведенні перевірки, а саме не надано
доказів використання у власній
господарській діяльності послуг,
отриманих за період з 01.05.2013р. по 31.05.2013р.
від ТОВ "Промбуд- Монтажінвест".

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Враховуючи ту обставину, що останню
податкову декларацію з податку на
додану вартість контрагент позивача
ТОВ «Промбуд-Монтажінвест» подав після
22.02.2012 року (дати набрання законної сили
постанови Харківського окружного
адміністративного суду від 24.11.2011 року),
а саме у жовтні 2012 року, при цьому на
підприємстві працює 2 особи, то у
податкового органу було достатньо
підстав вважати, що наявні факти, що
свідчать про можливість порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, оскільки контрагент
позивача за травень 2013 року надав
позивачу консультативних послуг на
загальну суму 4929135,00 грн.

Крім того, відповідей з документами, що
підтверджують господарську діяльність
з ТОВ «Промбуд-Монтажінвест» на запити
податкового органу позивачем не було
надано.

Відповідно до ст.78.1 ПК України,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї з таких обставин: за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту;

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про наявність у податкового
органу підстав для проведення
перевірки та законності їх дій щодо її
проведення.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний надати посадовим
(службовим) особам контролюючих
органів у повному обсязі всі документи,
що належать або пов'язані з предметом
перевірки. Такий обов'язок виникає у
платника податків після початку
перевірки.

Відповідно до п. 82.2 ст. 82 Податкового
кодексу України, тривалість перевірок,
визначених у статті 78 цього Кодексу
(крім перевірок, що проводяться за
наявності обставин, визначених у
підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього
Кодексу, тривалість яких встановлена у
статті 200 цього Кодексу), не повинна
перевищувати 15 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 5
робочих днів, для фізичних осіб -
підприємців, які не мають найманих
працівників, за наявності умов,
визначених в абзацах третьому -
восьмому цього пункту, - 3 робочі дні,
інших платників податків - 10 робочих
днів.

Відповідно до 83 Податкового кодексу
України, для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового
кодексу України, результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.
Якщо такі порушення відсутні,
складається довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки, визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про
результати перевірки не зараховується
до строку проведення перевірки,
встановленого цим Кодексом (з
урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачем при
проведенні перевірки не було порушено
процедури та строків її проведення,
проте позивачем в порушення п. 85.2 ст. 85
Податкового кодексу України не було
надано до перевірки документів
витребуваних запитом № 245/10/20-31-22-03-14 від
22.08.2013р. при проведенні перевірки, а
саме не надано доказів використання у
власній господарській діяльності
послуг, отриманих за період з 01.05.2013р. по
31.05.2013р. від ТОВ «Промбуд-Монтажінвест».

Крім того, колегія суддів зазначає, що
загальне поняття акта перевірки
наведено у пункті 3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772), згідно з яким акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства, що, в свою чергу,
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 КАС.

Дії службової особи щодо включення до
акта перевірки певних висновків не
можуть бути предметом розгляду у суді,
оскільки заперечення, зауваження до
акта ревізії (за їх наявності) та
висновки на них є невід'ємною частиною
акта. Це свідчить про те, що дії,
пов'язані з включенням до акта
висновків, є обов'язковими, тоді як самі
висновки такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу про нікчемність окремих угод є
висновками тільки контролюючого
органу, зазначення яких в акті
перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження є дії чи
бездіяльність службових осіб, якщо
вони обмежують чи порушують права,
свободи чи законні інтереси особи.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 09.10.2013р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЮРПОЛІС-КОМПАНІ" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.10.2013р. по
справі № 820/7970/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Рєзнікова С.С.