Справа № 171/808/13-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2013-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/808/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" квітня 2013 р.
м.Апостолово

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Мірошник Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ МВС
України в Миколаївській області, третя
особа старший інспектор ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту № 1
роти ДПС лейтенант міліції ОСОБА_2 про
визнання неправомірної постанови про
адміністративне правопорушення та її
стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
неправомірної постанови про
адміністративне правопорушення та її
стягнення. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що постановою в справі про
адміністративне правопорушення, серії
АА2 № 407882 від 14.03.2013 року, старшим
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного посту 1
роти ДПС лейтенантом міліції ОСОБА_2,
він був підданий адміністративному
штрафу у розмірі 255 грн. за те, що 14.03.2013
року о 15 год. 05 хвилин, на автодорозі М14
«Одеса-Новоазовськ» 56 км., керуючи
автомобілем ГАЗ-322132, державний номер
НОМЕР_1, що належить ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго», перевищив швидкість
руху на 24 км/год. в зоні дії дорожнього
знака « 3.29» «Обмеження максимальної
швидкості 40 км/год», рухався зі
швидкістю 64 км/год., порушив вимоги
пункту 12.10., підпункти «г», і «в» Правил
дорожнього руху, тобто вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП. При цьому використовувався, як
зазначено у протоколі, прилад «Візир»
№ 0711235, повірка до 26.12.13 року. З
протоколом старшого інспектора ДПС
ОСОБА_2 позивач не погоджувався під час
складання протоколу та винесення ним
постанови в справі про адміністративне
правопорушення і не погоджуюсь в даний
час, тому й звернувся з даним
адміністративним позовом до суду.
Справа в тому, що при виїзді із села
Коблеве Березанского району
Миколаївської області у місці
розташування стаціонарного поста
Державтоінспекції, зоні дії знака « 6.10»
«Пост ДАІ» він не перевищував
швидкість на 24 км. на годину, та
стверджує, він їхав з дозволеною
швидкістю, бо за свій водійський стаж у
34 роки, звик дотримуватися швидкісного
режиму та поважати дорожні знаки, при
цьому жодного разу не піддавався
адміністративним покаранням за
порушення Правил дорожнього руху. Крім
того, у протоколі про адміністративне
правопорушення та постанові відсутні
докази належності виміряної швидкості,
а саме автомобіля позивача. Швидкість
руху авто складала приблизно 55-60 км/год.
Встановити та довести, що швидкість
вимірювалася саме автомобіля позивача,
неможливо, а за таких умов різниця у
секунду-дві може означати, що насправді
виміряна швидкість автомобіля, який
рухався у кількох десятках метрів
спереду чи позаду від його авто. У
позивача в салоні перебували двоє
працівників ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Інспектор відмовився вписувати
їх до протоколу та брати від них
пояснення з приводу вчиненого
адміністративного правопорушення,
нічим це не мотивуючи. Позивач звертав
увагу інспектора на те, що дорожній
знак « 3.29» Обмеження максимальної
швидкості 40 км/год» стояв не у
відповідному місті, а на узбіччі дороги
перед заїздом до АЗС, яка стоїть в
декількох десятків метрів від вказаної
автодороги від напрямку руху справа,
інспектором ДПС не було проведено на
місці всебічного, повного та
об'єктивного дослідження зібраних
фактичних даних по справі, відсутні
об'єктивні докази скоєння позивачем
правопорушення. Також позивач вказує
на той факт, що протокол не відповідає
вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: в протоколі,
а також у постанові не зазначене точне
місце вчинення правопорушення, місце
складання інспектором протоколу, та
постанови, а лише зазначено: ад М14
Одеса-Новоазовськ 56 км.». В цих
документах не зазначені прізвища та
адреси свідків-очевидців, які були у
салоні автомобіля. Вважає, що
вищевказані дії є неправомірними а
тому постанову про адміністративне
правопорушення винесену відносно
нього слід скасувати про що і просить
суд.

У судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності.

Відповідач заперечень проти позову не
надав, у судове засідання не з’явився,
про день та час слухання справи
повідомлений належним чином.

Тому судом не застосовано наслідки
неприбуття у судове засідання сторін
передбачених ст. 128 КАСУ та проведено
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав.

Постановою старшого інспектора ДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
посту 1 роти ДПС лейтенанта міліції
ОСОБА_2, встановлено, що 14.03.2013 року на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу 255 грн. в
дохід держави за те, що він 14.03.2013 року о
15 год. 05 хвилин, на автодорозі М14
«Одеса-Новоазовськ» 56 км., керуючи
автомобілем ГАЗ-322132, державний номер
НОМЕР_1, що належить ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго», перевищив швидкість
руху на 24 км/год. в зоні дії дорожнього
знака « 3.29» «Обмеження максимальної
швидкості 40 км/год», рухався зі
швидкістю 64 км/год., чим порушив ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачено
відповідальність за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину,
порушення вимог дорожніх знаків та
розмітки проїзної частини доріг,
правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, що тягне за собою накладення
штрафу від п’ятнадцяти до двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Однак, при притягненні до
адміністративної відповідальності
вина правопорушника повинна бути
доказаною.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено,
є будь-які фактичні дані, на основі
яких у визначеному законом порядку
орган (посадова особа) встановлює
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 14.03.2013 року,
встановлено, що ОСОБА_1 14.03.2013 року о 15
год. 05 хвилин, на автодорозі М14
«Одеса-Новоазовськ» 56 км., керуючи
автомобілем ГАЗ-322132, державний номер
НОМЕР_1, що належить ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго», перевищив швидкість
руху на 24 км/год. в зоні дії дорожнього
знака « 3.29» «Обмеження максимальної
швидкості 40 км/год», рухався зі
швидкістю 64 км/год., чим порушив ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Під час складання протоколу про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
зазначив, що порушив правила
дорожнього руху не навмисно тому що не
побачив знак.

У позовній заяві пояснив, що він винним
себе не вважає. Свідки правопорушення у
протоколі у якості не вказані і під час
складання протоколу не допитувались. У
зв’язку з вказаною неповнотою збору та
фіксації доказів під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення суд не має можливості
допитати свідків та усунути протиріччя
між поясненнями ОСОБА_1 та протоколом
про адміністративне правопорушення.

Таким чином, обставини, викладені у
протоколі про адміністративне
правопорушення нічим не підтверджені.
Тому, суд протиріччя у поясненнях
ОСОБА_1 та протоколі трактує на
користь ОСОБА_1 і вважає зібрані по
справі докази є недостатніми для
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності.

Тому, постанова по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст. 122, 251, 254, 258 КУпАП,
керуючись ст.ст. 88, 159, 160-163, 167 КАС
України, суд –

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати рішення старшого інспектора
ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного посту № 1 роти ДПС
лейтенанта міліції ОСОБА_2 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень –
неправомірним.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 407882 від 14 березня 2013 року,
винесену старшим інспектором ДПС
взводу з обслуговування стаціонарного
посту № 1 роти ДПС лейтенантом міліції
ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
скоєння правопорушення, передбаченого
ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. – скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_5