Справа № 826/20850/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Качур І.А., розглянувши
позовну заяву і додані до неї матеріали
за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
зобов'язання вчинити діїВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до
Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві, в якому просить:
- установити неправильність
запису дати народження: замість «
ІНФОРМАЦІЯ_1» у рішенні № 473 виконкому
Подільської райради депутатів
трудящих м. Києва «Про надання права
всиновлення та опікунства громадянам
- установити неправильність
запису про народження ОСОБА_1 у
актовому записі про народження № 3754
від 20.11.1938 року, складеного російської
мовою відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м.
Києві, в частині зазначення мого імені
та зобов'язати відділ реєстрації актів
цивільного стану Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
внести відповідні виправлення у записи
актів цивільного стану про народження
ОСОБА_1, змінивши ім'я з «ОСОБА_1» на
Відповідно до статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує,
зокрема, чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства (пункт 4
частини першої). Суддя відкриває
провадження в адміністративній справі
на підставі позовної заяви, якщо
відсутні підстави для повернення
позовної заяви, залишення її без
розгляду чи відмови у відкритті
провадження у справі (частина друга).
Частиною 4 статті 105 КАС України
визначено, що адміністративний позов
може містити вимоги про: - скасування
або визнання нечинним рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; - зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії; -
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; - стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; -
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
- встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень; -
примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 частини 1
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Таким чином, справою
адміністративної юрисдикції може бути
переданий на вирішення
адміністративного суду спір, який
виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових відносинах, у яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого владного
суб'єкта.

Відповідно до пункту 7 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України суб'єктом владних
повноважень є орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою
суб'єкта владних повноважень є
здійснення цим суб'єктом владних
управлінських функцій, при цьому ці
функції повинні здійснюватись
суб'єктом саме у тих правовідносинах, у
яких виник спір.

Якщо суб'єкт (у тому числі орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного
судочинства України ознак справи
адміністративної юрисдикції, і,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Виходячи із змісту заявлених позовних
вимог вбачається, що в даному спорі
мова йде про установлення юридичного
факту, а відтак даний спір слід
розглядати в порядку цивільного
судочинства судом загальної
юрисдикції, оскільки спірні
правовідносини носять цивільно -
правовий характер.

Так, відповідно до ст. 15 Цивільно
процесуального кодексу України, суди
розглядають у порядку цивільного
справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Разом тим, порядок розгляду справ щодо
встановлення юридичних фактів,
підсудність вказаної категорії справ
урегульовані положеннями глави 6
Цивільного процесуального кодексу
України.

Відтак з даним позовом позивач
може звернутись до відповідного
місцевого загального суду за правилами
цивільного судочинства. З урахуванням
вищезазначеного, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

На підставі вищенаведеного, п. 1 ч. 1 ст.
109, ст. 160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачу негайно.

3. Попередити позивача, що позовні
матеріали будуть йому повернуті
супровідним листом рекомендованим
поштовим відправленням із зворотною
розпискою про їх одержання після
спливу терміну для оскарження ухвали
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі.

4. Роз'яснити позивачу про його право на
звернення із вказаним позовом до суду
загальної юрисдикції, в порядку
передбаченому Цивільним процесуальним
кодексом України, а також вказати на те,
що повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

5. У випадку оскарження ухвали позовні
матеріли будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
І.А. Качур