Справа № 826/15902/13-а
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Григоровича П.О.,
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
Бізнестрогінвест» до 1.Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві 2.Головного
управління Міндоходів у м. Києвіпро
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
розгляду скарги №3633/10/16-15-10-04-04 від
23.08.2013.ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
Бізнестрогінвест» (надалі - позивач,
Товариство), звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, Головного управління Міндоходів
у м. Києві про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення - рішення від 12.06.2013
розгляду скарги №3633/10/16-15-10-04-04.
Ухвалою суду від 23.10.2013 відкрито
провадження, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду в судовому засіданні
на 07.11.2013, яке в подальшому відкладалось
з метою отримання додаткових доказів
по справі для правильного вирішення
спору по суті заявлених позовних вимог.
Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та зазначив, що
відповідачами помилково не прийнято до
уваги поданого підприємством
уточнюючого розрахунку, що призвело до
прийняття неправомірного податкового
повідомлення - рішення.
Представники відповідачів проти
позову заперечували, при цьому
посилаючись на те, що в податкових
накладних, наданих позивачу його
контрагентом відсутні підписи
посадових осіб та печатка
постачальника. За таких обставин,
представники контролюючого органу
просили суд в позові відмовити.
Справа розглянута в порядку письмового
провадження, з огляду на положення ч.4
ст. 122 КАС України, за поданим сторонами
письмовим клопотанням про розгляд
справи за їх відсутності в порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
12 червня 2013 відповідачем на підставі
акта перевірки №1647/22-621-34185749 від 22.05.2013,
прийнято оскаржуване податкове
позивачу за порушення п.198.3, 198.6. 201.1, 201.4,
201.7, 201.10 ПК України збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість» на
загальну суму 461126грн., в т.ч. за основним
платежем в сумі 368901грн., штрафними
В подальшому, рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
результати розгляду первинної скарги
від 23.08.2013 №3633/10/26-15-10-04-04, первинну
скаргу позивача залишено без
задоволення, а податкове повідомлення
рішення від 12.06.2013 № без змін.
Збільшено суму податку на додану
вартість, визначену в податковому
повідомленні-рішення від 12.06.2013 №
на 1449,00грн. та суму застосованих
штрафних (фінансових) санкцій на
362,25грн.

При цьому, ГУ Міндоходів у м. Києві не
приймалось окремого податкового
повідомлення - рішення на загальну суму
1811,25грн. (1449+362,25).

Як вбачається з акта перевірки та
письмових заперечень відповідачів,
збільшення суми грошового зобов'язання
та застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій ґрунтується на
наступних обставинах.

Так, між позивачем (покупець) та ПП
«Форум Транс Бізнес Проект» (продавець)
укладено договір купівлі-продажу
майнових прав від 15.11.2012 № МП/В/С-Ф,
згідно якого продавець продає, а
покупець купує майнові права на об'єкт
будівництва у порядку та на умовах,
передбачених цим Договором та у
відповідності до норм Цивільного
кодексу України, що визначають
загальні положення про купівлю-продаж.

Загальна площа об'єкта будівництва
(побутової адміністративно -
торгівельної споруди за адресою м.
Вінниця, вул. Соборна, 9) складає
7739,45кв.м. Стан готовності об'єкта
будівництва: об'єкт в стані
будівництва.

Майнові права на об'єкт будівництва за
цим Договором передаються продавцем
покупцю шляхом підписання Акту
прийому-передачі майнових прав на
об'єкт будівництва.

Право власності на Майнові права
переходять від Продавця до Покупця
після підписання Акту прийому-передачі
майнових прав на об'єкт будівництва.

Вартість майнових прав об'єкта
будівництва в день укладання цього
Договору за 1кв.м. складає 3000грн, в т.ч.
ПДВ 500грн.

Покупець перераховує кошти в розмірі
договірної вартості об'єкта
будівництва на поточний рахунок
продавця або вносить в касу продавця
протягом двох місяців з дати
підписання Договору.

У разі невиконання фінансових
зобов'язань продавець має право в
односторонньому порядку розірвати
Договір.

Перевіркою встановлено, що згідно з
реєстром отриманих податкових
накладних, виписаних ТОВ «Компанія
«Бізнесторгінвест», позивачем до
податкового кредиту за грудень 2012
включено суму 370350,00грн. на підставі
податкових накладних ПП «Форум Транс
Бізнес Проект» на загальну суму
2222102,00грн., у т.ч. ПДВ - 370350,45грн.

Проте, як зазначають відповідачі, в
порушення п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України, в податкових
накладних ПП «Форум Транс Бізнес
Проект», наданих до перевірки, були
відсутні підписи відповідних
посадових осіб та печатка
постачальника, що і стало підставою для
висновку про протиправність
формування позивачем податкового
кредиту та, як наслідок, прийняття
оскаржуваного ППР.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, позивачем було складено та
подано до ДПІ уточнюючий розрахунок
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за податковий період
грудень 2012 у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок від 30.01.2013
№, тобто до моменту проведення
перевірки, яким скориговано податковий
кредит по ПП «Форум Транс Бізнес
Проект» шляхом його зменшення на суму
370350,45грн.

Однак, Листом від 31.01.2013 №2031/10/15-211
відповідач 1 повідомив позивача про
невизнання вказаного уточнюючого
розрахунку через невідповідність
розрахунку вимогам діючого
законодавства.

Не погоджуючись з правомірністю
невизнання ДПІ вказаного уточнюючого
розрахунку, позивач звернувся до суду
за захистом своїх порушених прав.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.07.2013 по
справі №826/5409/13-а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнесторгінвест»
задоволено. Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
червня 2013 року скасовано. Прийнято нову
постанову. Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнесторгінвест»
задоволено частково. Визнано
протиправним рішення Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва, викладене в листі від
31.01.2013 року №2031/10/15-211 щодо невизнання
уточнюючого розрахунку з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок вх. як податковий звіт. В
іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до п.49.13 ПК України у разі
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови контролюючим
органом (посадовою особою) у прийнятті
податкової декларації, остання
вважається прийнятою у день її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Враховуючи зазначені обставини,
вбачається за можливе прийти до
висновку про відсутність у відповідача
законних підстав для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, адже станом на
дату проведення перевірки позивачем
самостійно було зменшено податковий
кредит по спірним господарським
операціям на суму 370350,45грн., з
урахуванням чого податкове
повідомлення - рішення № від
12.06.2013 підлягає визнанню протиправним
та скасуванню, а позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

Проте, Окружний адміністративний суд м.
Києва позбавлений можливості
задовольнити позовну вимогу про
визнання протиправним та скасування
рішення про результати розгляду скарги
№3633/10/16-15-10-04-04, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження в установлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України.

Органи державної влади, їх посадові
особи, згідно зі ст. 19 Конституції
України, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.56.1 - 56.2 ст. 56 Податкового
кодексу України, рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку. У разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.3 Податкового кодексу України
вказано, що скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі (за потреби - з належним
чином засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових
інспекцій подаються до контролюючих
органів в Автономній Республіці Крим,
містах Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів.

Скарги на рішення контролюючих органів
в Автономній Республіці Крим, містах
Києві та Севастополі, областях,
міжрегіональних територіальних
органів та митниць подаються до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 56.8 Податкового кодексу
України Контролюючий орган, який
розглядає скаргу платника податків,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом 20
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
податків поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.

Порядок розгляду скарг платників
податків на податкові
повідомлення-рішення про визначення
сум грошових зобов'язань платника
податків або будь-які інші рішення
органів державної податкової служби
щодо податків, зборів, які справляються
до бюджетів та державних цільових
фондів, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби, крім мита, акцизного
податку, податку на додану вартість та
інших податків, зборів, які відповідно
до податкового законодавства
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів і предметів на
митну територію України або територію
спеціальної митної зони або вивезення
(пересилання) товарів і предметів з
митної території України або з
території спеціальної митної зони
врегульований нормами Податкового
кодексу України та Положенням про
Порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
від 19.11.2012 №1203 (далі - Положення №1203).

В процесі розгляду справи судом
встановлено, що не погоджуючись із
рішенням, яке є предметом розгляду в
даній справі, позивач оскаржив його до
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, однак рішенням останнього
залишено без змін оскаржуване
податкові повідомлення-рішення, а
первинну скаргу - без задоволення.

Згідно з пунктами 13 - 15 Положення №1203,
орган державної податкової служби
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом
двадцяти календарних днів, що настають
за днем отримання скарги платника
податків, на адресу платника податків
поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під розписку.

Керівник органу державної податкової
служби (заступник керівника) може
прийняти рішення про продовження
строку розгляду скарги платника
податків понад строк, визначений в
абзаці першому цього пункту, але не
більше шістдесяти календарних днів, та
письмово повідомити про це платника
податків до закінчення строку,
визначеного в абзаці першому цього
пункту.

У разі якщо керівник органу державної
податкової служби (заступник
керівника) відповідно до процедури
адміністративного оскарження приймає
рішення про продовження строків
розгляду скарги платника податків
понад строки, визначені в абзаці
першому цього пункту, пеня не
нараховується протягом таких
додаткових строків незалежно від
результатів адміністративного
оскарження.

Орган державної податкової служби при
розгляді скарги платника податків
перевіряє правомірність нарахування,
здійсненого органом державної
податкової служби, у випадках,
визначених Податковим кодексом
України, або прийняття будь-якого
рішення органу державної податкової
служби, що оскаржується, і приймає одне
з таких рішень:

а) залишає податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
органу державної податкової служби,
яке оскаржується, без змін, а скаргу без
задоволення;

б) скасовує у певній частині податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
органу державної податкової служби,
яке оскаржується, і не задовольняє
скарги платника податків у певній
частині;

в) скасовує податкове
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-яке інше рішення
органу державної податкової служби,
яке оскаржується, і задовольняє скаргу
платника податків повністю;

г) збільшує суму грошового зобов'язання
або податкового боргу;

ґ) залишає у випадках, передбачених
статтею 8 Закону України «Про звернення
громадян», скаргу без розгляду та
повертає автору.

У разі коли норми Податкового кодексу
України чи іншого нормативно-правового
акта, виданого на підставі цього
Кодексу, або коли норми різних законів
чи різних нормативно-правових актів
припускають неоднозначне (множинне)
трактування прав та обов'язків
платників податків або контролюючих
органів, унаслідок чого є можливість
прийняти рішення на користь як
платника податків, так і контролюючого
органу, рішення приймається на користь
платника податків.

При розгляді скарги платника податків
під час адміністративного оскарження
можуть враховуватись податкові
консультації, надані такому платнику
податків органами державної
податкової служби з урахуванням
положень статті 53 глави 3 розділу II
Податкового кодексу України.

Зменшена або збільшена сума грошового
зобов'язання (податкового боргу) може
бути оскаржена платником податків у
порядку і строки, визначені цим
Положенням.

За результатами проведення процедури
адміністративного оскарження
приймається рішення, яке оформляється
відповідно до вимог законодавства про
мови. Зміст рішення складається зі
вступної, описової, мотивувальної та
резолютивної частин.

Рішення оформляється на бланку органу
державної податкової служби, який
розглядав скаргу.

У вступній частині рішення
зазначаються повне найменування
юридичної особи, яка подала скаргу,
прізвище та ініціали посадової особи
платника податків - юридичної особи або
фізичної особи - платника податку,
відомості про предмет оскарження, дата
прийняття скарги до розгляду (дата і
номер зазначаються за даними журналу
реєстрації вхідної кореспонденції).

Описова частина рішення повинна
містити перелік документів, які були
взяті до уваги при розгляді скарги,
дату і номер податкового
повідомлення-рішення про визначення
суми грошового зобов'язання платника
податків або будь-якого іншого рішення
органу державної податкової служби і
найменування органу державної
податкової служби, який видав
зазначені документи, та стисле
викладення вимог і клопотання,
зазначених у скарзі.

У мотивувальній частині рішення мають
бути наведені результати дослідження
матеріалів скарги та докази, на яких
ґрунтуються висновки органу державної
податкової служби, який розглядав
скаргу, а також посилання на конкретні
статті та пункти Податкового кодексу
України та інших нормативно-правових
актів, якими обґрунтовано відповідь на
скаргу.

Резолютивна частина рішення повинна
містити висновок про задоволення чи
часткове задоволення скарги або про
відмову в задоволенні вимог чи
клопотання, викладених у скарзі, про
збільшення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу або
залишення скарги без розгляду.

У рішенні також зазначається, що в разі
незгоди особи, яка подала скаргу, з
прийнятим рішенням, таке рішення може
бути оскаржене до органу державної
податкової служби вищого рівня у
строки, визначені в цьому Положенні,
або в судовому порядку.

Рішення за результатами розгляду
скарги платника податків приймає
керівник органу державної податкової
служби (заступник керівника). Оригінал
рішення після зазначення
реєстраційного номера вихідної
кореспонденції надсилається
(надається) платнику податків.

Рішення вважається надісланим
(наданим) юридичній особі - платнику
податків, якщо його вручено посадовій
особі або уповноваженій особі такої
юридичної особи - платника податків під
розписку або надіслано поштою з
повідомленням про вручення на адресу,
зазначену юридичною особою - платником
податків безпосередньо у скарзі як
адреса, на яку необхідно надіслати
рішення за результатами розгляду
скарги.

Рішення вважається надісланим
(наданим) фізичній особі - платнику
податків, якщо його вручено особисто
фізичній особі або її представникові
під розписку чи надіслано поштою з
повідомленням про вручення за адресою,
зазначеною фізичною особою - платником
податків у скарзі як адреса, на яку
необхідно надіслати рішення за
результатами розгляду скарги.

Копія рішення, прийнятого органом
державної податкової служби вищого
рівня за результатами розгляду
первинної скарги платника податків,
надсилається для виконання до органу
державної податкової служби за місцем
взяття на облік платника податків і
зберігається у справі з матеріалами
розгляду скарги, які долучаються до
справи платника податків.

Копія рішення, прийнятого органом
державної податкової служби вищого
рівня за результатами розгляду
повторної скарги платника податків,
надсилається для виконання до органу
державної податкової служби за місцем
взяття на облік платника податків та до
органу державної податкової служби
вищого рівня, який розглядав первинну
скаргу платника податків.

Копія рішення, прийнятого органом
державної податкової служби вищого
рівня за результатами розгляду
повторної скарги платника податків,
зберігається у справі з матеріалами
розгляду скарги.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків рішення за
результатами розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
рішення за результатами розгляду
скарги, незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
рішення за результатами розгляду
скарги вважаються врученими платнику
податків у день, зазначений поштовою
службою в повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Таким чином, розглядаючи дану позовну
вимогу позивача, суд приходить до
висновку, що рішення Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
23.08.2013 №3633/10/26-15-10-04-04 про результати
розгляду первинної скарги було
прийняте у відповідності до зазначених
вище норм законодавства (Положення про
порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби), а процесуальні дії,
що вчинялися відповідачем 2 під час
прийняття зазначеного рішення -
позивачем не оскаржувались. В свою
чергу ГУ Міндоходів у м. Києві, як
суб'єкт владних повноважень, наділений
правом для прийняття рішення про
результати розгляду скарги від 23.08.2013 №
3633/10/26-15-10-04-04.

При цьому, суд вважає вірними доводи
позивача про не дотримання
відповідачем 2 положень п.60.6 ПК України
за наслідками прийнятого рішення про
результати розгляду первинної скарги,
однак в даному випадку, невірність
суджень посадових чи службових осіб
органу податкової служби при
застосуванні норм ПК України,
зроблених ними на основі фактичних
даних, на думку суду, не може бути
єдиною і достатньою підставою для
висновку про порушення прав чи
інтересів платника, який в цьому
випадку не позбавлений права оскаржити
в судовому порядку визначені йому
податковим повідомленням-рішенням
податкові зобов'язання, за умови
прийняття контролюючим органом
відповідного податкового повідомлення
- рішення.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва вважає, що позовні вимоги, в
даному випадку, підлягають задоволенню
частково.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Пунктом 19 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р.
№845, визначено, що безспірне списання
коштів державного та місцевих бюджетів
і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Зі змісту листа Вищого
адміністративного суду України від
21.11.2011р. №2135/11/-11 вбачається, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, з урахуванням принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами, судам у
резолютивній частині такого судового
рішення слід зазначати обов'язок
органу Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунка
суб'єкта владних повноважень -
відповідача. Відповідно, у виконавчому
листі за таким судовим рішенням як
боржника слід вказувати Державний
бюджет України в особі суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києва від 12.06.2013 №.

3. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

4. Зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві стягнути на користь
ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ
"БІЗНЕСТОРГІНВЕСТ" (,
адреса: 02090, м.Київ, Дніпровський район,
ВУЛИЦЯ СОСЮРИ, будинок 4, квартира 5)
судові витрати в сумі 2294 (дві тисячі
двісті дев'яносто чотири)грн. з
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання з рахунку
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві ( адреса: 02094, м.Київ,
Дніпровський район, БУЛЬВАР ВЕРХОВНОЇ
РАДИ, будинок 24-Б).

Суддя
П.О. Григорович

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 КАС України. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.