Справа № 2а/0370/852/11
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2013 р. м. Київ
К/800/13307/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Браславській А.В.

за участю представників сторін:

позивача - Сівака О.В.

відповідача-1 - Чорного О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Волинської області
Державної податкової служби

на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2013

та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 04.05.2011

у справі № 2а/0370/852/11

за позовом Виробничо-комерційної фірми
«Віта-Авто» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю

до 1. Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Волинської
області Державної податкової служби,

2. Головного управління державного
казначейства України у Волинській
області

про стягнення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість

ВСТАНОВИВ:

Виробничо-комерційна фірма «Віта-Авто»
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю звернулось до суду з
позовом, з урахування збільшення
позовних вимог, про стягнення з
державного бюджету бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за період з серпня 2007 року по
листопад 2010 року в розмірі 3 402 063 грн.

Ухвалами Волинського окружного
адміністративного суду від 21.04. та
04.05.2011 позовні вимоги в частині
стягнення бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість за серпень,
жовтень 2007 року в розмірі 79 533 грн. та за
липень, жовтень, листопад, грудень 2009
року в сумі 748 413 грн., відповідно,
залишено без розгляду.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 04.05.2011, яка
залишена без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 15.02.2013, позов задоволено; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ВКФ «Віта-Авто» у формі ТОВ бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 2 574 117 грн.

В касаційній скарзі відповідач-1
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій; прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Крім того, представником відповідача-1
в судовому засіданні заявлено
клопотання про реорганізацію
відповідача з Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Волинської області Державної
податкової служби на правонаступника -
Луцьку об'єднану державну податкову
інспекцію Головного управління
Міндоходів у Волинській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ВКФ «Віта-Авто» у формі ТОВ
за період з серпня 2008 року по листопад
2010 року подано до податкового органу
податкові декларації з податку на
додану вартість за відповідні
податкові (звітні) періоди, у яких
відображені суми, що підлягають
бюджетному відшкодуванню, на рахунок
платника у банку, та заяви про
повернення сум бюджетного
відшкодування.

Податковим органом проводились
позапланові виїзні перевірки
показників податкової звітності
позивача за період з серпня 2008 року по
листопад 2010 року з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку, результати яких відображені в
довідках та актах (із вказівкою на те,
що такі суми будуть підтверджені після
отримання результатів зустрічних
звірок по ланцюгу до виробника).

Станом на 14.04.2011 відшкодовано
Управлінням Державного казначейства у
м. Луцьку ГУДКУ у Волинській
області бюджетне відшкодування
податку на додану вартість з
Державного бюджету України на користь
ВКФ «Віта-Авто» у формі ТОВ по
деклараціях за серпень 2008 року в
розмірі 75 500 грн., за лютий 2009 року - 104 081
грн., за березень 2009 року - 215 050 грн., за
серпень 2009 року - 142 218 грн. згідно
висновків Луцької ОДПІ. Залишок
невідшкодованої суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, заявленої позивачем у
податкових деклараціях за серпень 2008
року, січень, лютий, березень, липень,
серпень 2009 року, травень, липень,
серпень, вересень, жовтень, листопад 2010
року складає 2 574 145 грн., з яких
позивачем заявлено до стягнення 2 574 117
грн.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що за період серпень 2008
року, січень, лютий, березень, липень (в
частині заявленої суми), серпень 2009
року, травень, липень, серпень,
вересень, жовтень, листопад 2010 року, за
результатами перевірок податковим
органом не встановлено порушень вимог
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» в частині завищення
заявленої суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок
платника в банку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Згідно з п. 1.8. ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» бюджетне
відшкодування - сума, що підлягає
поверненню платнику податку з бюджету
у зв'язку з надмірною сплатою податку у
випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1.7. ст. 1, абз. 1 пп. 7.4.1. п.
7.4., пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 цього Закону
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим законом;
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Необхідно відмітити, що пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» право платника податку на
податковий кредит ставить в залежність
від отримання податкової накладної, а
не від проведення зустрічних звірок
непрямих контрагентів позивача по
ланцюгу.

Відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7
зазначеного Закону сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1.
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1.
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно з пп. 7.7.2. п. 7.2. ст. 7 вказаного
Закону якщо у наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
підпунктом 7.7.1. цього пункту, має
від'ємне значення, то: бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Таким чином, визначальним фактом права
платника на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість в даному
випадку є фактична оплата ним сум
такого податку контрагентам у
попередніх податкових періодах, яка
позивачем здійснена, що не
заперечується відповідачем-1,
підтверджується дослідженими судами
матеріалами справи. При цьому будь-які
порушення контрагентами по ланцюгу
вимог податкового законодавства
стосовно податку на додану вартість не
впливають на право платника податку -
покупця отримати бюджетне
відшкодування, за умови дотримання
останнім цих вимог.

З аналізу абз. 1 пп. 7.7.5. п. 7.7. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» слідує, що орган державної
податкової служби протягом 30 днів,
наступних за днем отримання податкової
декларації, за наявності достатніх
підстав вважати, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, має право провести
позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

В даному випадку, як вірно зазначено
судами, в результаті перевірок
позивача, відповідач-1 не заперечив
того, що податковий кредит звітних
періодів визначений з дотриманням
правил податкового обліку
встановленого законом.

Відповідно до абз. 2 пп. 7.7.5. п. 7.7. ст. 7
зазначеного Закону податковий орган
зобов'язаний у п'ятиденний термін після
закінчення перевірки надати органу
державного казначейства висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету, що
відповідачем-1 не здійснено.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача-1 -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити по даній справі заміну
відповідача-1 - Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції її
правонаступником - Луцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Волинській області.

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2013 та
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 04.05.2011
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий(підпис)В.В. Кошіль
Судді(підпис)І.В. Борисенко (підпис)О.А.
Моторний