Справа № 805/16850/13-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 р.
Справа № 805/16850/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Шинкарьова І.В.

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м.Донецька до
Державного відкритого акціонерного
товариства «Трест Донецькшахтобуд»
про стягнення суми боргу по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у розмірі
2653412,07 грн.,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі
м.Донецька, звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтобуд» про стягнення суми
боргу по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
розмірі 2653412,07 грн., мотивуючи свої
вимоги тим, що згідно з прикінцевими
положеннями Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року
відповідачеві надсилалися розрахунки
суми фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. Вказаними
нормативними актами встановлений
обов'язок підприємств щомісяця, до 25-го
числа вносити до Пенсійного фонду
визначені у вказаних вище розрахунках
суми. Цей обов'язок відповідачем не
виконаний.

У зв'язку з вищевикладеним, просить суд
стягнути з Державного відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтобуд» заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
вересня 2012 року по квітень 2013 року в
загальній сумі 2653412,07 грн.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав пояснення (т.2 а.с.134),
в яких зазначає, що позивачем не
доведено факту того, що особи, відносно
яких вимагається стягнення
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, не були безпосередньо
зайняті повний робочий день в
підземних умовах по видобутку вугілля,
сланцю, руди та на будівництві шахт.
Зокрема, позивачем не представлено
протоколів про призначення пенсій щодо
осіб, відносно яких вимагається
стягнення відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій, а так саме
доказів відносно виплати цих пенсій.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Дослідивши письмові докази, суд
встановив наступне.

Державне відкрите акціонерне
товариство «Трест Донецькшахтобуд» є
юридичною особою, , в
силу пункту 1 статті 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Так, згідно пункту 1 статті 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є,
зокрема, суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (т.1 а.с.11-118,
120-127, 129-250 т.2 а.с.1-107), позивачем на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 по працівниках
відповідача за період з вересня 2012 року
по квітень 2013 року було витрачено
коштів на загальну суму 2651633,32 грн., які
мають бути відшкодовані останнім.

Згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(т.1 а.с.119,128), позивачем на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком
№2 по працівниках відповідача за
грудень 2012 року було витрачено коштів
на загальну суму 1778,75 грн., які мають
бути відшкодовані останнім.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» регулюються принципи,
засади, механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, а
також питання призначення, перерахунку
і виплати пенсій, надання соціальних
послуг з коштів Пенсійного фонду, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбаченим цим Законом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

При цьому згідно з пунктом 16
Прикінцевих положень вказаного Закону
до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

За приписами абзацу 4 підпункту 1 пункту
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
крім тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у розмірі 100 % від об'єкту
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у розмірі 100 % від об'єкту
оподаткування, визначеного абзацом 4
пункту 1 статті 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування».

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
встановлений Інструкцією «Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 (далі - Інструкція).

Означена Інструкція визначає
процедуру реєстрації та обліку
платників внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, обчислення і сплати
страхових внесків та інших платежів до
бюджету Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності і
господарювання та фізичними особами,
нарахування і сплати фінансових
санкцій та пені, подання
страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Пункт 6 Інструкції регулює питання
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування». Згідно
з підпунктом 6.1. пункту 6 Інструкції ці
розміри становлять:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах;

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2004
році;

30 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2005
році;

40 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2006
році;

50 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2007
році;

60 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2008
році;

70 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2009
році;

80 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2010
році;

90 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

100 відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2012
році.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (абз.1
п.п.6.8 п.6 Інструкції).

Відшкодування сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації (абз.1 п.п.6.9. п.6 Інструкції).

Відповідно до карток особового рахунку
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком 1, 2 за період з вересня 2012
року по квітень 2013 року, за
відповідачем рахується заборгованість
у розмірі 2653412,07 грн. (т.1 а.с.10).

Суд зазначає, що винятком із цього
правила є лише порядок покриття витрат
на виплату та доставку пенсій особам,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, оскільки за змістом абзацу
п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-1V виплата пенсій
таким особам здійснюється до 1 січня 2005
року за рахунок коштів Пенсійного
фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
з особливостей пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Суд також вважає доречним звернути
увагу на той факт, що аналогічної
правової позиції дотримується і
Верховний Суд України, зокрема, у
постанові від 10 жовтня 2011 року за
позовом управління пенсійного фонду
України в м. Димитрові Донецької
області до Десятого воєнізованого
гірничорятувального загону про
стягнення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Суд відхиляє заперечення відповідача
стосовно не відшкодування
підприємствами витрат органам
Пенсійного фонду України на доставку і
виплату пенсій, які призначені на
пільгових умовах працівникам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день в підземних умовах по видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, оскільки вони не ґрунтуються
на вищенаведених приписах чинного
законодавства, а лише
опосередковуються невірним розумінням
останнім змісту пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», адже означеною нормою
встановлено порядок використання
джерел фінансування виплати пенсій, що
жодним чином не впливає на порядок
відшкодування роботодавцем фактично
здійснених позивачем витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

В судовому засіданні представником
позивача не доведено та не надано
доказів стосовно того, що громадяни
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 працювали на
Державному відкритому акціонерному
товаристві «Трест Донецькшахтобуд», а
тому позовні вимоги в частині
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій
вищезазначеним особам з вересня 2012
року по квітень 2013 року у розмірі 64172,49
грн. задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні представник
відповідача надано заяву про
встановлення способу та порядку
виконання постанови суду, в якій просив
суд відповідно до статті 257 КАС України
передбачити в судовому рішенні спосіб
та строки виконання судового рішення,
надавши відстрочення на 12 місяці
виконання постанови суду та
розстрочення сплати заборгованості
строком на 60 місяців з 01 січня 2015 року
по 01 січня 2020 року шляхом сплати боргу
щомісячно рівними частинами.

Що стосується заяви відповідача, якою
останній просив встановити спосіб та
порядок виконання судового рішення
шляхом відстрочення та розстрочення
заборгованості, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви відповідач
посилається, що на даний момент
своєчасне виконання постанови суду у
повному обсязі ускладнене тяжким
фінансово-економічним становищем
підприємства. Кредиторська
заборгованість ДВАТ «Трест
Донецькшахтобуд» за товари, роботи,
послуги на 30 вересня 2013 року складає 1964
тис.грн.; поточна заборгованість
підприємства за довгостроковими
зобов'язаннями на 30 вересня 2013 року
становить 422 тис.грн.; кредиторська
заборгованість підприємства перед
бюджетом на 30 вересня 2013 року становить
5762 тис.грн.; поточні зобов'язання
підприємства за розрахунками зі
страхування на 30 вересня 2013 року
становить 14762 тис.грн., тощо.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги викладені в заяві
підтримав.

На підтвердження обставин, на які
посилається відповідач у своїй заяві
про встановлення способу виконання
судового рішення, до суду надано баланс
(Звіт про фінансовий стан) на 30 вересня
2013 року, Звіт про фінансові результати
(Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2013
року, розшифровку інвентаризації
кредиторської заборгованості на
кінець звітного періоду на 30 вересня 2013
року.

Надані відповідачем документи
свідчать про ускладнене фінансове
становище підприємства. Посилання на
тяжке фінансове становище, як на
підставу для відстрочення та
розстрочення виконання судового
рішення, судом до уваги не беруться,
оскільки це не є винятковою обставиною,
у розумінні ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Інших доказів наявності обставин
(відсутність грошей на рахунках, докази
сплати боргів в строк по іншим
розстроченням, документальне
підтвердження поліпшення фінансового
стану при наданні розстрочення
виконання судового рішення), що
ускладнюють виплату боргу або роблять
це неможливим, відповідачем до суду не
надано.

Крім того, в заяві про встановлення
способу та порядку виконання судового
рішення відсутнє обґрунтування
виконання судового рішення через 12
місяців протягом 60 місяців, а саме за
рахунок яких коштів буде виконуватися
боржником зазначене судове рішення та
в якому об'ємі. Крім того, не надано
будь-яких доказів підтвердження
виконання судового рішення через 12
місяців протягом 60 місяців.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що заява відповідача щодо
встановлення способу та строків
виконання судового рішення шляхом
надання відстрочення на 12 місяці
виконання постанови суду та
розстрочення сплати заборгованості
строком на 60 місяців з 01 січня 2015 року
по 01 січня 2020 року шляхом сплати боргу
щомісячно рівними частинами у даній
постанові задоволенню не підлягає.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 2-15, 17-18, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99,
104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі
м.Донецька до Державного відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтобуд» про стягнення суми
боргу по відшкодуванню витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
розмірі 2653412,07 грн. - задовольнити
частково.

Стягнути з Державного відкритого
акціонерного товариства «Трест
Донецькшахтобуд» заборгованість по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
вересня 2012 року по квітень 2013 року в
загальній сумі 2589239,58 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена через
Донецький окружний адміністративний
суд в апеляційному порядку протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шинкарьова І.В.