Справа № 800/928/13
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 грудня 2013 року м. Київ
справа № 800/928/13

Суддя Вищого адміністративного суду
України Веденяпін О.А., вирішуючи
питання про прийняття позовної заяви
ОСОБА_1 до Президента України про
визнання дій та бездіяльності
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
адміністративними позовом до
Президента України, в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача,
які виразилися в не гарантуванні
додержання Конституції України, прав
свобод людини і громадянина, а саме не
гарантування статті 22 Конституції
України шляхом не скасування постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
Кабінет Міністрів України порушив
статтю 22 Конституції України, яка не
допускає такого обмеження прав
позивача у вигляді зменшення розміру
основної пенсії та додаткової пенсії
заподіяної шкоди здоров'ю визначеного
Законом, що зумовило невиконання
рішення Подільського районного суду
міста Києва щодо зобов'язання органів
державної влади здійснити їй
перерахунок пенсії з подальшою
виплатою заборгованості у розмірі 74349,34
грн.;

- зобов'язати відповідача гарантувати
право позивача виконання виплати
коштів з Державного бюджету України
згідно рішення Подільського районного
суду міста Києва від 14 лютого 2011 року за
№ 2-А-2018/11 та повернути їй нараховані
кошти в сумі 74349,34 грн. у відповідності
до положень статті 22 Конституції
України та Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» шляхом скасування всіх
нормативних актів Кабінету Міністрів
України постанов від 6 липня 2011 року за
№ 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» та
від 23 листопада 2011 року за № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якими
прямо порушено статтю 22 Конституції
України, а саме звуження та обмеження
існуючих прав позивача.

Згідно із пунктом 6 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 106 КАС України у позовній заяві
зазначаються зміст позовних вимог
згідно з частинами четвертою і п'ятою
статті 105 цього Кодексу і виклад
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, а в разі подання позову до
декількох відповідачів, - зміст
позовних вимог щодо кожного з
відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється
визначення способу захисту свого
права, свободи чи інтересу згідно з
частиною четвертою статті 105 КАС
України, який має формулюватися
максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги - це конкретні юридичні
факти, з настанням яких суб'єкти
публічного права вступають між собою у
спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України
встановлено, що на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються
позовні вимоги, позивач надає докази, а
в разі неможливості - зазначає докази,
які не може самостійно надати, із
зазначенням причин неможливості
подання таких доказів.

Частиною четвертою статті 18 КАС
України передбачено, що Вищому
адміністративному суду України як суду
першої інстанції підсудні справи щодо
встановлення Центральною виборчою
комісією результатів виборів або
всеукраїнського референдуму, справи
про дострокове припинення повноважень
народного депутата України, а також
справи щодо оскарження актів, дій чи
бездіяльності Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
Вищої кваліфікаційної комісії суддів
України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження актів, дій чи бездіяльності
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України визначені у статті 171-1 КАС
України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України
встановлено, що Вищий адміністративний
суд України за наслідками розгляду
справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України,
Президента України, Вищої ради юстиції,
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України незаконним повністю або
в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність
Верховної Ради України, Президента
України, Вищої ради юстиції, Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України протиправними, зобов'язати
Верховну Раду України, Президента
України, Вищу раду юстиції, Вищу
кваліфікаційну комісію суддів України
вчинити певні дії.

Визначений перелік повноважень Вищого
адміністративного суду України як суду
першої інстанції є вичерпним.

Вимогам позовної заяви про
зобов'язання вчинити певні дії передує
вимога про визнання протиправною
бездіяльності відповідача з
відповідним правовим обґрунтуванням.
При цьому, позовні вимоги про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача мають бути пов'язані з
вимогами про зобов'язання вчинити його
певні дії.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає
вищевказаним положенням
законодавства.

Виходячи з положень, передбачених
частинами першими статті 2, статті
17 КАС України, викладених у пункті 4
Рішення Конституційного Суду України
від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі
за конституційним зверненням
громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного
тлумачення положень, в тому числі
частини третьої статті 17 КАС України,
КАС України регламентує порядок
розгляду не всіх публічно-правових
спорів, а лише тих, які виникають у
результаті здійснення суб'єктом
владних повноважень управлінських
функцій. Адже відносини, що виникають
між фізичною чи юридичною особою і
представниками органів влади під час
здійснення ними владних повноважень, є
публічно-правовими і поділяються,
зокрема, на правовідносини у сфері
управлінської діяльності та
правовідносини у сфері охорони прав і
свобод людини і громадянина, а також
суспільства від злочинних посягань.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У позовній заяві не викладено обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо незаконності дій Президента
України при здійсненні ним владних
управлінських функцій та наявність
порушень її (позивача) законних прав,
свобод чи інтересів Президентом
України, позивачем не вказано у чому
саме полягає протиправність дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, не надано доказів на
підтвердження цих обставин. Не
зазначені і докази, які вона самостійно
надати не може.

Позивачем заявлені вимоги до
Президента України про зобов'язання
вчинити певні дії, а саме: гарантувати
право позивача виконання виплати
коштів з Державного бюджету України
згідно рішення Подільського районного
сулу міста Києва від 14 лютого 2011 року за
№ 2-А-2018/11 та повернути їй нараховані
кошти в сумі 74349,34 грн. у відповідності
до положень статті 22 Конституції
України та Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» шляхом скасування всіх
нормативних актів Кабінету Міністрів
України, в тому числі постанов від 6
липня 2011 року № 745 та від 23 листопада 2011
року № 1210.

Проте, не зазначено, які саме
нормативні акти Кабінету Міністрів
України необхідно скасувати та чим
саме вони порушують її права, свободи
та інтереси.

Таким чином, позовну заяву подано без
додержання вимог, встановлених
статтями 106, 171-1 КАС України.

При цьому слід зазначити, що статтею 99
КАС України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містить
посилань про поважність причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду з вимогою про
визнання дій Президента України, що
виразились у не скасуванні постанов
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року № 745 та від 23 листопада 2011 року
№ 1210, і позивач не порушує питання про
поновлення цього строку.

Відповідно до частини першої статті 108
КАС України суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, встановлених статтею 106 цього
Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява
ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з
наданням позивачу строку, достатнього
для усунення зазначених вище
недоліків.

Отже, позивачу необхідно привести
позовні вимоги у відповідність до
вимог статті 106 КАС України, з
урахуванням положень статті 171-1 КАС
України, вказати обставини, які
свідчать про порушення її (позивача)
законних прав, свобод чи інтересів,
допущені Президентом України при
здійсненні ним владних управлінських
функцій.

На підтвердження вказаних обставин
надати докази, а в разі неможливості -
зазначити докази, які не може
самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Слід звернути увагу позивача на те, що
захисту підлягає фактично порушене
право особи у публічно-правових
правовідносинах з відповідачем і саме
при здійсненні ним чітко визначених
чинним законодавством владних
управлінських функцій.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі не усунення
недоліків позовної заяви у
встановлений судом строк, заява буде
повернута з підстав, передбачених
пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС
України.

Керуючись статтями 106, 108, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента
України про визнання дій та
бездіяльності незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк до 31 грудня 2013
року для усунення недоліків,
зазначених в мотивувальній частині
ухвали.

Попередити ОСОБА_1, що в разі не
усунення недоліків позовна заява буде
повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
О.А. Веденяпін