Справа № 812/10600/13-а
Суддя: Р.С. Твердохліб
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10600/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого судді
Твердохліба Р.С.,

за участю

секретаря судового засідання
Андріасяна Е.А.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного податку з фізичних осіб
у розмірі 1554,48 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1554,48
грн.

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності
виконавчим комітетом Луганської
міської ради 17 січня 2011 року, є
платником податків та зборів та
перебуває на податковому обліку в ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська.

За відповідачем утворилась
заборгованість з єдиного податку з
фізичних осіб у розмірі 1554,48 грн.
Заборгованість зі сплати єдиного
податку відповідача виникла внаслідок
несплати суми узгодженого податкового
зобов'язання нарахованого платником
самостійно, відповідно до поданої
заяви, у розмірі щомісячної сплати 229,40
грн. з березня по вересень 2013 року.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу
України та з метою погашення
податкового боргу позивачем
відповідачу направлено податкову
вимогу від 07 серпня 2013 року
№ 3259-17.

Таким чином, у зв'язку з несплатою
відповідачем суми податкового боргу з
єдиного податку з фізичних осіб
позивач просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості у
розмірі 1554,48 грн.

Сторони у судове засідання не прибули,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлялись належним чином,
від представника позивача надійшло
клопотання про розгляду справи без
його участі, поштове відправлення, яке
направлялось на адресу відповідача,
повернулось на адресу суду із
зазначенням причини повернення «за
закінченням терміну зберігання» (арк.
справи 23-24, 25).

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З огляду на положення ст. 128 КАС України,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності належним чином
повідомлених сторін.

Відповідно до ч.6 ст.71 КАС України суд
вирішує справу на основі наявних в
матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наявних у матеріалах
справи доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС
України, суд дійшов висновку про
обґрунтованість заявлених вимог з
огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України від 02.12.2010
№2755-VI, який встановлює перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до ст.6 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI податком є
обов'язковий, безумовний платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників податку відповідно до
цього Кодексу.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(п.п.14.1.39 п.14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (п.п.14.1.156 п.14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (п.п.14.1.162 п.14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право визначати у визначених цим
Кодексом випадках суми податкових та
грошових зобов'язань платників
податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1);
застосовувати до платників податків
передбачені законом фінансові
(штрафні) санкції (штрафи) за порушення
податкового чи іншого законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (підпункт 20.1.19 пункту
20.1); звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
(пункт 20.1.34 пункту 20.1).

У судовому засіданні встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 17 січня
2011 року зареєстрована в якості суб'єкта
підприємницької діяльності за адресою:
АДРЕСА_1) (арк. справи 6), знаходиться на
податковому обліку в якості платника
податків в ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області (арк.
справи 12) на підставі заяви про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
01 січня 2012 року є платником єдиного
податку (арк. справи 14).

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового
кодексу України спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності. Юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою (п.291.3 ст.291 Податкового кодексу
України).

Свідоцтво платника єдиного податку
видається суб'єкту господарювання,
який подав до органу державної
податкової служби заяву щодо обрання
або переходу на спрощену систему
оподаткування (п.299.1 ст.299 Податкового
кодексу України).

Згідно з п.293.1 ст.293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати
(п.293.2 ст.293 Податкового кодексу
України).

Відповідно до п.300.1 ст.300 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач є платником єдиного
податку, що підтверджується
відповідною заявою про право
застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності від
01 січня 2012 року (арк. справи 14).

Судом встановлено, що станом за
відповідачем обліковується податковий
борг зі сплати єдиного податку в сумі
1554,48 грн., що підтверджується
розрахунком, довідкою та карткою
особового рахунку (арк. справи 13, 16, 17).

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищезазначених положень
Податкового кодексу України ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управлінням Міндоходів у
Луганській області відповідачу
направлено податкову вимогу від 07
серпня 2013 року № 3269-17, яка повернулась
на адресу позивача із зазначенням
причини повернення «за закінченням
терміну зберігання» (арк. справи 15, 15 на
звороті).

Оскільки податкова вимога від 07 серпня
2013 року № 3269-17 є чинною (доказів про
відкликання податкової вимоги суду не
надано), суд прийшов до висновку, що
органом державної податкової служби
при зверненні до адміністративного
суду з поданням про стягнення коштів за
податковим боргом дотримані вимоги
пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу
України.

Оскільки за час судового розгляду
справи відповідач у добровільному
порядку податковий борг зі сплати
єдиного податку в сумі 1554,48 грн. не
сплатив, позовні вимоги державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають повному задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому законодавством порядку,
а статтею 94 Кодексу адміністративного
судочинства України не передбачено їх
стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2,9,10,11,17,18,71,87,94,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1
місце проживання: АДРЕСА_1) податковий
борг зі сплати єдиного податку у
розмірі 1554,48 грн. (одна тисяча п'ятсот
п'ятдесят чотири гривні сорок вісім
копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Суддя
Р.С. Твердохліб