Справа № 825/74/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/74/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна
Суддя-доповідач: Собків
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю.,Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, за участю третіх осіб:
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Чернігівській області, Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» про визнання дій
протиправними та стягнення грошових
коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції, в якому
просив:

- визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Костюченко Т.М. в частині
звернення стягнення та примусового
списання з розрахункового рахунку
платника - фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, відкритого в ПАТ КБ
«Приватбанк» (МФО 353586), грошових коштів
в сумі 5380,95 грн. на підставі постанови
про арешт коштів від 13.11.2012 року № 34732577;

- визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Костюченко Т.М. в частині
ініціювання нею примусового списання
грошових коштів в сумі 5380,95 грн. з
розрахункового рахунку платника -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
відкритого в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО
353586);

- зобов'язати Деснянський відділ
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції повернути на розрахунковий
рахунок платника - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, відкритий в
ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 353586), грошові
кошти в сумі 5380,95 грн., як безпідставно
стягнуті шляхом їх безспірного
списання з розрахункового рахунку
№ НОМЕР_2 Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, відкритого в Головному
управлінні державної казначейської
служби України в Чернігівській області
(МФО 853592), в межах бюджетних асигнувань,
передбачених у затвердженому
кошторисі або плані використання
бюджетних коштів.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого
державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Костюченко Т.М. в частині
звернення стягнення, ініціювання
примусового списання та
безпосереднього примусового списання
з розрахункового рахунку платника -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
відкритого в ПАТ КБ "Приватбанк" (МФО
353586), коштів в розмірі 5380,95 грн. на
підставі постанови про арешт коштів
від 13.11.2012 року № 34732577.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, на
підставі заяви стягувача від 28.04.2012
року та вимоги № Ф-562-у від 28.03.2011 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
м. Чернігові суми коштів в розмірі 1467,98
грн., старшим державним виконавцем
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції 04.05.2012 року
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 32404928 та
встановлено строк для добровільного її
виконання до 11.05.2012 року (а.с. 73).

Крім того, на підставі заяви стягувача
від 12.10.2012 року та вимоги № Ф-1465 від
05.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь УПФУ м. Чернігові 3341,97 грн.,
державним виконавцем 17.10.2012 року було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 34732577
та встановлено строк для добровільного
її виконання до 24.10.2012 року (а.с. 77).

25.10.2012 року державним виконавцем у
виконавчому провадженні ВП № 34732577 було
винесено постанову про стягнення
виконавчого збору у розмірі 334,20 грн.
(а.с 80), а 26.10.2012 року винесено постанову,
якою об'єднано виконавче провадження з
примусового виконання вимоги № Ф-1465
від 05.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь УПФУ м. Чернігові 3341,97 грн. з
виконавчим провадженням з примусового
виконання вимоги № Ф-562-у від 28.03.2011 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
м. Чернігові 1467,98 грн. у зведене
виконавче провадження та передано до
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції (а.с. 82).

На виконання вимог статті 41 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем 13.11.2012 року було
винесено постанови про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій у виконавчому
провадженні ВП № 32404928 та у виконавчому
провадженні ВП № 34732577 в сумі 45 грн.
кожна (а.с 83). Тогож дня, державним
виконавцем у виконавчому провадженні
ВП № 34732577 було винесено постанову про
арешт коштів боржника, якою на підставі
рішення суду було накладено арешт на
кошти ПАТ КБ «Приватбанк» номер
рахунку 0476 та НОМЕР_3, що належать
ОСОБА_2 у межах суми 5380,95 грн. (а.с. 84).

Постановою державного виконавця від
30.11.2012 року було ванесено виправлення в
резолютивну частину постанови про
арешт коштів боржника від 13.11.2012 року, а
саме: замість словосполучення «на
підставі рішення суду» було зазначено
«на підставі вимоги» (а.с. 85).

12.12.2012 року державним виконавцем на
адресу ПАТ КБ «Приватбанк» було
надіслано платіжну вимогу № 1272а/11, в
графі «призначення платежу» якої
зазначено: стягнення заборгованості
згідно вимоги № Ф-1465 від 05.09.2012 року,
виданої УПФУ в м. Чернігові про
стягнення з ОСОБА_2 на користь
стягувачів 5380,95 грн., яка була виконана
банком 20.12.2012 року (а.с. 89).

Згідно Розпоряджень № 34732577.2007/11 та №
32404928.1272/11 від 24.12.2012 року грошові кошти у
сумі 5380,95 грн., які надійшли 20.12.2012 року
на рахунок з обліку депозитних сум,
державним виконавцем були
перераховані на відповідні рахунки
УПФУ та Головного управління юстиції в
Чернігівській області (а.с 90).

25.12.2012 року державним виконавцем було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 34732577 з
виконання вимоги № Ф-1465 від 05.09.2012 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ
м. Чернігові суми коштів в розміоі 3341,97
грн., якою, зокрема, було знято арешт з
коштів боржника, накладений постановою
державного виконавця від 13.11.2012 року в
межах суми 5380,95 грн. (а.с. 91).

Постановою державного виконавця від
25.12.2012 року було закінчено виконавче
провадження ВП № 32404928 з виконання
вимоги № Ф-562-у від 28.03.2011 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ м.
Чернігові суми коштів в розмірі 1467,98
грн. (а.с. 92).

Даючи праву оцінку обставинам вказаної
справи колегія суддів зважає на
наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно до статті 1 вказаного
Закону, виконавче провадження, як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та
інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зокрема за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення, зазначеного в
статті 3 цього Закону.

Вимогами статті 24 цього Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.03.2013 року, у справі № 2а/2570/3790/2012 за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Деснянського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання
бездіяльності неправомірною, дій
протиправними, скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії, позовні
вимоги задоволено частково, визнано
дії старшого державного виконавця
Деснянського відділу Державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції
Костюченко Т.М. щодо винесення
постанови про арешт коштів боржника
від 13.11.2012 року ВП № 34732577 протиправними
та скасовано постанову про арешт
коштів боржника від 13.11.2012 року ВП №
34732577.

Зазначеним судом вирішенням було
встановлено, що всупереч нормам
чинного законодавства до постанови про
накладення арешту від 13.11.2012 року
державним виконавцем було включено
постанову від 14.06.2011 року про стягнення
з боржника виконавчого збору в сумі 146,80
грн., яка винесена у іншому виконавчому
провадженні ВП № 26490669, та яка не була
приєднана до зведеного виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Крім того, з наявних в справі доказів
вбачається, що до платіжної вимоги №
1272а/11 від 12.12.2012 року в межах суми 5 380,95
грн. були включені вимоги № Ф-1465 від
05.09.2012 року на суму 3341,97 грн. та № Ф-562-у
від 28.03.2011 року на суму 1467,98 грн.;
постанова від 25.10.2012 року ВП № 34732577 про
стягнення виконавчого збору у розмірі
334,20 грн.; постанова від 13.11.2012 року ВП №
32404928 про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 45 грн.;
постанова від 13.11.2012 року ВП № 34732577 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 45 грн.
та постанова від 14.06.2011 року ВП № 26490669
про стягнення з боржника виконавчого
збору у розмірі 146,80 грн.

Однак, як було вірно зазначено судом
першої інстанції, в реквізитах
платіжної вимоги № 1272а/11 від 12.12.2012 року
в графі "призначення платежу" зазначено
лише про стягнення заборгованості на
підставі вимоги № Ф-1465 від 05.09.2012 року,
виданої УПФУ в м. Чернігові на суму 3341,97
грн.

Загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків, встановлюються
Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженою постановою
Правління Національного банку України
від 21.01.2004 року № 22 (зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004
року за № 377/8976) (далі по тексту -
Інструкція № 22).

Відповідно до пункту 5.5 Інструкції № 22,
для примусового списання коштів
стягувач оформляє не менше ніж у трьох
примірниках платіжну вимогу за формою,
наведеною в додатку 4, згідно з вимогами
щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів, що викладені
в додатку 8 до цієї Інструкції та цій
главі. У реквізиті "Призначення
платежу" платіжної вимоги стягувач
зазначає назву, дату видачі та номер
(якщо він присвоєний) виконавчого
документа. Якщо в реквізиті
"Призначення платежу" платіжної вимоги
зазначено характер сум, що підлягають
списанню згідно з виконавчим
документом, то платіжна вимога
виконується відповідно до пункту 2.22
глави 2 цієї Інструкції. Виконавчий
документ, на підставі якого оформлено
платіжну вимогу, банку не подається.

Згідно пункту 10.1. Інструкції № 22,
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку/ах,
відповідно до статті 1074 Цивільного
кодексу України не допускається, крім
випадків обмеження права
розпоряджання рахунком/ами за рішенням
суду або в інших випадках, установлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом. Виконання банком
арешту коштів, що зберігаються на
рахунку клієнта, здійснюється за
постановою державного виконавця чи
рішенням суду (у тому числі ухвалою,
постановою, наказом, виконавчим листом
суду) про стягнення коштів або про
накладення арешту в порядку,
установленому законом.

Відповідно до пункту 10.10. Інструкції №
22, у разі надходження до банку
платіжної вимоги/ інкасового доручення
(розпорядження) за тим виконавчим
документом, для забезпечення виконання
якого на кошти клієнта накладено арешт,
банк виконує її в повній або частковій
сумі в межах наявної арештованої суми
на рахунку.

Аналізуючи обставини даної справи та
наведені норми чинного законодавства,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
протиправності дій старшого
державного виконавця Деснянського
відділу Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Костюченко Т.М. в частині
направлення нею платіжної вимоги №
1272а/11 від 12.12.2012 року, звернення
стягнення, ініціювання примусового
списання та безпосереднього
примусового списання з розрахункового
рахунку платника - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 № НОМЕР_3,
відкритого в ПАТ КБ "Приватбанк" (МФО
353586), грошових коштів в розмірі 5380,95 грн.
на підставі постанови державного
виконавця про арешт коштів боржника
від 13.11.2012 року № 34732577.

Крім того, колегія суддів вказує на
порушення відповідачем вимог частини 5
статті 45 Закону України «Про виконавче
провадження», яка встановлює заборону
на використання стягнутих з боржників
грошових сум, що підлягають виплаті
стягувачам на цілі, не передбачені цією
статтею, та заборону на звернення на
них стягнення для виплати іншим особам,
які не є стягувачами за виконавчими
документами, під час примусового
виконання яких ці суми стягнуто (крім
випадків, коли стягувач є одночасно
боржником у іншому виконавчому
провадженні).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків В.Ю.
Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.