Справа № 296/12944/13-а
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 р.
м.Житомир

Корольовський районний
суд м.Житомира у складі :

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при
секретарі Могилевець В.С.

розглянувши в залі суду № 327 у
письмовому проваджені адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Житомирської міської ради про часткове
визнання недійсним рішення, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Житомирської міської ради, в якому
просив визнати незаконним і скасувати
рішення Житомирської міської ради
одинадцятої сесії шостого скликання за
№342 від 29.03.2012 року в частині визнання
таким, що втратив чинність пункту 4
додатку 3 до рішення міської ради від
18.03.2009 р. №897 «Про вилучення, припинення
та надання права користування
земельними ділянками юридичним і
фізичним особам» в частині надання в
оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1
ФОП ОСОБА_1, (п. 11.1), зобов'язати
Житомирську міську раду виключити з
переліку земельних ділянок,
призначених для продажу на земельному
аукціоні в м. Житомирі додатку до
рішення сесії міської ради від 29.03.2012
року №345 земельну ділянку площею 0,2900 га
по АДРЕСА_1 (п. 5 Переліку) та зобов'язати
Житомирську міську раду укласти
договір оренди земельної ділянки
площею 0,2900 га по АДРЕСА_1 з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1.

Представник позивача надав до суду
заяву щодо розгляду справи без його
участі та просив задовольнити позовні
вимоги з підстав наведених у
адміністративному позові.

Представник відповідача був
повідомлений належним чином про дату,
час і місце судового розгляду справи,
що підтверджується даними розносної
книги для місцевої корепонденції, але
на розгляд справи не з'явився.

Згідно ч.6 ст.12, ч.1 ст.41, ч.6 ст.128 КАС
України, у зв'язку із неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання у даній справі за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось, а розгляд справи за
відсутністю перешкод для цього в
судовому засіданні здійснюється у
письмовому провадженні.

Дослідивши докази сторін, розглянувши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши обставини справи, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи, надавши
їм оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує орган влади діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень
органу власних повноважень, суд
керується критеріями, закріпленими у
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта, встановлюючи чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст. 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, що знаходиться під
особливою охороною держави. Право на
землю набувається і реалізується
громадянами і суб'єктами господарської
діяльності (юридичними і фізичними
особами) виключно відповідно до закону.

На час розгляду спору порядок
регулювання земельних відносин
встановлений у Земельному кодексі
України.

Серед передбачених ст. 12 ЗК України
повноважень сільських, селищних,
міських рад в галузі земельних
відносин є передача земельних ділянок
комунальній власності у власність
громадянам та юридичним особам,
надання їх у користування відповідно
до вимог цього кодексу.

Ст. 83 ЗК України визначає, що у
комунальній власності знаходяться всі
землі в межах населених пунктів, окрім
земель приватної і державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розміщені об'єкти
комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.124 ЗК України,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу.

За ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку
у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Крім зазначеного ч.2 та ч.3 ст.16 ЗУ «Про
оренду землі» передбачається, що
укладення договору оренди земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності здійснюється
на підставі рішення відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України або за результатами аукціону.

Укладення договору оренди земельної
ділянки може бути здійснено на
підставі цивільно-правового договору
або в порядку спадкування.

Відповідно до ст.17 вищевказаного
Закону, передача об'єкта оренди
орендарю дійснюється орендодавцем у
строки та на умовах, що визначені у
договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі.

Відповідно до ст. 151 ЗК України (в
редакції, що діяла на момент прийняття
рішення) до клопотання додаються: а)
обґрунтування необхідності вилучення
(викупу) та/або відведення земельної
ділянки; б) зазначене на відповідному
графічному матеріалі бажане місце
розташування об'єкта з орієнтовними
розмірами земельної ділянки; в)
нотаріально засвідчена письмова згода
землевласника (землекористувача) на
вилучення (викуп) земельної ділянки (її
частини) із зазначенням розмірів
передбаченої для вилучення (викупу)
земельної ділянки та умов її вилучення
(викупу); г) копія установчих документів
для юридичних осіб, а для громадянина -
копія документа, що посвідчує особу.

Відповідний орган державної влади або
орган місцевого самоврядування згідно
із своїми повноваженнями розглядає
заяву (клопотання) і в тижневий строк з
дня її реєстрації направляє її копії на
розгляд територіальних органів
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів, органів містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини, природоохоронних і
санітарно-епідеміологічних органів, а
також до відповідних територіальних
органів виконавчої влади з питань
лісового або водного господарства (у
разі вилучення (викупу), надання, зміни
цільового призначення земельних
ділянок лісогосподарського
призначення чи водного фонду).

Зазначені органи протягом трьох тижнів
з дня одержання заяви (клопотання)
надають відповідній сільській,
селищній, міській, районній, обласній
раді чи Кабінету Міністрів України,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевій державній адміністрації
висновок про можливість відведення
земельної ділянки для цілей,
зазначених у заяві (клопотанні),
граничні розміри земельної ділянки та
її площу, склад угідь земель, вимоги
щодо відведення земельної ділянки.

Після отримання висновків органів,
зазначених у частині сьомій цієї
статті, про можливість відведення
земельної ділянки для цілей,
зазначених у заяві (клопотанні), та
рішення Верховної Ради України (у разі
необхідності) відповідний орган
державної влади або орган місцевого
самоврядування, згідно із своїми
повноваженнями, у двотижневий строк
розглядає матеріали вибору земельної
ділянки і приймає рішення про
затвердження зазначених матеріалів та
надає дозвіл і вимоги на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
або мотивоване рішення про відмову.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Як вбачається із справи, рішенням
двадцять шостої сесії четвертого
скликання Житомирської міської ради за
№553 від 29.09.2005 року ОСОБА_1 було надано
дозвіл на складення проекту відведення
даної земельної ділянки.

Позивач звернувся до Управління
земельних ресурсів у місті Житомирі та
дізнався, що рішенням одинадцятої
сесії шостого скликання за №342 від
29.03.2012 року (п. 11.1) було скасовано
рішення №897 від 18.03.2009 року в частині
надання останньому в оренду земельної
ділянки в зв'язку із нібито
невиконанням умов даного пункту.
Одразу він дізнався, що рішенням №345
цієї ж сесії зазначена земельна
ділянка призначена для продажу на
земельному аукціоні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 виконав усі умови
рішення №897 від 18.03.2009 року згадане вище
звернення із заявою про укладення
договору оренди, який позивач підписав,
не було розглянуте, будь якої відповіді
надано не було.

Таким чином, були порушені його права
та інтереси, як суб'єкта земельних
правовідносин, дане рішення
Житомирської міської ради одинадцятої
сесії шостого скликання за №342 від
29.03.2012 року в частині визнання таким, що
втратило чинність пункту 4 додатку 3 до
рішення міської ради від 18.03.2009 №897 «Про
вилучення, припинення та надання права
користування земельними ділянками
юридичним і фізичним особам» в частині
надання в оренду земельної ділянки по
АДРЕСА_1 ОСОБА_1, (п. 11.1) є неправомірним,
та таким що підлягає скасуванню.

Механізм розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, передбачений відповідним
Порядком, затвердженим Постановою
Кабінету міністрів України від 26.05.2004
року № 677.

Відповідно до зазначеного Порядку
розробником проекту відведення
земельної ділянки є фізична або
юридична особа, яка має ліцензію на
проведення робіт із землеустрою
відповідно до закону (далі -
виконавець).

Замовником проекту відведення
земельної ділянки можуть бути
сільська, селищна, міська рада, районна,
Київська або Севастопольська міська
держадміністрація, землевласник або
землекористувач, інші особи відповідно
до закону.

Відповідно до ст. 186-1 ЗК України для
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, в районах та містах
обласного значення, містах Києві та
Севастополі функціонують постійно
діючі комісії.

До повноважень Комісії належить
забезпечення погодження документації
із землеустрою відповідними органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування.

До складу Комісії входять уповноважені
представники районного (міського)
органу земельних ресурсів,
містобудування та архітектури,
природоохоронного та
санітарно-епідеміологічного органу,
органу охорони культурної спадщини. У
разі погодження проектів землеустрою,
що розробляються з метою вилучення,
надання, зміни цільового призначення
земель лісогосподарського
призначення, водного фонду, земельних
ділянок для цілей, пов'язаних із
розробкою корисних копалин, до складу
Комісії залучається відповідно
представник територіальних органів
лісового господарства, водного
господарства, державного гірничого
нагляду.

Документація із землеустрою, погоджена
Комісією, вважається такою, що
погоджена органами, представники яких
входять до її складу.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України
від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про
оренду землі", орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Статтею 210 Земельного кодексу України,
передбачено, що угоди, укладені із
порушенням встановленого законом
порядку визнаються недійсними за
рішенням суду.

Відповідно до ст.ст.203,215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент його вчинення
встановлених вимог.

Ст. 140 Конституції України встановлює,
що місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - мешканців
села, селища, міста - самостійно
вирішувати питання місцевого значення
в рамках Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою у порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради і їх органи.

Органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(ст. 144 Конституції України).

Порядок обрання органів місцевого
самоврядування, їх функціонування та
повноваження передбачено в Законі
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Відповідно до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, які
представляють відповідні
територіальні громади і здійснюють від
їх імені та у їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, іншими законами
(ст. 10 Закону).

Ст. 46 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлює,
що сільські, селищні, міські, районні в
місті, районні, обласні ради проводять
свою роботу сесійно. Рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні й інші
акти у формі рішень, що доводяться до
відома населення. Акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку (ст. 59
Закону). Згідно зі ст. 73 Закону акти
ради, прийняті в межах її повноважень, є
обов'язковими для виконання.

Приймаючи до уваги викладені
обставини, позовні вимоги належить
задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Житомирської
міської ради про часткове визнання
недійсним рішення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Житомирської міської ради
одинадцятої сесії шостого скликання за
№342 від 29.03.2012 року в частині визнання
таким, що втратив чинність пункту 4
додатку 3 до рішення міської ради від
18.03.2009 №897 «Про вилучення, припинення та
надання права користування земельними
ділянками юридичним і фізичним особам»
в частині надання в оренду земельної
ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (п. 11.1).

Зобов'язати Житомирську міську раду
виключити з переліку земельних
ділянок, призначених для продажу на
земельному аукціоні в місті Житомирі
Додатку до рішення сесії міської ради
від 29.03.2012 року №345 земельну ділянку
площею 0,2900 га по АДРЕСА_1 (п. 5 Переліку).

Зобов'язати Житомирську міську раду
укласти договір оренди земельної
ділянки площею 0,2900 га по АДРЕСА_1 в
місті Житомирі з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Корольовський районний суд м.Житомира.
У зв'язку із прийняттям постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Р. А. Галасюк