Справа № 805/16386/13-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
справа №805/16386/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання:
Крамська С.О.

за участю:

представника позивача
не з'явився

представник відповідача
Фарафонова Г.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року по адміністративній
справі № 805/16386/13-а за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сніжне Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сніжне
Донецької області про стягнення витрат
на виплату пенсій по втраті
годувальника, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, з урахуванням статей 21, 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" звернувся до суду з
позовом про стягнення витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
отримують пенсію у зв'язку з втратою
годувальника у випадку закінчення
терміну навчання, як сироти, у сумі 1800,00
грн.,

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року по адміністративній
справі № 805/16386/13-а у задоволенні позову
відмовлено (а.с.43-44).

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови, яка прийнята з порушенням
норм матеріального права, просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
(а.с.48-49). В обґрунтування вказує, що
пенсійний фонд не повинен нести
витрати на виплату пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, оскільки такі виплати
покладені на Фонд. Отже, право
Пенсійного фонду на відшкодування
понесених витрат виникає після
призначення і виплати пенсій.
Позивачем були сплачені пенсії трьом
сестрам на загальну суму 1800,00 гривень,
які підлягають відшкодуванню
відповідачем. Проте, до актів звірки
відповідач суму пенсій по вказаним
особам не включив, з огляду на що сума
сплачених пенсій підлягає стягненню в
судовому порядку.

Представник позивача-апелянта в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи. Колегія суддів вважає,
що розгляд справи можливий без участі
сторони.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивачем за період з
липня 2013 року - жовтень 2013 року
нараховані та виплачені суми пенсії по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в розмірі 1800,00 грн., але до
відшкодування відповідачем не
прийняті.

Позивачем сплачено пенсії у зв'язку з
втратою годувальника наступним особам:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки
від 04.02.2009 року № 343 з 01.09.2009 року
навчалась у "Київському національному
університеті культури і мистецтв" м.
Києва та згідно копії диплому від 01.06.2012
року закінчила Київський
національний університет культури і
мистецтв" - 31.05.2012 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки
від 04.02.2009 року № 341 з 01.09.2009 року
навчалась у "Київському національному
закінчила Київський національний
університет культури і мистецтв" -
31.05.2012 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки
від 04.02.2009 року № 342 з 01.09.2009 року
навчалась у "Київському національному
університеті культури і мистецтв" м.
Києва та згідно копії диплому від
01.06.2012 року закінчила Київський
національний університет культури і
мистецтв"-31.05.2012 року.

Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Сніжне Донецької області страхові
виплати по справам зупинено 1 червня
2012 року.

Відповідачем не оспорюється зазначені
факти та не є спірними.

Відповідачем - відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Сніжне
Донецької області - не прийняті до
заліку сплаченої у зазначеному періоді
1800 грн., з огляду на те, що зазначені
особи закінчили навчання.

Колегія суддів зазначає, що з набранням
чинності Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Згідно із ч. 16 ст. 34 вказаного Закону,
виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також ч. 1 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. При цьому
дітям пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Згідно із ст. 33 Закону, у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: діти,
які не досягли 16 років; діти з 16 до 18
років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти;

діти, які є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - до закінчення
навчання, але не більш як до досягнення
ними 23 років;

жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють; інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності;
неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;
непрацездатні особи, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право. Право на одержання страхових
виплат у разі смерті потерпілого мають
також дружина (чоловік) або один з
батьків померлого чи інший член сім'ї,
якщо він не працює та доглядає дітей,
братів, сестер або онуків потерпілого,
які не досягли 8-річного віку. Пенсія у
разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Тобто, виходячи з наведених вимог
законодавства, якщо вимогами Закону
№1058 визначено право на пенсію певної
категорії осіб, які відповідають
певним критеріям, порядок пенсійних
виплат, то вимогами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" також визначене право
на одержання щомісячних страхових
виплат певної категорії осіб. При чому
різниця полягає не лише у сфері
правового регулювання такого права,
але і можливих наслідків пов'язаних з
виконанням обов'язків, безпосередньо
Фонду по відшкодуванню пенсійному
фонду певних витрат пов'язаних з
пенсійними виплатами.

В даному випадку спір полягає не у
правомірності призначення та виплати
пенсії наведеним особам, які припинили
навчання, але продовжують отримувати
пенсію по втраті годувальника за
правилами Закону №1058, а спірним
питанням є правова можливість
здійснити відшкодування Відповідачем
на користь Позивача понесених ним
витрати на виплату пенсії по втраті
годувальника внаслідок настання
певних обставин, що унеможливлюють
проведення такого відшкодування.

Під цю категорію не можуть бути
віднесені ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, так
як, з урахуванням ст.33 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в період проведених
пенсійних виплат з липня - жовтень 2013
року зазначені особи вже припинили
навчання, а тому у відповідача
відсутній обов'язок проводити
відшкодування сплаченої пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Висновки суду першої інстанції з цього
приводу є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія
суддів не вбачає жодних правових
підстав для визнання вимог
обґрунтованими, та як наслідок для
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст..200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції постанови.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195,
196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сніжне
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2013 року по адміністративній
справі № 805/16386/13-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
постановлені у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 13
січня 2014 року. Ухвала у повному обсязі
складена 14 січня 2014 2013 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар