Справа № 755/4856/13-а
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2013-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/4856/13-а
Провадження № 2-а/755/145/13
"24" травня 2013 р. Дніпровський
районний суд м. Києва у складі:
головуючого -судді Яровенко
розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Києві адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про визнання дій незаконними, -
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про визнання незаконними дій
державного виконавця.
Посилаючись на те, що 24.05.2012 року на
адресу позивача надійшла постанова
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про відкриття виконавчого
провадження від 01.03.2012 року №ВП 31431012,
якою зобов'язано Управління
перерахувати та виплатити ОСОБА_1, як
інваліду ІІ групи І категорії осіб,
постраждалих від аваріє на ЧАЕС
державну та додаткову пенсії в
розмірах, визначених ст. 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», чинними на момент
постановлення рішення, починаючи з 09
серпня 2010 року до внесення у порядку,
передбаченому чинним законодавством
змін, до зазначеного Закону щодо
розміру таких пенсій. На виконання
вказаної постанови про відкриття
виконавчого провадження від 01.03.2012 року
№ ВП 31431012, Управління листом від 29
травня 2012 року № 9817/08 повідомило
старшого державного виконавця
Підрозділу С.В. Мурихіна про фактичне
виконання рішення суду, а саме про
здійснення ОСОБА_1 відповідного
перерахунку державної та додаткової
пенсії у розмірах, визначених ст. 50, 54 ЗУ
«Про статус і соціальний захист осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», чинними на
момент постановлення рішення,
починаючи з 09 серпня 2010 року до
внесення у порядку, передбаченому
чинним законодавством змін, до
зазначеного Закону щодо розміру таких
Без направлення державним виконавцем
Підрозділу на адресу позивача жодних
інших вимог або будь-яких інших
документів, які б зобов'язували
Управління повідомити Підрозділ про
фактичне виконання рішення суду
відповідно до резолютивної частини та
надати належним чином завірених копій
документів, які б підтверджували
фактичне виконання рішення суду,
державним виконавцем без попередження
винесено постанову про накладення
штрафу від 20.06.2012р. за невиконання
рішення суду у розмірі 680,00 грн., яку
відповідач направив на адресу
Управління разом з вимогою від 20.06.2012 р.
№ 2954/8, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 75 Закону
України "Про виконавче провадження та
встановлено строк для фактичного
виконання рішення суду до 02.07.2012 року.

На виконання вимоги від 20.06.2012 р. №2954/8,
Управління листом від 27.06.2012 року №
11042/08 повідомило Підрозділ про стан
фактичного виконання рішення суду
відповідно до резолютивної частини та
надало належним чином завірені копії
розпорядження про перерахунок пенсії
та нарахування, окрім того Управління
просило закрити виконавче провадження.

Таким чином, відповідачем без
будь-якого попередження було винесено
постанову про накладення штрафу за
невиконання рішення суду у розмірі 680,00
грн., однак враховуючи, що такі дії
Управління вважає неправомірними, ним
було оскаржено таку постанову
Підрозділу до суду й повідомлення про
оскарження Підрозділ, про те, останній
всупереч п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України
«Про виконавче провадження», 11.07.2012
року було повторно винесено постанову
про накладення штрафу від 11.07.2012 року №
2955/08 за невиконання рішення суду у
подвійному розмірі - 1360 грн. 00 коп.

З постанови про накладення штрафу від
11.07.2012 року № 2955/08 за невиконання
рішення суду у подвійному розмірі
убачається, що вона була винесена на
підставі того, що Управління у
встановлений строк не повідомило
Підрозділ про фактичне виконання
судового рішення, окрім того в
добровільному порядку його не
виконало.

За таких обставин, позивач просить суд
визнати незаконними дії відповідача
щодо винесення постанови від 11.07.2012
року № 2955/8 про накладення штрафу в
розмірі 1360 грн. 00 коп. та скасувати таку
постанову.

Представник позивача надав в судове
засідання заяву, в якій підтримала
позовні вимоги та просила розглянути
справу у її відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлявся про час та місце судового
засідання у справі, письмових
заперечень по суті позову до суду не
направив.

Суд, вивчивши адміністративний позов,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до наступного.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи, 01.03.2012 року на підставі
виконавчого листа № 2-а-926/11, виданого
Дніпровським районним судом м. Києва
22.02.2012 року, старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Мурихіним
С.В. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва здійснити перерахунок ОСОБА_1, як
інваліду ІІ групи І категорії осіб,
постраждалих від аваріє на ЧАЕС
державну та додаткову пенсію у
розмірах, визначених ст. 50, 54 ЗУ «Про
статус і соціальний захист осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», чинними на момент
постановлення рішення, починаючи з 09
серпня 2010 року до внесення у порядку,
передбаченому чинним законодавством
змін, до зазначеного Закону щодо
розміру таких пенсій.

Листом від 29 травня 2012 року Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
повідомлено державного виконавця про
фактичне виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону
України "Про виконавче провадження",
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

13.06.2012 року старшим державним
виконавцем Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Мурихіним
С.В. на адресу УПФУ у Дніпровському
районі м. Києва надіслано вимогу
державного виконавця від 13.06.2012 року
про зобов'язання УПФУ у Дніпровському
районі м. Києва повідомити Підрозділ до
22.06.2012 року про виконання вказаного
виконавчого листа та надати належним
чином завірені копії документів щодо
фактичного виконання відповідно до
резолютивної частини рішення суду.

20.06.2012р. відповідачем знову була
направлена аналогічна вимога про
надання документів, що підтверджують
фактичне виконання рішення суду, при
цьому разом з такою вимогою було
надіслано постанову від 20.06.2012р. про
накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за
невиконання рішення суду

У вимозі від 13.06.2012 р. відповідач
встановив позивачу строк до 22 липня 2012
року для повідомлення Підрозділу про
фактичне виконання рішення суду
(вимога отримана позивачем 14.06.2012),
однак у зв'язку з тим, що вимога
зобов'язувала УПФ Деснянського, а не
УПФ Дніпровського району надати
повідомлення про виконання рішення
суду, останню було повернуто до
Підрозділу, як помилково направлену,
яка була отримана адресатом 22.06.2012 року.

Після того, на адресу Управління жодних
зобов»язувальних документів про
необхідність повідомлення в частині
фактичного виконання рішення суду
відповідно до резолютивної частини й
надання належним чином завірених копій
документів, які б підтверджували
фактичне виконання рішення державним
виконавцем Підрозілу винесено
постанову про накладення штрафу від
20.06.2012 року № 2955/08 за невиконання
рішення суду у розмірі 680 грн. 00 коп. та
направлено вимогу від 20.06.2012 року № 2955/08
про зобов'язання УПФУ у Дніпровському
районі м. Києва повідомити Підрозділ до
01.07.2012 року про фактичне виконання
рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно положення ч. 12 ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
у порядку, встановленому статтею 181
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби пору и ієно їхні права, свободи
чи інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України
"Про виконавче провадження " учасники
виконавчого провадження, які мають
право звернутися до адміністративного
суду з позовом, якщо рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права,
свободи чи інтереси у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби (ч. З ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим
загальним судам як адміністративним
судам, підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі про
примусове виконання рішення у спосіб і
порядку, визначеному виконавчим
документом.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

З матеріалів справи виливає, що
позивач, на виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження, ще
01 березня 2012р. відповідним листом
повідомив Підрозділ про фактичне
виконання рішення суду відповідно до
резолютивної частини та надав належним
чином завірені копії розпорядження про
перерахунок пенсії та нарахування та
на виконання вимоги від 20.06.2012 року №
2955/08 Управління листом від 27.06.2012 р. №
11042/08 повідомило Підрозділ про стан
фактичного виконання рішення суду
відповідно до резолютивної частини на
надано належним чином завірені копії
розпорядження про перерахунок пенсії
на її нарахування.

Одже, з наведеного вбачається, що
відповідачем не було дотримано строку
(до 02.07.2012р.), який був встановлений у
вимозі від 20.06.2012 р. № 20.06.2012 р. № 2955/08 та
безпідставно винесено постанову про
накладення штрафу за невиконання
рішення суду у розмірі 680 грн. та за
наслідками таких суперечливих дій
безпідставно 11.07.2012 року виніс повторну
постанову про накладення штрафу від
11.07.2012 року № 2955/08 за невиконання
судового рішення у подвійному розмірі -
1 360 грн. 00 коп., незважаючи на те, що
листом від 27.06.2012 року № 11042/08
Управління повідомило державного
виконавця про фактичне виконання
рішення суду, яке звернуто до негайного
та на, що державний виконавець не
звернув уваги і не перевірив стан
виконання відповідно до наданих йому
законом повноважень.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження ",
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Частиною 2 ст. 75 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше
5-ти робочих днів з дня накладення
повторно перевіряє стан виконання
рішення. Якщо рішення не виконано і
виконання може бути проведене без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно з законом. При
цьому на боржника накладається штраф у
порядку встановленому ст. 89 Закону.

У разі невиконання без поважних причин
у встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання (ч. 1
ст. 89 Закону України "Про виконавче
провадження").

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Належних доказів того, що державний
виконавець перевірив стан виконання
рішення суду відповідно до наданих
йому законом повноважень, суду не
надано.

Докази, надані позивачем про належне
виконання судового рішення та доводи
позивача про наявність достатніх
правових підстав для закриття
виконавчого провадження, відповідачем
не спростовані.

Підсумовуючи наведене, суд вбачає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 55
Конституції України, ст.ст. 5, 10, 11, 25, 49, 75,
89 Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 2, 10, 69, 71, 158-163, 181, 267
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі м. Києва
до Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві про визнання дій незаконними -
задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Мурихіна
С.В. щодо винесення постанови від 11.07.2012
року № 2955/8 про накладення штрафу в
розмірі 1 360 грн. 00 коп., винесену в
рамках виконавчого провадження № 31431012.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Мурихіна
С.В. від 11.07.2012 року про накладення
штрафу у розмірі 1360, 00 грн., винесену в
рамках виконавчого провадження № 31431012.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: