Справа № 760/15550/13-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-473/13 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2013 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко
В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби 5 взводу 2
батальйону ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві
лейтенанта міліції Ямчука Віктора
Ігоровича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
у справі про адміністративне
правопорушення, суд, -

В С Т А
Н О В И В :

19.07.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з зазначеним позовом, в якому
просила визнати незаконними дії
відповідача щодо складання постанови
серії АА2 №057438 від 12.07.2013 року про
накладення на неї адміністративного
стягнення у виді штрафу в сумі 255,00 грн.
за вчинення правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, вказану
постанову скасувати, а провадження у
справі про адміністративне
правопорушення закрити, при цьому свої
вимоги мотивувала наступним.

12.07.2013 року старшим інспектором
дорожньо-патрульної служби 5 взводу 2
батальйону ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві
лейтенантом міліції Ямчуком В.І. було
складено протокол серії АБ2 №252207, на
підставі якого винесено оскаржувану
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №057438.

Відповідно до вищенаведеного
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови по справі
про адміністративне правопорушення
вказано, що ОСОБА_1, 12.07.2013 року о 16 год. 00
хв., керуючи автомобілем «HONDA», д/н
НОМЕР_1, на перехресті проспекту
Перемоги та вулиці Лукашевича в м.
Києві не виконала вимогу дорожнього
знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та
зі смуги, що передбачає рух прямо,
здійснила рух ліворуч, у зв'язку з чим
на позивача було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 гривень в дохід
держави.

Позивачка стверджує, що постанова
відносно неї була винесена з
порушенням чинного законодавства,
оскільки вона 12.07.2013 року о 16 год. 00 хв.
дійсно керувала автомобілем «HONDA», д/н
НОМЕР_1, на перехресті проспекту
Перемоги та вулиці Лукашевича в м.
Києві, однак правил дорожнього руху не
порушувала та здійснила поворот з
крайньої лівої смуги руху, як того
вимагає вищевказаний дорожній знак.

Висновки відповідача, щодо порушення
нею правил дорожнього руху, не
підтверджені жодними доказами,
ґрунтуються лише на його твердженнях,
про що позивачка вказала у протоколі
про адміністративне правопорушення,
зазначивши, що з порушенням
категорично не згодна.

Додатково посилалася на ту обставину,
що при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем не було ознайомлено
позивача з її правами відповідно до ч. 4
ст. 256 КпАП України, у зв'язку з чим
вважає, що працівником ДАІ було
порушено процедуру складання
протоколу та порушено права позивача,
передбачені чинним законодавством.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просила позов задовольнити,
посилаючись на обставини наведені
вище.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином, у
зв'язку з чим суд вважає можливим
розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши та оцінивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 12.07.2013 року
старшим інспектором
дорожньо-патрульної служби 5 взводу 2
батальйону ДПС полку ДПС ДАІ в м. Києві
лейтенантом міліції Ямчуком В.І.
відносно ОСОБА_1 складено протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №252207, відповідно до якого остання,
12.07.2013 року о 16 год. 00 хв., керуючи
автомобілем «HONDA», д/н НОМЕР_1, на
перехресті проспекту Перемоги та
вулиці Лукашевича в м. Києві не
виконала вимогу дорожнього знаку
«Напрямок руху по смугах» та зі смуги,
що передбачає рух прямо, здійснила рух
ліворуч, чим порушила п. 5.16 додатку №1
до ПДР України.

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст.
122 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
розгляд справ про правопорушення,
передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу,
покладено на органи внутрішніх справ
(міліцію).

Згідно ст.254 КпАП України, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КпАП України у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються : дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КпАП України при
складенні протоколу особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, роз'яснюються його
права і обов'язки, передбачені ст. 268
цього кодексу, про що робиться відмітка
в протоколі.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що в протоколі про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №252207 від 12.07.2013 року відсутні
будь-які об'єктивні дані, докази, які
дають підставу вважати що особою,
відносно якої складено протокол,
вчинено порушення правил дорожнього
руху, зокрема, не зазначені свідки які б
могли підтвердили факт вчинення особою
правопорушення.

Таким чином суд дійшов до висновку про
те, що протокол про адміністративне
правопорушення серія АБ2 №252207 від
12.07.2013 року, носить формальний характер
та суперечить чинному законодавству
України, оскільки останній складено з
порушенням положень ст. 256 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, не надав суду пояснень по
адміністративній справі та не навів
жодного доказу на підтвердження
правомірності прийнятого ним рішення.

В матеріалах, які були підставою для
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності,
відсутні достатні дані які свідчать
про вчинення нею порушення правил
дорожнього руху, відповідач таких
даних суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі вищевказаного протоколу про
адміністративне правопорушення,
відповідачем було винесено
оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу у
розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ст.283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі.

Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчинення, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» роз'яснено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КпАП
України. У ній, зокрема, потрібно
навести докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення, та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

Враховуючи те, що протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №252207 від 12.07.2013 року, складений з
порушенням вимог ст. 256 КУпАП не є
належним доказом вини позивачки,
будь-яких інших доказів її вини у
вчиненні інкримінованого
правопорушення відповідачем не надано,
суд приходить до висновку про те, що
постанова про притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності
була винесена без достатніх правових
підстав, а тому, вимоги про її
скасування є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивачки про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України
через відсутність в її діях складу
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, то суд не знаходить підстав для
її задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про: 1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень; 2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Перелік вимог, які може містити
адміністративний позов визначений ч. 4
ст. 105 КАС України є вичерпний.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позивачем обрано спосіб
захисту порушеного права не
передбачений КАС України, так як вимога
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України через
відсутність в діях особи складу
правопорушення не передбачена ч. 4 ст. 105
КАС України.

З огляду на викладене вище, суд не може
задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1
щодо закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, а тому
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 254, 256, 268, 283
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АА2 № 057438 від
12.07.2013 року, винесену лейтенантом
міліції Ямчуком Віктором Ігоровичем,
про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.1 КпАП
України гр. ОСОБА_1 та накладення на неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :