Справа № 270/3794/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Яременко І.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року
справа №270/3794/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.

секретар судового засідання
Борисова А.А.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_2

від відповідача - Кукуровської Н.Є. за
довір. від 08.01.2014 року № 380/08

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
на постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 09 жовтня 2013 року у справі №
270/3794/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірним, зобов'язання вчинити
певні дії по перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач (з урахуванням уточнених вимог)
звернувся до Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області з позовною заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
відповідача в частині зменшення
коефіцієнту заробітної плати, які
потягли за собою зменшення розміру
пенсії, неправомірними, зобов'язання
зробити перерахунок пенсії з
урахуванням коефіцієнту заробітної
плати за період з листопада 2003 року до
серпня 2010 року та виплатити незаконно
зменшену суму пенсійних виплат з
вересня 2010 року, з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 09 жовтня 2013 року у справі №
270/3794/13-а (суддя Яременко І.В.) позовні
вимоги задоволені частково.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області в частині зменшення
коефіциєнту заробітної плати ОСОБА_2,
які потягнули зменшення розміру його
пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Макіївки Донецької області
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_2 з урахуванням коефіцієнта
заробітної плати останнього, який
враховувався при розрахунку пенсії в
період з листопада 2003 року по серпень
2010 року в бік зменшення, починаючи з 01
березня 2011 року, з урахуванням
виплачених сум його пенсії.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій просить скасувати постанову
суду та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Зазначає, що при розгляді пенсійної
справи ОСОБА_2 на підставі його заяви
від 19.08.2010 року про перерахунок пенсії
по стажу відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» було
встановлено, що коефіцієнт заробітної
плати визначається не за кожний місяць,
як передбачено нормами ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», що був
чинний на час проведення перерахунку
пенсії позивача.

Наголошує на тому, що при призначенні
пенсії заробітна плата була внесена у
розрізі кожного року, як того вимагали
норми Закону України «Про пенсійне
забезпечення», які були чинні на час
призначення пенсії позивачу, що
призвело до збільшення коефіцієнту
заробітної плати.

У судовому засіданні представник
відповідача наголошував на задоволені
апеляційної скарги, проти чого
заперечував позивач.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
встановила.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області з 24 вересня
2002 року, отримує пенсію за віком
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Обчислення розміру пенсії проведено з
урахуванням заробітної плати за період
з 01.01.1979 року по 31.12.1983 (60 місяців) згідно
довідки б/н від 20.10.2003 року виданої ВП
«Шахта ім. В.М. Бажанова» ДП
«Макіїввугілля», яку було надано
ОСОБА_2 для перерахунку пенсії 13.11.2003
року. В подальшому пенсія ОСОБА_2 була
перерахована з 01.01.2004 року за
документами наявними в пенсійній
справі. Заробітна плата для розрахунку
пенсії склала 1389 грн. 10 коп.

У жовтні 2010 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії по стажу відповідно до ч. 4 ст. 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розпорядженням № 106/334 від 21 серпня 2010
року відповідач провів, перерахунок
пенсії позивача, у зв'язку зі зміною
стажу та через зміну надбавки.

Листом від 19 жовтня 2010 року № 18920/03
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області повідомило позивача,
що розмір пенсії за 2006 рік склав 3937,53
грн., станом на 01 жовтня 2010 року розмір
пенсійних виплат склав 4054,79 грн.

Згідно листа відповідача від 19
листопада 2010 року № 5742-Т-01 розмір
пенсійних виплат позивач станом на 01
листопада 2010 року також складав 4054,79
грн.

15 березня 2011 року ОСОБА_2 звернувся із
заявою про роз'яснення підстав для
зменшення розміру його пенсії.

29 березня 2011 року відповідач листом №
5832/03 повідомив, що перерахунок розміру
пенсії проведено відповідно до ч. 2 ст. 40
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», розмір пенсійних виплат
станом на 01 квітня 2011 року склав 4267,40
коп.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (в редакції, що
була чинна на час призначення пенсії
позивачу) на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;

г) жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками
(операторами машинного доїння),
свинарками-операторами в колгоспах,
радгоспах, інших підприємствах
сільського господарства, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років за
умови виконання встановлених норм
обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України;

е) жінки, зайняті протягом повного
сезону на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років;

ж) жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України;

з) водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи 20 років, в тому числі на
зазначеній роботі не менше 10 років.

Працівникам інших виробництв, професій
та посад дострокові пенсії залежно від
умов праці (але не раніш як після
досягнення 55 років чоловіками і 50 років
жінками) можуть встановлюватися за
результатами атестації робочих місць
за рахунок коштів підприємств та
організацій, призначених на оплату
праці, які перераховуються до
Пенсійного фонду України на виплату
пенсій до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого статтею
12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
законодавством, що діяло раніше,
визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування
списків на пільгове пенсійне
забезпечення і якістю проведення
атестації робочих місць на
підприємствах та в організаціях,
підготовка пропозицій щодо
вдосконалення цих списків
покладаються на органи Державної
експертизи умов праці. Положення про
органи Державної експертизи умов праці
та порядок проведення атестації
робочих місць затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 65 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (в редакції, що була
чинна на час призначення пенсії
позивачу) був визначений загальний
порядок визначення середньомісячного
заробітку для обчислення пенсій.

Так, середньомісячний фактичний
заробіток для обчислення пенсій
береться (за вибором того, хто
звернувся за пенсією): за 24 останніх
календарних місяці роботи підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
протягом всієї трудової діяльності
перед зверненням за пенсією, незалежно
від наявних перерв у роботі.

Середньомісячний заробіток за 24
календарних місяці і за 60 календарних
місяців визначається шляхом ділення
загальної суми заробітку за 24
календарних місяці роботи підряд
(перед зверненням за пенсією) чи 60
календарних місяців роботи підряд
(протягом всієї трудової діяльності)
відповідно на 24 чи 60. При цьому за
бажанням того, хто звернувся за
пенсією, місяці з неповним числом
робочих днів у зв'язку з їх
влаштуванням на роботу або звільненням
враховуються як повні календарні
місяці роботи.

У тих випадках, коли той, хто звернувся
за пенсією, пропрацював менше 24
календарних місяців, середньомісячний
заробіток визначається шляхом ділення
загальної суми заробітку за календарні
місяці роботи на число цих місяців.

Якщо працівник пропрацював менше
одного календарного місяця, то
заробіток за весь відпрацьований час
ділиться на число робочих днів за
місяць, обчислене в середньому за рік
(25,4 - при шестиденному робочому тижні та
21,2 - при п'ятиденному робочому тижні). У
цьому разі для обчислення пенсії
враховується не більше двох тарифних
ставок (окладів).

При призначенні пенсій працівникам,
зайнятим на сезонних роботах,
середньомісячний фактичний заробіток
визначається шляхом ділення за 2 або 5
повних сезонів 24 чи 60.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції, яка була чинна на час
перерахунку пенсії позивача), згідно ч.
1 ст. 40 зазначеного Закону для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить
менший період, ніж передбачено абзацом
першим цієї частини, враховується
заробітна плата (дохід) за фактичний
страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за
пенсією, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключається
період до 60 календарних місяців
страхового стажу підряд за умови, що
зазначений період становить не більше
ніж 10 відсотків тривалості страхового
стажу, врахованого в одинарному
розмірі. У всіх випадках, крім випадку,
передбаченого абзацом другим частини
першої цієї статті, період, за який
враховується заробітна плата, після
виключення 10 відсотків тривалості
страхового стажу, не може бути меншим
ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком
відповідно до частини другої статті 27
цього Закону заробітна плата для
обчислення частини пенсії за період
страхового стажу до набрання чинності
цим Законом визначається на умовах і в
порядку, передбачених законодавством,
що діяло раніше, а для обчислення
частини пенсії за період страхового
стажу після набрання чинності цим
Законом - на умовах, передбачених
абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період
страхового стажу до 1 липня 2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (дохід), виданих у
порядку, встановленому законодавством,
а за період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року - за даними, що
містяться в системі персоніфікованого
обліку.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсії, призначені за цим
Законом, індексуються відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення.

Крім індексації пенсії, передбаченої
частиною першою цієї статті, у разі
якщо величина середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні за даними спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади у галузі статистики
за минулий рік зросла, то з 1 березня
поточного року розмір пенсії
підвищується на коефіцієнт, який
відповідає не менше ніж 20 відсоткам
темпів зростання середньомісячної
заробітної плати штатного працівника в
Україні порівняно з попереднім роком,
за винятком випадків, коли підвищення
пенсійних виплат за минулий рік
перевищило цей коефіцієнт. Якщо
коефіцієнт підвищення пенсійних
виплат у минулому році був менший ніж
зазначений у цій частині, то збільшення
пенсій здійснюється з урахуванням
попереднього підвищення.

Розмір та порядок такого підвищення
пенсії визначаються у межах бюджету
Пенсійного фонду за рішенням Кабінету
Міністрів України.

У разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 28 цього Закону.
Перерахунок пенсії провадиться з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

У разі якщо застрахована особа після
призначення пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок
пенсії з урахуванням не менше ніж 24
місяців страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
пенсії незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої
статті 40 цього Закону.

У разі якщо застрахована особа після
призначення (перерахунку) пенсії має
менше ніж 24 місяці страхового стажу,
перерахунок пенсії провадиться не
раніше як через два роки після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу після
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію.

Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати,
набув стажу, достатнього для
призначення пенсії відповідно до
частини першої статті 28 цього Закону,
то за заявою пенсіонера провадиться
відповідний перерахунок пенсії,
незалежно від того, скільки часу минуло
після призначення пенсії при неповному
стажі, з урахуванням заробітної плати,
з якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає
право на перерахунок пенсії відповідно
до цієї частини, здійснюється не раніше
дня, наступного за днем, по який
обчислено страховий стаж при
призначенні (попередньому перерахунку)
пенсії.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок пенсій за
віком, по інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами цього
Закону на підставі документів про вік,
страховий стаж, заробітну плату (дохід)
та інших документів, що знаходяться на
час перерахунку в пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до
набрання чинності цим Законом,
враховується заробітна плата (дохід), з
якої було раніше обчислено пенсію, за
документами, наявними в пенсійній
справі, або за вибором пенсіонера -
заробітна плата (дохід) за період,
передбачений абзацом першим частини
першої статті 40 цього Закону. При цьому
заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії визначається відповідно до
частини другої статті 40 цього Закону із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за 2002 рік.

Згідно п. 16 розділу XV Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Погашення заборгованості зі сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, що виникла до 1 січня 2004
року і не погашена в установленому
законом порядку, здійснюється
відповідно до статті 106 цього Закону.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки пенсійний
орган проводячи перерахунок пенсії
позивача за заявою останнього від
19.08.2010 року (у зв'язку зі зміною його
стажу) самостійно зменшив коефіцієнт
заробітної плати позивача, який був
визначений відповідачем згідно до
вимог діючого на час призначення
пенсії Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», що призвело до
неправомірного зменшення розміру
пенсійних виплат позивача.

Зважаючи на наведене, судова колегія
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються, підстави для
скасування постановленого по справі
судового рішення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про пенсійне забезпечення», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст. 2,
ст.160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 09
жовтня 2013 року у справі № 270/3794/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 09 жовтня 2013 року у справі №
270/3794/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області про визнання дій
неправомірним, зобов'язання вчинити
певні дії по перерахунку пенсії -
залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
апеляційного перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 10.01.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина ухвали, повний текст ухвали
виготовлений 15.01.2014 року.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська