Справа № 808/8167/13-а
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року о 10 год. 38 хв.Справа №
808/8167/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мінаєвої К.В.

за участю секретаря судового засідання
Плєшкова Д.В.

за участю представників:

позивача - Тіунова С.М.,

відповідача - Радової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім»

до Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім» (далі -
позивач) до Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області (далі - відповідач),
в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії
відповідача, які полягають у
проведенні документальної
позапланової перевірки позивача, в
результаті якої складено акт
№160/22-1421/33610760 від 30.05.2013 р.;

- скасувати податкове
повідомлення - рішення №/266 від
13.06.2013;

- скасувати податкове
повідомлення - рішення №/267 від
13.06.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на безпідставність
висновків податкового органу, яких він
дійшов за результатами позапланової
невиїзної перевірки, по
взаємовідносинах позивача з ТОВ
«Ангстрем Континенталь», оскільки вони
ґрунтуються на підставі матеріалів
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Ангстрем Континенталь».
Господарські операції з придбання
послуг від ТОВ «Ангстрем Континенталь»
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами, що
підтверджують факт проведення
господарських операцій та
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».
Зазначає, що позивачем правомірно
віднесено до складу податкового
кредиту суми податку на додану
вартість від операцій з ТОВ «Ангстрем
Континенталь». В судовому засіданні
представник позивача підтримав
позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує.
Зазначає, що податковим органом
встановлено порушення контрагентом
позивача ТОВ «Ангстрем Континенталь»
ст.185 Податкового кодексу України в
частині оподаткування податком на
додану вартість безтоварних операцій
по ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з контрагентами
постачальниками та контрагентами
покупцями. Зазначене свідчить, що
операції від імені ТОВ «Ангстрем
Континенталь» не мали факту реального
вчинення. Таким чином, позивач
неправомірно задекларував податковий
кредит по операціях, на підставі
документів, виписаних від імені ТОВ
«Ангстрем Континенталь». Просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, встановив
наступне.

З матеріалів справи судом встановлено,
що ДПІ в Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя проведено позапланову
невиїзну перевірку ТОВ «НВК
Запоріжавтопобутхім» ()
з питань документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () за
період травень, липень 2012 р., їх
реальності та повноти, за результатами
якої складено акт №100/22-1421/33610760 від
30.05.2013 р. Вказаною позаплановою
невиїзною перевіркою встановлено
порушення ТОВ «НВК
Запоріжавтопобутхім» вимог пп.14.1.36,
пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.3, п.44.6 ст.44,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, ст.201
Податкового кодексу України, Наказу
Державної податкової адміністрації
України №1492 від 02.02.2012 р. «Про
затвердження форми та Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану
вартість», підприємством ТОВ «НВК
Запоріжавтопобутхім» завищено
податковий кредит за період вересень
2012 р. на загальну суму 37955,00 грн., за
період жовтень 2012 р. на загальну суму
5019,00 грн., який сформований від
контрагента ТОВ «Ангстрем
Континенталь», що призвело до:

- заниження позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість
(р.18 податкової Декларації з податку на
додану вартість за вересень 2012 р.) на
загальну суму 37995,00 грн.;

- заниження суми податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного періоду (р.25 податкової
Декларації з податку на додану
вартість за вересень 2012 р.) на загальну
суму 37995,00 грн.;

- завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту з податку на додану вартість
(р.19 податкової Декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2012 р.) на
загальну суму 5019,00 грн.

13 червня 2013 року ДПІ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя на підставі акту перевірки
№100/22-1421/33610760 від 30.05.2013 р. прийнято
податкове повідомлення - рішення
№/267, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на загальну
суму 5019,00 грн. та податкове
повідомлення - рішення №/266, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 47493,75 грн., в
т.ч. за основним платежем в розмірі 37995,00
грн. та за штрафними санкціями в
розмірі 9498,75 грн. Не погодившись з
прийнятими податковими повідомленнями
- рішеннями, позивач звернувся до суду.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.
Положеннями п. 198.2 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Для операцій із
ввезення на митну територію України
товарів датою виникнення права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту є дата сплати податку за
податковими зобов'язаннями згідно з
пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а
для операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України - дата сплати (нарахування)
податку за податковими зобов'язаннями,
що були включені отримувачем таких
послуг до податкової декларації
попереднього періоду. Право на
нарахування податкового кредиту
виникає незалежно від того, чи такі
товари/послуги та основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу. Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено,
що податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Отже, податкова
накладна є документом, який
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Відповідно до п. 198.6 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
21.12.2010 №969 (який набрав чинності з
10.01.2011), податкову накладну складає
особа, яка зареєстрована як платник
податку в податковому органі та якій
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством України. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
податкові накладні, наявні в
матеріалах справи, виписані ТОВ
«Ангстрем Континенталь» для
документального оформлення виконання
умов договорів, містять відомості про
адресу місцезнаходження покупця та
продавців, одиниці виміру товару,
кількість товару, ціну товару, тому
відповідають вимогам оформлення
первинних документів бухгалтерської
та податкової звітності. Будь-яких
порушень щодо оформлення податкових
накладних не встановлено, зауваження
до змісту та форми зазначених
документів відсутні, що не
заперечується і відповідачем в акті
перевірки. Податкові накладні видані
особою, яка на час здійснення
господарських операцій зареєстрована
суб'єктом підприємницької діяльності,
платником податку на додану вартість.
За таких обставин, немає підстав для
невключення сум податку на додану
вартість по вказаних податкових
накладних до складу податкового
кредиту позивача.

Згідно п. 198.3 ПК України податковий
кредит звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість має бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.70
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору. Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

За матеріалами справи, між ТОВ
«Ангстрем Континенталь» - постачальник
та ТОВ «НВК Запоріжавтопобутхім» -
покупець укладено договір поставки
№0105/1 від 03.05.2012 р. Відповідно до п.1.1
постачальник зобов'язується передати
покупцю товар в кількости та
асортименті, відповідно видаткових
накладних, в обумовлений договором
строк, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар.

На підтвердження здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Ангстрем Континенталь» до
матеріалів справи надані видаткові
накладні (а.с. 61-70, т.1), податкові
накладні (а.с. 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86-87, 90, т.1).
На підтвердження транспортування
товару від ТОВ «Ангстрем Континенталь»
до матеріалів справи надано
товаро-транспортні накладні (а.с. 71, 73, 75,
77, 79, 81, 83, 85, 88-89, т.1). На підтвердження
оплати товару позивачем до матеріалів
справи надано платіжне доручення (а.с.
60, т.1).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
наявність первинних документів є
достатньою підставою для відображення
вказаних операцій в бухгалтерському
обліку, а так як дані податкового
обліку базуються на даних
бухгалтерського обліку, висновок
відповідача щодо незаконності
віднесення сум податку на додану
вартість до складу податкового кредиту
є необґрунтованим, що зумовлює
відсутність підстав для висновку про
відсутність фактичного здійснення
господарських операцій.

Крім того, при розгляді справи
встановлено, що позивач придбавав у ТОВ
«Ангстрем Континенталь» гліцерин,
банки та інший товар. Вказана продукція
придбавалась для використання у
господарській діяльності позивача, а
саме для виробництва тосолу п/ф,
мастики Master Bitum, мастики супер бітум. На
підтвердження використання в
господарській діяльності отриманих
від ТОВ «Ангстрем Континенталь»
товарів до матеріалів справи надано
тимчасовий технологічний регламент
виробництва тосолу, зміну №1 рідина
охолоджуюча, зміну №2 рідина
охолоджуюча, паспорт лінії розливу та
закупорки ЛР.1 для розфасовки технічних
і хімічних рідин, якими
підтверджується використання
гліцерину при виробництві тосолу. На
підтвердження використання гліцерину
до матеріалів справи надано попередні
калькуляції вартості виробництва
продукції (а.с. 3-31, т.2).

З матеріалів справи судом встановлено,
що отримані від ТОВ «Ангстрем
Континенталь» жестяні банки
використовувались як ємкість до
готової продукції мастики Master Bitum,
мастики супер бітум (а.с. 1-2, т.2). На
підтвердження подальшої реалізації
виготовленої продукції (тосолу п/ф,
мастики Master Bitum, мастики супер бітум)
позивачем до матеріалів справи надано
видаткові накладні (а.с. 39-53, т.2).

Суд не приймає посилання податкового
органу на те, що наданими до матеріалів
справи документами не підтверджується
використання позивачем гліцерину при
виготовленні тосолу, отриманого саме
від ТОВ «Ангстрем Континенталь»,
оскільки з пояснень представника
позивача судом встановлено, що іншого
обліку на підтвердження використання
гліцерину, при виготовленні тосолу,
отриманого саме від ТОВ «Ангстрем
Континенталь» позивачем не ведеться.
Суд зазначає, що відсутність таких
документів не може слугувати підставою
для визнання господарської операції
безтоварною, оскільки у позивача
наявні первинні документи податкової
та бухгалтерської звітності, які
свідчать про фактичне здійснення
господарської операції.

При розгляді справи судом встановлено,
що висновок податкового органу про
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій базується на
даних акту перевірки ТОВ «Ангстрем
Континенталь», проведеної ДПІ у
Бабушенському районі
м.Дніпропетровська, за результатами
якої податковим органом встановлено
порушення ТОВ «Ангстрем Континенталь»
ст.185 Податкового кодексу України в
частині оподаткування податком на
додану вартість безтоварних операцій
по ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з контрагентами
постачальниками та контрагентами
покупцями.

Суд вважає за необхідне відмітити, що в
силу закону отримання податковим
органом акту перевірки, довідки
зустрічної звірки або акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, в яких викладені висновки про
наявність ознак фіктивної
господарської діяльності, відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій, вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку по самостійному
встановленню та доведенню факту
вчинення платником податків порушення
закону, акт перевірки контрагента або
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки тощо, не має
преюдиціального значення при розгляді
справи судом та не є документом, що
достовірно та безсумнівно
підтверджують обставини фактичної
дійсності.

Суд зазначає, що при дослідженні факту
здійснення господарських операцій, що
були підставою для формування витрат
платника податків, оцінювати слід
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовано дані податкового
обліку. Відносини між учасниками
попередніх ланок постачання товарів не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
конкретними контрагентами. В разі
наявності у органу державної
податкової служби інформації щодо
порушення окремим платником податків
податкового законодавства, негативні
наслідки повинні застосовуватися саме
щодо цієї особи. В ході розгляду справи
відповідачем не надано до суду доказів
наявності обвинувального вироку
відносно посадових (службових) осіб
контрагентів позивача.

Крім того, суд зазначає, що при розгляді
справи судом встановлено, що ТОВ
«Ангстрем Континенталь» оскаржено в
судовому порядку до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду дії ДПІ у
Бабушенському районі м.
Дніпропетровська по проведенню
перевірки. Постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі
№804/1260/13-а (рішення набрало законної
сили 04.06.2013 р.), залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду,
визнано:

- протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, які полягають у
проведенні перевірки ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () в
результаті яких було складено акт про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
№7208/224/33906299 від 21.12.2012 року щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Інфотерм» () за червень 2011 року, ТОВ «ФОРЕСТ»
() за червень 2011 року,
ТОВ «ПАСІФІК» () за
вересень 2011 року, ПП «СВ «Гермес» (код
за ) за березень 2011року, БПП
«Сура» () за вересень,
листопад 2011 року, їх реальності та
повноти відображення в обліку;

- протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, щодо формування в
акті про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
№7208/224/33906299 від 21.12.2012 року щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Інфотерм» () за червень 2011 року, ТОВ «ФОРЕСТ»
() за червень 2011 року,
ТОВ «ПАСІФІК» () за
вересень 2011 року, ПП «СВ «Гермес» (код
за ) за березень 2011 року, БПП
«Сура» () за вересень,
листопад 2011 року, їх реальності та
повноти відображення в обліку
висновків про визнання відсутності у
ТОВ «Ангстрем Континенталь» об'єктів
оподаткування по операціях з продажу
товарів (послуг) підприємствам -
покупцям у період з 2011 - 2012 роки;

- протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області Державної
податкової служби, щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«Ангстрем Континенталь» () за період з лютого 2012 року по
вересень 2012 року, яке відбулося на
підставі акту про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки №7208/224/33906299 від 21.12.2012 року
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Інфотерм» () за червень 2011 року, ТОВ «ФОРЕСТ»
() за червень 2011 року,
ТОВ «ПАСІФІК» () за
вересень 2011 року, ПП «СВ «Гермес» (код
за ) за березень 2011 року, БПП
«Сура» () за вересень,
листопад 2011 року, їх реальності та
повноти відображення в обліку, в тому
числі дії з виключення з електронної
бази даних «Деталізована інформація по
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України» сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені ТОВ «Ангстрем
Континенталь» () у
податкових деклараціях за період з
лютого 2012 року по вересень 2012 року;

- зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
відновити показники податкової
звітності ТОВ «Ангстрем Континенталь»
() за період з лютого 2012
року по вересень 2012 року, в тому числі
зобов'язати відобразити в електронній
базі даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України»
суми податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які ТОВ «Ангстрем
Континенталь» ()
включило до податкових декларацій з
податку на додану вартість за період з
лютого 2012 року по вересень 2012 року.

Отже, суд дійшов висновку, що
податковий орган не може
використовувати результати перевірки
ТОВ «Ангстрем Континенталь» при
проведенні перевірок його
контрагентів, оскільки такі висновки
визнані судовим рішенням, яке набрало
законної сили, не правомірними.

Щодо посилань відповідача на
відсутність у позивача
рахунків-фактури передбачених
договором №0105/1, суд зазначає, що
відсутність рахунків-фактури може
свідчити не належне виконання
сторонами умов договору та не може
слугувати підставою для визнання
господарської операції безтоварною, за
наявності у позивача інших первинних
податкових та бухгалтерських
документів, передбаченим чинним
законодавством.

В ході розгляду справи відповідачем не
надано до суду доказів наявності
обвинувального вироку відносно
посадових (службових) осіб ТОВ
«Ангстрем Континенталь» та наявності
рішення суду про визнання угод
недійсними. Отже, податкові органи не
можуть нараховувати податок на додану
вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав
для такого нарахування та накладення
штрафних санкцій.

Зазначене узгоджується з практикою
Верховного Суду України, викладеною у
постановах від 09 вересня 2008 року у
справі № 21-500во08 та від 01 червня 2010 року
у справі № 21-573во10.

Згідно ст.1 Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
і основних свобод людини 1950 року,
Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11
до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала
джерелом права рішення Європейського
суду з прав людини, а також юрисдикцію
цього суду в усіх питаннях, що
стосуються тлумачення і застосування
Конвенції. Рішення Європейського суду
є частиною національного
законодавства і є обов'язковим для
правозастосування органами
правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав
людини від 22 січня 2009 року у справі
«Булвес» АД проти Болгарії (заява
№3991/03) визначено, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку
Європейського суду, такі вимоги стали
надмірним тягарем для платника
податку, що порушило справедливий
баланс, який повинен підтримуватись
між вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції встановлює, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведено
правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, позивач у
відповідності норм Податкового
кодексу України, правомірно включив до
складу податкового кредиту суму
податку на додану вартість. Податковий
орган при прийнятті рішення дійшов
хибного висновку про порушення
позивачем положень Податкового
кодексу України, відповідач дійшов
такого висновку з огляду на обставини
діяльності інших осіб, а не позивача, що
є помилковим, так як позивач не несе
відповідальності за їх дії.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що податковий кредит
підтверджений відповідними первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачено правилами
ведення бухгалтерського та
податкового обліку та наявний зв'язок
витрат позивача з його господарською
діяльністю.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення. При розгляді справи
встановлено, що при прийнятті
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень відповідач діяв необґрунтовано,
тобто без врахування всіх обставин, які
мають значення при прийнятті рішення.

Разом з тим, при розгляді справи судом
не встановлено, порушень податковим
органом порядку призначення та
проведення позапланової перевірки ТОВ
«НВК «Запоріжавтопобутхім», а
позивачем при розгляді справи не
обґрунтовано в чому саме полягає
протиправність дій податкового органу
при проведенні перевірки за
результатами якої складено акт
№100/22-1421/33610760 від 30.05.2013 р. А отже, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім» до
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області про
визнання дій протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
№/266 та №/267 від 13.06.2013 р.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробничий
комплекс «Запоріжавтопобутхім»
судовий збір в розмірі 525,13 грн. (п'ятсот
двадцять п'ять гривень 13 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.В.
Мінаєва