Справа № 805/16637/13-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 р.
Справа №805/16637/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 13 год. 15
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Бабаш Г.П.

при секретарі Громоклицькому Є.О.

за участю

представників позивача
Язепи В.Я. за дов. від 18.11.2013 року

Слюти
О.М. за дов. від 18.11.2013 року

представників відповідача
Алтухової Т.В. за дов. від 16.11.2013 року

Боровко Р.С. за дов. від 17.12.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фонд-2» до Державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області про визнання
незаконними та протиправними дій,
визнання незаконним і скасування
припису та розрахунку шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області про визнання
незаконними та протиправними дій,
визнання незаконним і скасування
припису, протоколу та розрахунку шкоди.

В обґрунтування позову позивач
посилається на наступне. 26.06.2013 року
державним інспектором Державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області був складений акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, припис № 0153, протокол
про адміністративне правопорушення №
000708 та розрахунок розміру шкоди
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки площею 1,93 га на
території Орлово-Іванівської
сільської ради Шахтарського району
Донецької області в розмірі 53935,00 грн.

16.11.2007 року розпорядженням голови
Шахтарської райдержадміністрації № 786
було погоджено місце розташування
промислового майданчика на земельній
ділянці загальною площею 1,0 га
кам'янистих місць земель
сільськогосподарського призначення
(запас) на території Орлово-Іванівської
сільської ради для передачі в
довгострокову оренду.

24.12.2007 року рішенням Орлово-Іванівської
сільської ради погоджено місце
розташування промислового майданчика
ТОВ «Фонд-2».

В жовтні 2007 року складений та
підписаний акт вибору та обстеження
земельної ділянки, який був
затверджений головою Шахтарської
райдержадміністрації.

Крім того, розроблений проект відводу
земельної ділянки, який у
встановленому законом порядку
погоджений з усіма контролюючими
органами та отримані відповідні
висновки щодо погодження відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
1,3658 га в тому числі: земельна ділянка №
1 площею 0,5658 га та земельна ділянка № 2
площею 0,8 га.

Відповідно до вимог чинного
законодавства товариство має
спеціальний дозвіл на користування
надрами.

Позивач зазначає, що до теперішнього
часу товариство по незалежним від них
причин не в змозі укласти відповідний
договір оренди на спірну земельну
ділянку.

Заявою від 12.12.2013 року позивач
уточнив позовні вимоги, а саме, просив:

- визнати незаконними та
протиправними дії Державної інспекції
сільського господарства в Донецькій
області щодо проведення перевірки
дотримання земельного законодавства
від 26.06.2013 року, складання акту
перевірки від 26.06.2013 року, припису від
26.06.2013 року № 0153, протоколу про
адміністративне правопорушення від
26.06.2013 року № 000708, розрахунку шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
заняття земельної ділянки Товариством
з обмеженою відповідальністю «Фонд-2»;

- визнати незаконним та скасувати
припис Державної інспекції сільського
господарства в Донецькій області від
26.06.2013 року № 0153.

- визнати незаконним та скасувати
розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного заняття земельної
ділянки Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фонд-2» при
використанні земельної ділянки на
території Орлово-Іванівської
сільської ради Шахтарського району
Донецької області.

Представники відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечували з підстав, викладених у
письмових запереченнях, зокрема
посилаючись на те, що товариством
земельна ділянка використовується без
правовстановлюючих документів.
Вважають дії Інспекції правомірними, в
зв'язку з чим просили відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив наступне.

17.06.2013 року за вимогою Донецької
міжрайонної прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері Державною
інспекцією сільського господарства в
Донецькій області була проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог земельного законодавства.

За результатами зазначеної перевірки
був складений акт від 26.06.2013 року, яким
встановлено, що на час перевірки ТОВ
«Фонд-2» самовільно займає та
використовує земельну ділянку
загальною площею 1,93 га із земель
промисловості Орлово-Іванівської
сільської ради Шахтарського району
Донецької області без
правовстановлюючих документів.

26.06.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в Донецькій
області був складений припис, в якому
зазначено про усунення порушень вимог
земельного законодавства та
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.

Також інспекцією був складений
протокол від 26.06.2013 року про
адміністративне правопорушення № 000708
за порушення ст. ст. 125, 126 Земельного
кодексу України та ст. 53-1 КУпАП, який
був отриманий заступником директора з
виробництв особисто.

01.08.2013 року Державною інспекцією
сільського господарства в Донецькій
області був направлений на адресу ТОВ
«Фонд-2» розрахунок шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного заняття
земельної ділянки на суму 53935,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-У (далі -
Закон № 877-У) підставами для здійснення
позапланових заходів є, зокрема,
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства.

Згідно ст. 7 Закону № 877-У для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до ч. 6 цієї статті, за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

Згідно ч. 7 цієї статті на підставі акта,
який складено за результатами
здійснення планового заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, протягом п'яти робочих
днів з дня завершення заходу
складається припис, розпорядження або
інший розпорядчий документ про
усунення порушень, виявлених під час
здійснення заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 877-У
орган державного нагляду (контролю) в
межах повноважень, передбачених
законом, під час здійснення державного
нагляду (контролю) має право, зокрема,
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Основи організації здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель визначені Законом
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19.06.2003 року № 963-ІУ (далі - Закон № 963-ІУ).

Статтею 5 даного Закону визначено
органи, що державний контроль за
використанням та охороною земель усіх
категорій та форм власності здійснює
центральний орган виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі.

Державний нагляд (контроль) з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства здійснюється Державною
інспекцією сільського господарства
України та її територіальними
органами, що визначено Порядком
планування та здійснення контрольних
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року № 132 (далі -
Порядок № 132).

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 року №
459/2011 Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України,
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

Пунктом 5 цього Положення встановлено,
що Держсільгоспінспекція України та її
посадові особи в межах своїх
повноважень мають право складати акти
перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

За приписами статті 9 Закону № 963-ІУ
державний контроль за використанням та
охороною земель, дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом проведення
перевірок; розгляду звернень юридичних
і фізичних осіб.

Статтею 10 даного Закону визначені
повноваження державних інспекторів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель,
зокрема це:

безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;

давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне правопорушення,
з відшкодуванням завданих власнику
земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи
про адміністративні правопорушення у
сфері використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства про
охорону земель та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Суд зазначає, що наявність рішення
Державної інспекції сільського
господарства в Донецькій області у
вигляді наказу та направлення на
проведення перевірки доводить,
виходячи з функцій цієї Інспекції,
закріплених Законом № 877-У,
правомірність дій інспекторів
сільського господарства в Донецькій
області щодо здійснення цієї
перевірки. До того ж, питання
правомірності чи неправомірності
проведення перевірки має бути вирішено
в межах справи про оскарження наказу
суб'єкта владних повноважень про
проведення перевірки. Відсутність
підстав для проведення перевірки є
підставою для недопущення посадових
осіб до перевірки, проте інспектор був
допущений позивачем до проведення
перевірки.

Стосовно правомірності видання
Державною інспекцією сільського
господарства в Донецькій області
припису від 26.06.2013 року № 0153 та
розрахунку шкоди, суд зазначає
наступне.

Актом перевірки від 26.06.2013 року
встановлено, що ТОВ «Фонд-2» самовільно
займає та використовує земельну
ділянку загальною площею 1,93 га із
земель промисловості
Орлово-Іванівської сільської ради без
правовстановлюючих документів. На
підставі цього був складений припис, в
якому зазначено про усунення порушень
вимог земельного законодавства та
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та рахунок шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
заняття земельної ділянки на суму 53935,09
грн.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону № 877-У
невиконання приписів, розпоряджень або
інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виявлених під час здійснення заходу
державного нагляду (контролю), тягне за
собою застосування до суб'єкта
господарювання штрафних санкцій у
порядку, встановленому законом.

Статтею 123 Земельного кодексу України
встановлений порядок надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування.

Так, ч. 1 цієї статті встановлено, що
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення;

формування нових земельних ділянок.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу
України право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 211 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи несуть цивільну, адміністративну
або кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства за такі
порушення: самовільне зайняття
земельних ділянок.

Згідно зі ст. 53-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
самовільне зайняття земельної ділянки
- тягне за собою накладення штрафу на
громадян від десяти до п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і на посадових осіб - від
двадцяти до ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 1 Закону №
963-ІУ самовільне зайняття земельної
ділянки - будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Згідно пункту 7 Постанови КМУ від 25.07.2007
року № 963 «Про затвердження Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу» розрахунок
розміру шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
проводиться Держекоінспекцією та її
територіальними органами або
Держсільгоспінспекцією та її
територіальними органами, а розміру
шкоди, заподіяної юридичним та
фізичним особам, - територіальними
органами Держсільгоспінспекції на
підставі матеріалів обстежень
земельних ділянок, проведених
відповідно до Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 листопада 2000 р.
№ 1619.

Порядком № 132 визначено, що планові та
позапланові заходи щодо перевірки
стану фактичного використання та
охорони земель проводяться в
обов'язковому порядку на території
земельних ділянок, що використовуються
суб'єктами господарювання. При
проведенні заходу можуть бути присутні
особи, права чи законні інтереси яких
порушені внаслідок неправомірної
діяльності суб'єкта господарювання, а
також особи, безпосередньо причетні до
порушення вимог земельного
законодавства (п. 5.7.).

Відповідно до п. 5.8. цього Порядку у разі
виявлення порушення вимог земельного
законодавства державні інспектори:

з'ясовують обставини та суть вчиненого
порушення земельного законодавства,
установлюють особу, яка його вчинила,
чи особу, внаслідок бездіяльності якої
порушено вимоги земельного
законодавства;

установлюють, чи є в діях осіб, які
вчинили правопорушення, чи осіб,
внаслідок бездіяльності яких порушено
вимоги земельного законодавства,
ознаки адміністративного чи
кримінального правопорушення;

встановлюють шляхом обстеження
земельних ділянок, чи завдана суб'єктом
господарювання або третіми особами
шкода земельним ресурсам унаслідок
здійснення ними господарської чи іншої
діяльності.

За приписами п. 5.9. Порядку № 132 у разі
необхідності визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
інспекційними органами під час
проведення планових та позапланових
заходів здійснюються обстеження
земельних ділянок.

Згідно п. 6.1. у разі необхідності в акті
перевірки наводиться план-схема місця
розташування земельної ділянки
(схематичний абрис чи викопіювання з
картографічних матеріалів планів
земельної ділянки з прив'язкою до
місцевості та зазначенням суміжних
землекористувачів). На плані-схемі
вказується загальна площа земельної
ділянки та площа, на якій виявлено
порушення (забруднення, самовільне
зайняття, нецільове використання
земельної ділянки тощо).

У відповідності до Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення планових заходів
державного нагляду (контролю) за
дотриманням суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
затвердженому Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 12.07.2012 року № 424, який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин, при здійсненні планових
заходів державного нагляду (контролю)
за дотриманням суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства перевіряється, чи
заподіяна шкода земельним ресурсам
унаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки.

Суд вважає, що при проведенні перевірки
та складанні оскаржуваних документів,
відповідачем не були дотриманні
вищенаведені норми законодавства та
приписи ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Даною нормою визначено, що у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає, що відповідачем не
обґрунтовано прийняті рішення, не
встановлені фактичні обставини
вчиненого на його думку
правопорушення.

Так, в судовому засіданні
представником позивача надані
пояснення, що товариством здійснюються
заходи для укладення договорів оренди
на земельні ділянки на території
Орлово-Іванівської сільської ради
площею 0,5658 га та 0,8 га. Зазначені
пояснення підтверджуються матеріалами
погодження місця розташування
земельних ділянок, висновками
контролюючих органів щодо погодження
відведення земельних ділянок. Також
позивач має спеціальний дозвіл від
18.10.2004 року на користування надрами.

Дані обставини не знайшли відображення
в матеріалах перевірки та не
враховувались відповідачем при
складанні припису та розрахунку шкоди.

Також в судовому засіданні
представником відповідача було
роз'яснено, що межі та площа самовільно
зайнятої позивачем земельної ділянки
були ним визначені на підставі
наданого товариством плану
промислового майданчика шахтоділянки
«Дрогобицька» площею 1,93 га. Факт
використання ділянки позивачем, на
думку відповідача, підтверджується
залізобетонною огорожею цієї ділянки
та наявністю працівників товариства на
неї.

Проте товариством не заперечується
факт проведення деяких робіт на даній
ділянці, оскільки 01.11.2010 року позивачем
укладений з ДП «Донецька залізниця»
договір про встановлення земельного
сервітуту на земельну ділянку площею
1286,71 кв.м., і роботи виконуються лише в
межах дії сервітуту.

Стосовно огорожі, суд зазначає, що це не
може бути підтвердженням самовільного
використання всієї ділянки позивачем,
оскільки нічим не доведено
встановлення цієї огорожі саме
позивачем. Навпаки, враховуючи, що це є
план майданчика шахтоділянки
«Дрогобицька», та згідно цього плану на
ділянці мається ряд будівель та споруд,
викликає сумнів висновок відповідача
щодо цього.

Відповідачем також надане
викопіювання з плану
землекористування Орлово-Іванівської
сільської ради, згідно якого
запитування земельна ділянка належить
до земель промисловості колишньої
шахти «Житомирська», «Дрогобицька».
При цьому площа визначеної на
викопіюванні земельної ділянки
становить 1,93 га, проте вона має зовсім
іншу конфігурацію та межі.

З огляду на наведене, суд зазначає, що
згідно п. 6.1. Порядку № 132 у разі
необхідності в акті перевірки
наводиться план-схема місця
розташування земельної ділянки
(схематичний абрис чи викопіювання з
картографічних матеріалів планів
земельної ділянки з прив'язкою до
місцевості та зазначенням суміжних
землекористувачів). На плані-схемі
вказується загальна площа земельної
ділянки та площа, на якій виявлено
порушення (забруднення, самовільне
зайняття, нецільове використання
земельної ділянки тощо).

Відтак суд вважає не встановленим при
перевірці те, яку саме земельну ділянку
самовільно використовує позивач, її
площу, межі, конфігурацію, внаслідок
чого неможливо визнати законними
оскаржувані позивачем припис та
розрахунок шкоди.

Крім того, аналізуючи вищенаведені
норми законодавства, суд робить
висновок про те, що при визначенні
державним інспектором розміру
заподіяної шкоди, обов'язковою умовою
при такому визначенні є обстеження
земельної ділянки та встановлення, чи
завдана юридичними чи фізичними
особами шкода земельним ресурсам
унаслідок їхньої господарської та
іншої діяльності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
відповідач здійснив розрахунок
розміру шкоди за самовільне зайняття
земельної ділянки без з'ясування та
встановлення обставин, чи була
фактично заподіяна така шкода. Тобто,
оскаржуваний розрахунок складений без
дотримання вимог наведеного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, що вказує на його
протиправність.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Позивач під час подачі позовної заяви
сплатив судовий збір у сумі 68,82 грн., що
підтверджується квитанцією.

Витрати по сплаті судового збору у сумі
34,41 грн. підлягають стягненню з коштів
Державного бюджету на користь
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фонд-2» до Державної
інспекції сільського господарства в
Донецькій області про визнання
незаконними та протиправними дій,
визнання незаконним і скасування
припису та розрахунку шкоди -
задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати припис
Державної інспекції сільського
господарства в Донецькій області від
26.06.2013 року № 0153.

Визнати незаконним та скасувати
розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного заняття земельної
ділянки Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фонд-2» при
використанні земельної ділянки на
території Орлово-Іванівської
сільської ради Шахтарського району
Донецької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Фонд-2» витрати по
сплаті судового збору у розмірі 34,41 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено 19 грудня 2013 року,
повний текст постанови виготовлений 24
грудня 2013 року.

Суддя
Бабаш Г.П.