Справа № 820/8841/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 р.Справа № 820/8841/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.10.2013р. по
справі № 820/8841/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Куп'янської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнень (а.с.67), просив суд:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення Куп'янської ОДПІ
№ від 25.06.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є незаконним та
необґрунтованим, а тому має бути
скасованим.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.10.13 року
позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Куп'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Куп'янської
об`єднаної державної податкової
інспекції Харківської області
Державної податкової служби від 25.06.2013
року № .

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного
податку з 01.01.2012 року за ставкою податку
5% (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності ФОП ОСОБА_1 з питання
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 року по 31.03.2013 року, за
результатами якої складено акт №
303/17-2-НОМЕР_1 від 06.06.2013 року.

Перевіркою встановлено, що позивач у
періоді з 01.01.2012 року по 31.03.2013 року
здійснював діяльність на спрощеній
системі оподаткування за 3 групою
платників податків та сплачував єдиний
податок у розмірі 5% від доходу в 2012 році
в сумі 45034,70 грн., у 1 кварталі 2013 року - у
сумі 25825,00 грн.

У 2012 році ФОП ОСОБА_1 здійснив
реалізацію кам'яного вугілля Відділу
освіти Богодухівській районній
державній адміністрації, Куп'янському
райтерцентру соціального
обслуговування та ФГ "Ромашка" на
загальну суму 522538,74 грн. На думку
податкового органу, позивач не мав
права перебувати на спрощеній системі
оподаткування у вигляді сплати єдиного
податку за ставкою 5% від доходу,
оскільки здійснював реалізацію
корисної копалини (вугілля кам'яного).

За результатами перевірки відповідно
до п.293.4 статті 293 ПК України було
винесене податкове
повідомлення-рішення від 25.06.2013 року №
у загальному розмірі 52253,87 грн.
(а.с. 6).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що податковим
повідомленням-рішенням від 25.06.2013 року
№ порушено права та охоронювані
законом інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин, а тому
вказане рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП
ОСОБА_1 здійснював реалізацію
продукції - вугілля кам'яного АМ
(антрацит дрібний, клас 13-25 мм) та АО
(антрацит горіх, клас 25-50 мм), яку
отримував від продавця - ПП "Фірма
"Свіфт", а останнє, в свою чергу - від
центральної збагачувальної фабрики
"Комендантська" станція "Фацівка", на
якій вугілля проходить переробку та
збагачення.

Перелік корисних копалин
загальнодержавного значення
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 12.12.1994 року № 827,
серед яких, зокрема, кам'яне вугілля.

Поняття корисної копалини визначене
п.п. 14.1.91 п. 14.1 статті 14 ПК України, а
саме: корисними копалинами є природні
мінеральні утворення органічного і
неорганічного походження у надрах, у
тому числі будь-які підземні води, а
також техногенні мінеральні утворення
в місцях видалення відходів
виробництва та втрат продуктів
переробки мінеральної сировини, які
можуть бути використані у сфері
матеріального виробництва і
споживання безпосередньо або після
первинної переробки.

Судом першої інстанції встановлено, що
видобування корисних копалин, а саме
вугілля кам'яного, відбувається в
Україні шахтним шляхом, а центральні
збагачувальні фабрики - це фабрики, які
переробляють, збагачують корисну
копалину - вугілля кам'яне, поділяють
його на фракції та сортименти, крім
того видаляючи склад золи та вологи в
сторону зменшення, а вуглецю в сторону
збільшення. Таким чином, ЦЗФ
"Комендантська" є підприємством, що
фактично при переробці корисних
копалин - вугілля кам'яного, отримує та
в подальшому реалізує вироби з цих
корисних копалин, які надалі виходять з
ЦЗФ під назвою "Вугілля антрацит - марка
А, АО, клас 25-50 мм" (або 13-25 мм) та мають
свої технічні та хімічні показники (
склад сірки, золи, вологи, теплоті
горіння) та вихід летючих речовин на
сухий беззольний стан паливу %).

Таким чином, при переробці кам'яного
вугілля як сировини на підприємствах
ЦЗФ корисні копалини трансформуються у
паливо, яке, по суті, є одним із всіх
виробів із корисних копалин - кам'яного
вугілля.

Отже, сам по собі товар, що
реалізовувався позивачем, а саме:
"Вугілля АО; чи вугілля АМ-1325", що був
отриманий позивачем від підприємства
"Свіфт", яке, у свою чергу, отримало його
з ЦЗФ "Комендантська", є товаром -
паливом, що підтверджується
посвідченнями якості №373, №524, №316, №374,
виданими Комендантською ЦЗФ, а також
договором купівлі - продажу № 67 від
21.05.2012 року, відповідно до п.1.1 предмету
якого покупець зобов'язується прийняти
та сплатити згідно з умовами даного
договору вугільну продукцію, а
продавець здійснює поставку покупцю
товару: №1 марка вугілля - АМ фракція 13-25
(якісні показники), №2 марка вугілля - АМ
фракція 13-25 (якість), №3 марка вугілля -
АМ фракція 25-50 (якість).

Крім того, в матеріалах справи
міститься лист Державного
підприємства "Український державний
науково-дослідний вуглехімічний
інститут (УХІН)", в якому зазначається,
що всі копалини вугілля - бурі, кам'яні
та антрацити є корисними копалинами
тільки під час їх видобутку з шахти,
кар'єру тощо. Корисні копалини, піддані
будь-якому впливу (збагачення, термічна
обробка, отримання вуглеродних
матеріалів тощо) в результаті стають
продукцією чи товаром.

Вугілля, отримане позивачем, пройшло
збагачення та розсортирування на ЦЗФ
"Комендантська", в результаті чого
отримана продукція для реалізації - АМ
(антрацит дрібний, клас 13-25 мм) та АО
(антрацит горіх, клас 25-50 мм) (а.с. 42).

Відповідно до п.291.3 статті 291 ПК України,
юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно з п.п. 291.5.1 п. 291.5 статті 291 ПК
України, не можуть бути платниками
єдиного податку суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), які
здійснюють видобуток, реалізацію
корисних копалин, крім реалізації
корисних копалин місцевого значення.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 ПК
України, ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Згідно з п.п. 293.3.1 п. 293.3 статті 293 ПК
України, відсоткова ставка єдиного
податку для третьої і четвертої груп
платників єдиного податку
встановлюється у розмірі: 3 відсотки
доходу - у разі сплати податку на додану
вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5
відсотків доходу - у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку.

Відповідно до п.п. 4 п. 293.4 статті 293 ПК
України, ставка єдиного податку
встановлюється для платників єдиного
податку першої - третьої і п'ятої груп у
розмірі 15 відсотків до доходу,
отриманого від здійснення видів
діяльності, які не дають права
застосовувати спрощену систему
оподаткування.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що вугільна продукція АМ
(антрацит дрібний, клас 13-25 мм) та АО
(антрацит горіх, клас 25-50 мм), яка
реалізовувалась ФОП ОСОБА_1, не
відноситься до корисних копалин
загальнодержавного значення, а є
продукцією, а тому податковий орган не
мав підстав для донарахування позивачу
ставки єдиного податку у розмірі 15 %.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідачем не доведено факт
порушення позивачем зазначених вище
норм податкового законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення від
25.06.2013 року № , прийняте
податковим органом, є необґрунтованим
та таким, що не відповідає вимогам
законодавства, через що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 15.10.13 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 15.10.2013р. по
справі № 820/8841/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Бершов Г.Є.
Ральченко І.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Рєзнікова С.С.