Справа № 161/13470/13-а
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/697/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2013 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі :

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.

при секретарі -
Тратнікову Я.В.,

з участю позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
Міскевича
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до інспекції з
питань захисту споживачів у Волинській
області про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із
позовом до відповідача про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що
03.07.2013 року інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Волинській області
була проведена позапланована
перевірка його діяльності як
підприємця, щодо дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів стосовно ремонту
автомобіля за зверненням споживача
ОСОБА_4

За результатами її проведення, 03.07.2013
року було складено акт перевірки
дотримання вимог законодавства про
захист прав споживачів, згідно якого
встановлено, що ним не виконано
гарантійні зобов'язання по усуненню
недоліків при ремонті двигуна
автомобіля заявника, які виникли після
цього, а також був складений протокол
про адміністративне правопорушення
№000336.

04.07.2013 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Волинській
області було винесено припис №25, яким
його зобов'язали усунути недоліки у
виконаній роботі по ремонту двигуна у
автомобілі ОСОБА_4 та виплатити
неустойку, в разі необхідності для
встановлення припини виникнення
недоліку провести у присутності
споживача експертизу двигуна.

В подальшому, 19.07.2013 року постановою про
адміністративне правопорушення його
було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 188-2 КУпАП за
невиконання припису інспекції від
04.07.2013 року.

Вважає вказану постанову незаконною та
такою, що підлягає скасуванню, оскільки
про наявність припису від 04.07.2013 року
він дізнався 17 липня 2013 року при
складанні акту №000958 перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів. Крім того, вказаний
припис був складений без його участі та
йому не вручався.

Також зазначає, що у приписі №25 від
04.07.2013 року не встановлений строк, який
надається йому для усунення недоліків.

Враховуючи те, що про наявність припису
він дізнався лише 17.07.2013 року, а саме:
при складанні акта №000958 перевірки
дотримання законодавства про захист
прав споживачів, за яким його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за невиконання
припису, тому вважає, що в його діях
відсутній склад правопорушення,
передбачений ч. 2 ст. 188-2 КУпАП.

У зв'язку з чим просив позов
задовольнити та скасувати вказану
постанову про накладення
адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали з
підстав, викладених у заяві. Просили
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

В судовому засіданні із постанови №218
від 19.07.2013 року вбачається, що
підприємець ОСОБА_1 не виконав припис
інспекції від 04.07.2013 року №25 «Про
припинення порушень прав споживача
ОСОБА_4, тим самим відмовив споживачу
ОСОБА_4 в реалізації його прав,
установлених ч. 3 ст. 10 Закону «Про
захист прав споживачів», за що
притягнутий до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 188-2 КУпАП
(а.с. 12).

Згідно ч 2. ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як слідує з ч. 3 п. 44 Правил надання
послуг з технічного обслуговування і
ремонту автомобільних транспортних
засобів, гарантійні зобов'язання
виконавця не поширюються на складові
частини, надані йому замовником.

Згідно з п. 29 Правил побутового
обслуговування населення виконавець
не несе відповідальності за недоліки у
наданих послугах, якщо доведе, що вони
виникли не з його вини.

Пунктом 5 ст. 7 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що стосовно продукції, на яку
гарантійні строки або строк
придатності не встановлено, споживач
має право пред'явити продавцю
(виробнику, виконавцю) відповідні
вимоги, якщо недоліки було виявлено
протягом двох років, а стосовно об'єкта
будівництва - не пізніше десяти років
від дня передачі їх споживачеві.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

В судовому засіданні із пояснень
сторін та оскаржуваної постанови
з'ясовано, що притягнення позивача за
невиконання вимог припису відбулось
без повного та всебічного з'ясування
всіх обставин справи, оскільки при
накладенні стягнення і внесенні
припису належним чином не перевірено
ту обставину, що ремонт двигуна
споживача здійснювався за його ж
погодження за рахунок бувших у
використанні запчастин, в тому позивач
відмовився нести гарантійні
зобов'язання за це, про що вказав у
рахунку-фактурі(а.с. ).

При цьому, відповідачем не наведено
переконливих та достатніх доказів вини
позивача у неналежному проведенні
ремонтних робіт та конкретно не
зазначено в чому полягає необхідність
у призначенні експертизи, якщо сторони
при укладенні договору відразу
обумовили те, що позивач не несе
відповідальності за заміну вживаних
поршнів.

Водночас, як слідує із закордонного
паспорту позивача, останній на час
винесення припису і протягом терміну
для надання відповіді на нього,
тривалий період перебував за кордоном
і в тому числі з цих причин не зміг би
надати відповідь.

Таким чином, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити та скасувати оскаржувану
постанову.

Керуючись ст. ст. 71, 158, 159, 161, 163,171-2 КАС
України, ст. 188-2 ч. 2 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Позов задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати
постанову №218 від 19.07.2013 року інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Волинській області про притягнення до
адміністративної відповідальності
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та
накладення на нього штрафу у розмірі 306
грн.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.Кихтюк