Справа № 826/16629/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Луцишин Ю.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Одеон"до Державної
екологічної інспекції у місті
Києвіпровизнання незаконним та
скасування припису №08/784 від 17.09.2013
представника позивача: Дніпрука І.В.
(довіреність № 1 від 26.04.2013);
представника відповідача: Ружицької
І.С. (довіреність № 3072-07/01 від 04.06.2013)
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 12.12.2013
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Одеон" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної екологічної інспекції у
місті Києві про визнання незаконним та
скасування припису №08/784 від 17.09.2013.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що вимоги відповідача
викладені в приписі №08/784 від 17.09.2013
щодо отримання позивачем дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами та дозволу на розміщення та
утворення відходів є протиправними,
оскільки дозвіл і ліміти на викиди в
атмосферне повітря і на зберігання
сміття повинні отримувати не всі
підприємства в будь - яких випадках, а
тільки у випадках і в порядку прямо
передбачених законом. Також позивач
зазначив про те, що гозовий котел, який
ним використовується за своєю
потужністю, цільовим використанням та
обсягом забруднюючих речовин не
відноситься до об'єктів для
використання яких є необхідним
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.
Водночас позивач зазначив про те, що
ним не було отримано повідомлення про
необхідність подання та погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів, а також на те, що
відходи утворені в наслідок
господарської діяльності носять
разовий характер та вивозяться з
території підприємства відповідно до
укладених договорів з
спеціалізованими установами.
Представник позивача у судовому
засіданні 12.12.2013 підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити
позов у повному обсязі.
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 14.11.2013
надав письмові заперечення, у яких
просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
Законом України "Про відходи" та
Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
чітко встановлено обов'язок отримання
суб'єктом господарювання дозволу і
ліміту на утворення та розміщення
відходів, у тому числі у випадку їх
тимчасового розміщення у спеціально
відведених місцях чи об'єктах та
виникнення зазначеного обов'язку не
ставиться в залежність від дій органів
У судовому засіданні 12.12.2013 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
позивача та відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -
В період з 30.08.2013 по 13.09.2013 Державною
екологічною інспекцією у місті Києві
перевірено перевірку ТОВ "Одеон" на
відповідність дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.
За результатами перевірки складено акт
№ 08/1316 від 13.09.2013, яким встановлено
- в ході перевірки встановлено що ТОВ
"Одеон" за адресою: вул. Лугова, 9, м. Київ,
використовує два газових котла для
опалення приміщення без дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, чим порушено абзац другий
частини першої статті 10, частину п'яту
статті 11 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря";
- здійснення інструментально -
лабораторних вимірювань, параметрів
викидів забруднюючих речовин
стаціонарних джерел та дефективності
роботи газоочисних установок не
забезпечується, чим порушено абзац
сьомий частини першої статті 10 Закону
України "Про охорону атмосферного
повітря", підпунктів 3.2.3 - 3.2.5 пункту 3.2
розділу ІІІ, пунктів 4.4, 4.5 розділу IV
Правил технічної експлуатації
установок очистки газу затверджених
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 52 від 06.02.2009 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
- ТОВ "Одеон" на державний облік у галузі
охорони атмосферного повітря на взято,
державна статистична звітність за
встановленою формою не складається,
чим порушено статті 31 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря",
Порядок ведення державного обліку в
галузі охорони атмосферного повітря
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1655 від 13.12.2001;
- план організації роботи у сфері
поводження з відходами не розроблено,
чим порушено пункт "к" частини першої
статті 17 Закону України "Про відходи";
- первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються не ведеться, чим порушено
пункт "г" частини першої статті 17 Закону
України "Про відходи", підпункт 1.4
пункту 1 Інструкції щодо заповнення
типової форми первинної облікової
документації N 1-ВТ "Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари" та
Інструкції щодо її заповнення
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 342 від 07.07.2008 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
- на момент перевірки, дозвіл, ліміт на
утворення та розміщення відходів не
надано, чим порушено пункт "а" частини
першої статті 32, частини четверту
статті 33 Закону України "Про відходи",
частину другу статті 55 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
- статистична звітність щодо
поводження з відходами не подається,
чим порушено пункт "г" частини першої
статті 17, частину першу статті 26 Закону
України "Про відходи", пункту 5 Порядку
ведення державного обліку та
паспортизації відходів затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 2034 від 01.11.1999;
- склад і властивість відходів, що
утворюються, ступінь їх небезпечності
для навколишнього природного
середовища не визначені та не
погоджені, чим порушено пункт "в"
частини першої статті 17 Закону України
- зберігання та видалення відходів
здійснюється відповідно до вимог
екологічної безпеки чим порушено
частини першу - п'яту статті 33, частину
восьму статті 34 Закону України "Про
17.09.2013 Державною екологічною
інспекцією у місті Києві видано припис
№ 08/784, яким з метою усунення виявлених
недоліків та порушень
природоохоронного законодавства,
виявлених під час перевірки дотримання
вимог законодавства в сфері охорони
навколишнього природного середовища
ТОВ "Одеон" приписано:
- отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами;
- надати інструментарно - лабораторні
вимірювання параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних
джерел та ефективності роботи
газоочисних установок;
- вести первинний облік кількості, типу
і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
- отримати дозвіл, ліміт на утворення та
розміщення відходів;
- подавати статистичну звітність щодо
поводження з відходами;
- визначити та погодити склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;
- розробити план організації роботи у
сфері поводження з відходами;
- вести первинний облік кількості, типу
і складу відходів, що утворюються та
зберігаються за встановленою формою
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Одеон" вважаючи
припис № 08/784 від 17.09.2013 незаконним та
таким, що підлягає скасуванню
звернулось з відповідним позовом до
суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до статі 1 Закону України
"Про відходи" відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення; небезпечні відходи -
відходи, що мають такі фізичні, хімічні,
біологічні чи інші небезпечні
властивості, які створюють або можуть
створити значну небезпеку для
навколишнього природного середовища і
здоров'я людини та які потребують
спеціальних методів і засобів
поводження з ними; виробник відходів -
фізична або юридична особа, діяльність
якої призводить до утворення відходів.
Пунктами "в", "г" "к" частини першої
статті 17 Закону України "Про відходи"
встановлено, що суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані: визначати склад
і властивості відходів, що утворюються,
а також за погодженням із
уповноваженими органами виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища
та здоров'я людини; на основі
матеріально-сировинних балансів
виробництва виявляти і вести первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, і
подавати щодо них статистичну
звітність у встановленому порядку;
забезпечувати розробку в
установленому порядку та виконання
планів організації роботи у сфері
поводження з відходами.
Згідно з пунктом "а" частини першої
статті 32 зазначеного Закону з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється: вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.
Згідно з статтею 55 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" суб'єкти права власності на
відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення. Розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
Відповідно до частин четвертої та
п'ятої статті 33 Закону України "Про
відходи" зберігання та видалення
відходів здійснюються в місцях,
визначених органами місцевого
самоврядування з врахуванням вимог
земельного та природоохоронного
законодавства, за наявності
спеціальних дозволів, у яких визначені
види та кількість відходів, загальні
технічні вимоги, заходи безпеки,
відомості щодо утворення, призначення,
методів оброблення відповідно до
встановлених лімітів та умови їх
зберігання. Визначені для зберігання
та видалення відходів місця чи об'єкти
повинні використовуватися лише для
заявлених на одержання дозволу
Частиною першою статті 25 зазначеного
Закону встановлено, що державному
обліку та паспортизації підлягають в
обов'язковому порядку всі відходи, що
утворюються на території України і на
які поширюється дія цього Закону.
Підпунктом 1.4 пункту 1 Інструкції щодо
заповнення типової форми первинної
облікової документації N 1-ВТ "Облік
відходів та пакувальних матеріалів і
тари" та Інструкції щодо її заповнення
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 342 від 07.07.2008 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
що терміни в цій Інструкції вживаються
згідно з визначеннями, наведеними в
ДСТУ 3911-99 Охорона природи. Поводження з
відходами. Виявлення відходів і
подання інформаційних даних про
відходи. Загальні вимоги та ДСТУ 3910-99
Охорона природи. Поводження з
відходами. Класифікація відходів.
Порядок найменування відходів за
генетичним принципом і віднесення їх
до класифікаційних категорій (далі -
ДСТУ 3910-99). Запровадження типової форми
N 1-ВТ на підприємстві може
здійснюватися за наказом керівника чи
технічного директора або за письмовим
розпорядженням начальника цеху
(відділення, дільниці, іншого
підрозділу) чи керівника відповідної
служби підприємства, зразок якого
наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.
Облік відходів і упаковки за типовою
формою N 1-ВТ рекомендується проводити
на паперових або електронних носіях за
кожним технологічним процесом, окремою
операцією, одиницею устаткування, де
утворюються відходи і
використовується упаковка. Інформація,
наведена в типовій формі N 1-ВТ, може
використовуватися для ведення
державного обліку і паспортизації
відходів, складання адміністративних
данних, проведення контролю,
експертизи проектів та об'єктів,
підготовки технічної документації,
реєстраційних карток для реєстрів
місць утворення, перероблення та
видалення відходів, проведення
інвентаризації, затвердження лімітів і
отримання дозволів на утворення і
розміщення відходів, отримання
ліцензій та дозволів на поводження з
відходами і упаковкою, оперативного
вирішення питань поводження з
неякісною та небезпечною продукцією,
ідентифікації та паспортизації
потенційно небезпечних об'єктів і
укладання декларацій безпеки,
заповнення документів для
транскордонних перевезень відходів
Пунктом 5 Порядку ведення державного
обліку та паспортизації відходів
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 2034 від 01.11.1999
встановлено, що державна статистична
звітність про відходи ведеться за
встановленими уніфікованими формами
відповідно до державного
класифікатора ДК 010-98 "Класифікатор
управлінської документації", ДК 005-96
"Класифікатор відходів" та
номенклатурою відходів. Форми
державної статистичної звітності про
відходи та інструкції щодо порядку
складання цих форм розробляються та
затверджуються Держстатом за
погодженням з Мінприроди. Державна
статистична звітність про небезпечні
відходи ведеться за окремою формою.
Реєстр звітних статистичних одиниць,
що повинні складати звіти про
небезпечні відходи, формується
органами державної статистики за
поданням Мінприроди. Підприємства
заповнюють форми державної
статистичної звітності на підставі
документів первинного обліку і подають
їх в установленому порядку
територіальним органам державної
Таким чином ведення будь - якої
господарської діяльності пов'язаної з
відходами здійснюється лише у випадку
отримання від уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів та лише за
наявності спеціального дозволу. При
цьому суб'єкти господарської
діяльності у сфері поводження з
відходами зобов'язані визначити та
погодити склад і властивості відходів,
що утворюються та вести первинний
поточний облік кількості, типу і складу
відходів, що утворюються, збираються,
перевозяться, зберігаються,
обробляються, утилізуються,
знешкоджуються та видаляються, і
подавати щодо них статистичну
звітність у встановленому порядку та
формі, а також забезпечувати розробку в
установленому порядку та виконання
планів організації роботи у сфері
поводження з відходами.
Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Одеон" від 29.07.2013
основним видом господарської
діяльності позивача є надання в оренду
та експлуатація власного та
орендованого нерухомого майна.
Згідно умов договорів оренди
нежитлових приміщень укладених
позивачем, як орендодавцем, копії яких
наявні в матеріалах справи, до
обов'язків позивача віднесено
забезпечення наданих приміщень усіма
видами комунальних послуг та
забезпечення збирання та утилізації
шкідливих відходів (ламп) у орендованих
Позивачем факт того, що ним не було
отримано дозвіл та ліміт на утворення
та розміщення відходів, а також не
забезпечено ведення первинного обліку
кількості, типу і складу відходів, що
утворюються, збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, не подається статистична
звітність щодо поводження з відходами,
не визначено та погоджено склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища
та не розроблено план організації
роботи у сфері поводження з відходами
Посилання позивача на те, що оскільки
ним не було отримано повідомлення про
необхідність подання та погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів, а відходи
утворені в наслідок господарської
діяльності носять разовий характер та
вивозяться з території підприємства
відповідно до укладених договорів з
спеціалізованими установами, як на
відсутність у нього обов'язку щодо
отримання дозволу та лімітів на
утворення та розміщення відходів не
приймаються судом до уваги з огляду на
те, що Законом України "Про відходи"
чітко встановлено, що обов'язок
суб'єктів господарювання господарська
діяльність яких пов'язано з відходами
отримати відповідний дозвіл та ліміти,
при цьому виникнення зазначеного
обов'язку не ставиться в залежність від
наявності певних обставин, у тому
числі, наявності факту отримання
суб'єктом господарювання повідомлення
про необхідність подання та погодження
проектів лімітів на утворення та
розміщення відходів.
Відповідно до абзаців першого, другого,
п'ятого та сьомого частини першої
статті 10 Закону України "Про охорону
атмосферного повітря" підприємства,
установи, організації та громадяни -
суб'єкти підприємницької діяльності,
що здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зобов'язані: здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
здійснювати контроль за обсягом і
складом забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря, і
рівнями фізичного впливу та вести їх
постійний облік; забезпечувати
інструментально-лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних і
пересувних джерел та ефективності
роботи газоочисних установок.
Частинами п'ятою, шостою та сьомою
статті 11 зазначеного Закону
встановлено, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися після отримання дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до другої або
третьої групи, обласними, Київською,
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з
питань охорони навколишнього
природного середовища за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення. Викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися на підставі
дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення. До першої
групи належать об'єкти, які взяті на
державний облік і мають виробництва
або технологічне устаткування, на яких
повинні впроваджуватися екологічно
безпечні технології та методи
керування. До другої групи належать
об'єкти, які взяті на державний облік і
не мають виробництв або технологічного
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування. До
третьої групи належать об'єкти, які не
належать до першої і другої груп.
Відповідно до підпунктів 3.2.3 - 3.2.5
пункту 3.2 розділу ІІІ Правил технічної
експлуатації установок очистки газу
затверджених наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 52 від 06.02.2009 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
бути обладнані: штуцерами та отворами
контрольно-вимірювальних приладів,
пробовідбірного зонда та напірних
трубок; місцями відбору проб та
вимірювання параметрів газопилового
потоку на вході та виході з апарата
(кожного ступеня очищення),
розташованими та обладнаними згідно з
чинним законодавством; стаціонарними
сходами та майданчиками для огляду,
обслуговування та ремонту ГОУ і
окремих їх вузлів та елементів.
Згідно з пунктами 4.4, 4.5 розділу IV
Правил технічної експлуатації
установок очистки газу затверджених
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 52 від 06.02.2009 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
бути обладнані місцями відбору проб та
вимірювання параметрів газопилового
потоку на вході і на виході з апарата
(кожного ступеня очищення) згідно з
чинним законодавством. Після
проведення відбору проб та вимірювання
параметрів газопилового потоку вхідні
отвори герметизуються з метою
запобігання витоку газу або підсосу
Таким чином, викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися тільки після отримання
дозволу, при цьому підприємства,
установи, організації та громадяни -
суб'єкти підприємницької діяльності,
що здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря повинні
забезпечувати здійснення
інструментально-лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних і
пересувних джерел та ефективності
роботи газоочисних установок.
Факт того, що позивачем за адресою: вул.
Лугова, 9, м. Київ, використовує два
газових котла для опалення приміщення
сторонами не заперечується та
підтверджується відповідною технічною
документацією та довідкою № 64 від
13.09.2013 копії яких наявні в матеріалах
справи.
Позивачем також не заперечується той
факт, що ним не було отримано дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами та не забезпечено
інструментально-лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних і
пересувних джерел та ефективності
роботи газоочисних установок.
Посилання позивача, як на
обґрунтування відсутності у нього
обов'язку щодо отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами на положення Порядку ведення
державного обліку в галузі охорони
атмосферного повітря затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1655 від 13.12.2001 та Інструкції про
порядок та критерії взяття на
державний облік об'єктів, які
справляють або можуть справити
шкідливий вплив на здоров'я людей і
стан атмосферного повітря, видів та
обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря
затвердженої наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
№ 177 від 10.05.2002 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 22.05.2002 за
№ 445/6733, не приймаються судом до уваги
оскільки зазначеними нормативно -
правовими актами врегульовано порядок
та критерії взяття на державний облік в
галузі охорони атмосферного повітря, а
непорядок отримання дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.
З огляду на зазначене позивачем в
порушенням вимог чинного
законодавства не було: отримано дозвіл
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами; забезпечено здійснення
інструментарно - лабораторних
вимірювань параметрів викидів
забруднюючих речовин стаціонарних
джерел та ефективності роботи
газоочисних установок; забезпечено
первинний облік кількості, типу і
складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються; отримано дозвіл, ліміт на
утворення та розміщення відходів;
здійснено надання статистичної
звітності щодо поводження з відходами;
визначено та погоджено склад і
властивості відходів, що утворюються,
ступінь їх небезпечності для
навколишнього природного середовища;
розроблено план організації роботи у
сфері поводження з відходами;
забезпечено ведення первинного обліку
кількості, типу і складу відходів, що
утворюються та зберігаються за
встановленою формою 1-ВТ.
Частинами сьомою та восьмою статті 7
Закону України встановлено, що "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" на підставі акта,
складеного за результатами здійснення
заходу, в ході якого виявлено порушення
вимог законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом. Припис -
обов'язкова для виконання у визначені
строки письмова вимога посадової особи
органу державного нагляду (контролю)
суб'єкту господарювання щодо усунення
порушень вимог законодавства. Припис
не передбачає застосування санкцій
щодо суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.
Частиною першою статті 8 зазначеного
Закону встановлено, що орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків.
Підпунктом 6.4 пункту 6 Положення про
державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
№ 429 від 04.11.2011 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.11.2011 за
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
проводити перевірки з питань, що
належать до її компетенції, видавати за
їх результатами обов'язкові для
виконання приписи, розпорядження.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що
за результатами перевірки позивача на
відповідність дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами було виявлено
допущення позивачем порушення вимог
чинного законодавства, факт допущення
яких позивачем судом встановлено, суд
дійшов висновку про наявність у
відповідача правових підстав для
видання припису №08/784 від 17.09.2013.
Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
З огляду на викладене, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд
У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.
Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
19.12.2013