Справа № 122/17970/13-а
Суддя: Корогодіна О. Е.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/305/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді – Корогодіної О.Е.

при секретарі – Житєлєва К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
МВС України в Миколаївській області
про визнання незаконною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження по справі, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції Управління МВС України в
Миколаївській області про визнання
незаконною та скасування постанови про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження по справі,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
він не згоден з винесеною постановою та
вважає її такою, що не відповідає
вимогам закону та складена з
порушенням норм діючого законодавства
виходячи з того, що ним не порушувалися
Правила дорожнього руху України, а
обставини, зазначені в Постанові УДАІ
УМВС України в Миколаївській області
від 29.06.2013р. та в протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №032220, на підставі якого вона
винесена - не відповідають дійсності,
на підставі нижчезазначеного. 29 червня
2013 року він їхав у відрядження з
співробітником свого товариства
ОСОБА_2 Нікуди не поспішаючи, вони
зранку виїхали з м. Сімферополь, по
дорозі зупинившись поїсти та
відпочити. В районі 15 годин здійснюючи
керування автомобілем ВАЗ-21099, номерний
знак НОМЕР_1, та рухаючись по автодорозі
ОСОБА_3Азовськ, він був зупинений
інспектором УДАІ УМВС України в
Миколаївській області, яким йому було
вказано на порушення Правил дорожньою
руху, а саме: обгін попутного
автомобілю на перехресті. Надані ним
пояснення про те, що порушення він не
здійснював, тому що обгін
транспортного засобу здійснив задовго
до перехрестя і з врахуванням
дорожньої обстановки, оскільки
здійснив обгін поодинокого
транспортного засобу (мікроавтобус
Газель), який рухався зі швидкістю
близько 20 км/год., тому що був
перевантажений, що відповідає вимогам
п. 3.25 Правил дорожнього руху, -
відповідачем прийняті не були,
інспектор наполягав що порушення ним
зафіксоване на відеокамеру. Коли він
зажадав пред'явити відеозапис з
начебто вчиненим правопорушенням,
інспектор ДАІ зупинив перший ліпший
автомобіль і попросив водія і пасажира
бути свідками у вчиненні ним мною
правопорушення. Тому він відмовився
викладати свої заперечення в протоколі
та ставити там свій підпис, так як в
діях працівників Відповідача побачив
упередженість. Згідно ст. 251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, що встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами. Враховуючи, що
відповідачем обставини справи
фактично не з'ясовані, не надано відео
доказів порушення, не допитані свідки,
а саме, як і коли вони могли побачити
порушення ним правил дорожнього руху, а
відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Згідно п.1.11. Розпорядження МВС
України №466 від 21.05.2009р. «Про
організацію роботи підрозділів ДАЇ з
профілактики правопорушень із
застосуванням засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису» передбачено,
що працівники Державтоінспекції під
час винесення постанови про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення повинні неухильно
дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. Таким чином, судом
достовірно встановлено, що при
складанні постанови про
адміністративне правопорушення
стосовно позивача суб'єктом владних
повноважень - інспектором ДПС - вчинено
низку порушень, а саме, в порушення
вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі
обставини, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, не встановлено
винність позивача у вчинені порушення,
будь-які письмові докази на
підтвердження порушення позивачем ПДР,
який не визнавав себе винним у скоєнні
правопорушення і про що зазначив
інспектору у протоколі; крім цього,
письмові пояснення позивача при
складанні протоколу про
адміністративну відповідальність на
окремому аркуші не відбиралися
Документи на його адресу надійшли
поштою - 12 липня 2013 року, тому строк для
оскарження до суду не пропущений, що
просить суд врахувати при прийнятті
справи до судового розгляду.
Враховуючи, що ним не порушувалися
правила дорожнього руху - постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності відносно нього є
незаконною, тому підлягає скасуванню.
Тому просить суд, визнати незаконною та
скасувати постанову серії АА2 № 422815 від
29.06.2013 року про накладення на нього -
ОСОБА_1 адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в сумі 425 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
мотивовано підтримав свої позовні
вимоги та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, повідомлений
належним чином, направив до суду
заперечення, відповідно яких, УДАІ УМВС
України в Миколаївській області не
визнало заявлений позов, вважає його
незаконним та необґрунтованим з
наступних підстав. На сьогодні межі
компетенції працівників підрозділів
ДАІ, як складової частини МВС України,
визначені законодавчими та
нормативно-правовими актами, зокрема:
статтею 11 Закону України "Про міліцію"
(введений в дію постановою Верховної
Ради України від 25 грудня 1990 року N 5
83-XII); статтями 52 та 52-1 Закону України
"Про дорожній рух"; статтею 6 Закону
України "Про оперативно-розшукову
діяльність" (введений в дію постановою
Верховної Ради України від 18 лютого 1992
року N 2136-ХІІ); Кодексом України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП); розділом 5 Положення про
Державну автомобільну інспекцію МВС,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 1997 року
№ 341, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 26.06.2009 за № 576/16592 (далі -
Положення); Порядком направлення
водіїв транспортних засобів для
проведення огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
виливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції, і
проведення такого огляду,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 грудня 2008 року
№ 1103 (далі - Порядок); Інструкцією про
виявлення у водіїв транспортних
засобів ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, затвердженої
спільним наказом МВС та МОЗ України від
09.09.2009 № 400/666, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06.10.2009 за
№ 931/16947 (далі - Інструкція); Переліком
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху, затвердженого наказом МВС
України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 30.03.2010
за № 262/17557 (далі - Перелік). У своїй заяві
позивач вимагає визнати протиправною
(незаконною) постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 422815, яку 29.06.2013 року виніс
інспектор ДПС взводу із забезпечення
супроводження УДАІ УМВС України в
Миколаївській області прапорщик
міліції ОСОБА_4, однак не надає жодних
підтверджень (доказів) протиправності
(незаконності) дій інспектора ДПС під
час оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього та її розгляду. З приводу
обставин скоєного позивачем 29.06.2013 року
порушення вимог пункту 14.6 "а" Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР),
поясняємо наступне. 29.06.2013 року близько
15 год. 15 хв. інспектор ДПС взводу із
забезпечення супроводження УДАЇ УМВС
прапорщик міліції ОСОБА_4 на 89 км авто
дороги М-14 «ОСОБА_5 – Мелітополь -
Новоазовськ» подав знак про зупинку
водію автомобілю "ВАЗ 210090", номерний
знак НОМЕР_1, який в порушення вимог п.
14.6 "а" ПДР України (Обгін заборонено на
перехресті), на перехресті доріг
здійснив обгін іншого транспортного
засобу. Після зупинки інспектором ДПС
прапорщиком міліції ОСОБА_6 вказаного
транспортного засобу згідно положень
пункту 21-1 статті 11 Закону України "Про
міліцію" та роз'яснення позивачу суті
скоєного ним правопорушення, він
відповідно до вимог статей 254 - 256 КУпАП
склав протокол про адміністративне
правопорушення серії АГ2 № 032220. Факт
вчиненого ОСОБА_1 правопорушення
підтверджується письмовими
поясненнями свідка, які інспектором
були долучені до матеріалів справи, про
що зроблено відповідну відмітку в
протоколі. Свідок, гр. ОСОБА_5,
засвідчив, що він бачив як водій
автомобілю ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1,
здійснив обгін іншого транспортного
засобу на перехресті. У подальшому,
згідно положень статей 222 та 276 КУпАП
інспектором ДПС прийнято рішення про
розгляд вказаного адміністративного
протоколу на місці вчинення
правопорушення. Розгляд справи про
адміністративне правопорушення
відносно позивача інспектором
розпочато та проведено відповідно до
вимог статей 278-280 КУпАП. При цьому,
інспектором враховано письмові
пояснення свідка правопорушення. Під
час розгляду справи інспектором
враховано, що відповідно до положень
статті 1 КУпАП основним завданням цього
Кодексу є охорона прав і свобод
громадян, власності, конституційного
ладу України, прав і законних інтересів
підприємств, установ і організацій,
встановленого правопорядку, зміцнення
законності, запобігання
правопорушенням, виховання громадян у
дусі точного і неухильного додержання
Конституції та законів України, поваги
до прав, честі і гідності інших
громадян, до правил співжиття,
сумлінного виконання своїх обов'язків,
відповідальності перед суспільством.
За результатами розгляду
адміністративної справи відносно
позивача інспектором згідно положень
статей 283 - 285 КУпАП винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 422815, якою на
позивача накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
грн. Винесену постанову було негайно на
місці розгляду справи оголошено
правопорушнику (позивачу). Враховуючи,
що ОСОБА_1, в присутності двох свідків
відмовився від дачі письмових пояснень
та отримання копії протоколу та
постанови, складені матеріали були
направлені на адресу правопорушника
поштою. Вважають, що винесена
інспектором постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача є правомірною
(законною), а її зміст не суперечить
нормам законодавства. Слід також
врахувати, що позивач не оскаржував
винесену постанову в порядку статті 288
КУпАП у вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі), тобто до керівництва
підрозділу ДАІ МВС. У зв'язку з
викладеним, а також керуючись статтями
8 - 12, 49, 69 - 72, 158, 159, 162 та 171-2 КАСУ, статтями
19 і 55 Конституції України, просили суд у
задоволенні адміністративного позову
громадянина ОСОБА_1 до УДАЇ УМВС
України в Миколаївській області
відмовити. В зв'язку з відсутністю
можливості направити до суду
представника Управління ДАІ в
Миколаївській області з належно
оформленим дорученням для розгляду
позову ОСОБА_1 просили справу
розглянути вказаний позов за
відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, матеріали по справі про
адміністративне правопорушення та
проаналізувавши усі наявні по справі
докази у їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини
та відповідні ним правовідносини.

Постановою УДАІ УМВС України в
Миколаївській області від 29.06.2013р. від 29
червня 2013 року позивач був притягнутий
до адміністративної відповідальності
в вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за
скоєння адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Дана постанова білу винесена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АГ2 №032220, від 29 червня 2013 року.

Позивач, 29 червня 2013 року, їхав у
відрядження. В районі 15 годин
здійснюючи керування автомобілем
ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1, та
рухаючись по автодорозі ОСОБА_5 -
Новоазовськ, був зупинений інспектором
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області, за порушення Правил дорожньою
руху, а саме: обгін попутного
автомобілю на перехресті. На надані ним
пояснення про те, що порушення він не
здійснював, тому що обгін
транспортного засобу здійснив задовго
до перехрестя і з врахуванням
дорожньої обстановки, оскільки
здійснив обгін поодинокого
транспортного засобу (мікроавтобус
Газель), який рухався зі швидкістю
близько 20 км/год., тому що був
перевантажений, що відповідає вимогам
п. 3.25 Правил дорожнього руху, -
відповідач – інспектор ДАІ, наполягав,
що порушення ним зафіксоване на
відеокамеру. На вимогу позивача,
пред'явити відеозапис з начебто
вчиненим правопорушенням, інспектор
ДАІ зупинив перший ліпший автомобіль і
попросив водія і пасажира бути
свідками у вчиненні позивачем
правопорушення.

Тому позивач відмовився викладати свої
заперечення в протоколі та ставити там
свій підпис, так як в діях працівників
Відповідача побачив упередженість.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, що
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Враховуючи, що відповідачем обставини
справи фактично не з'ясовані, не надано
відео доказів порушення, не допитані
свідки, а саме, як і коли вони могли
побачити порушення позивачем правил
дорожнього руху, а відповідно до ч. 2 ст.
71 КАС України в адміністративних
справах обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України
№466 від 21.05.2009р. «Про організацію роботи
підрозділів ДАЇ з профілактики
правопорушень із застосуванням
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису» передбачено, що
працівники Державтоінспекції під час
винесення постанови про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення повинні неухильно
дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що при
складанні постанови про
адміністративне правопорушення
стосовно позивача суб'єктом владних
повноважень - інспектором ДПС - вчинено
низку порушень, а саме, в порушення
вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі
обставини, що підлягають з'ясуванню при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення, не встановлено
винність позивача у вчинені порушення,
будь-які письмові докази на
підтвердження порушення позивачем ПДР,
який не визнавав себе винним у скоєнні
правопорушення і про що зазначив
інспектору у протоколі; крім цього,
письмові пояснення позивача при
складанні протоколу про
адміністративну відповідальність на
окремому аркуші не відбиралися
Документи на його адресу надійшли
поштою - 12 липня 2013 року, тому строк для
оскарження до суду не пропущений, що
враховано судом при прийнятті справи
до судового розгляду.

Враховуючи, що позивачем не
порушувалися правила дорожнього руху -
постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
відносно нього є незаконною, тому
підлягає скасуванню.

На підставі статей 221, 287, 293 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 6, 7, 9-11, 17-18,
159, 162-163, 171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.

Скасувати постанову серія АА2 № 422815 від
29 червня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення - за
відсутністю у діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення за
частиною 2 статті 122 КУпАП.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя