Справа № 21-451а13
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,суддів:Гусака
М.Б., Коротких О.А., Кривенди О.В.,
Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,
Прокопенка О.Б., Терлецького О.О.,
Тітова Ю.Г., -

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_10
до Головного управління Пенсійного
фонду України у Львівській області
(далі - ГУ ПФУ) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2008 року ОСОБА_10 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
зобов'язати ГУ ПФУ здійснити
перерахунок його пенсії з урахуванням
постійної щомісячної доплати за
несення служби у зоні відчуження в
розмірі 286 грн 51 коп. з 1 січня 2008 року.

На обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_10 послався на положення статті 43
Закону України від 9 квітня 1992 року №
2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (далі - Закон №
2262-ХІІ), статей 39, 40 Закону України від 28
лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон №
796-XII) та постанову Кабінету Міністрів
України від 7 листопада 2007 року № 1294
«Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу» (далі -
постанова № 1294), відповідно до яких
доплата за виконання службових
обов'язків у зоні відчуження, яку він
отримував під час несення служби,
підлягає врахуванню при перерахунку
пенсії.

Львівський окружний адміністративний
суд постановою від 26 грудня 2008 року, яку
залишено без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 лютого 2010 року, позовні вимоги
задовольнив.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 9 липня 2013 року рішення
судів попередніх інстанцій залишив без
змін.

Суди встановили, що ОСОБА_10 з 1 травня 1983
року по 19 травня 1999 року перебував на
службі в органах внутрішніх справ. З 9
вересня 1995 року по 19 травня 1999 року
безперервно працював в батальйоні
міліції з охорони зони радіоактивного
забруднення Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області (далі - ГУ МВС) на
посадах старшого начальницького
складу і був звільнений на пенсію через
хворобу згідно з наказом від 20 травня
1999 року № 61о/с. З 7 червня 1986 року по
3 липня 1987 року ОСОБА_10 виконував
службові обов'язки з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Згідно з посвідченням від 13 липня
1999 року НОМЕР_1 він визнаний інвалідом II
групи і має право на пільги,
встановлені для ветеранів та інвалідів
війни. Статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
підтверджується вкладкою НОМЕР_2 до
посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_3.

У період несення служби в зоні
відчуження ОСОБА_10 одержував постійну
щомісячну доплату в розмірі 286 грн 51
коп., що підтверджується довідкою ГУ
МВС від 8 лютого 2006 року № 70.

Постановою Миколаївського районного
суду Львівської області від 26 жовтня
2005 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 27 лютого 2006 року, визнано право
ОСОБА_10 на перерахунок пенсії з 1 квітня
2005 року з урахуванням доплати за
виконання ним службових обов'язків у
зоні відчуження. Ця доплата була
визнана підставою для перерахунку
пенсії, яка враховувалась до 1 січня 2008
року.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 13 лютого 2008 року
№ 45 «Про затвердження Порядку
проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», та внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393» (далі -
постанова № 45) ГУ МВС надіслало на
адресу ГУ ПФУ довідку від 12 травня 2008
року № 91-18192, до якої не включило
доплату за несення служби в зоні
відчуження, проте 26 червня 2008 року ГУ
МВС надіслало повторну довідку № 91-18192
із включенням зазначеної доплати.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС), ГУ ПФУ
зазначає, що в доданій до заяви ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 13 грудня 2012 року по-іншому,
ніж в оскаржуваній ухвалі, застосовано
положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ та
постанови № 1294. Просить скасувати
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 9 липня 2013 року і
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів вважає, що заява ГУ ПФУ
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до частини першої статті 237
КАС судові рішення в адміністративних
справах можуть бути переглянуті
Верховним Судом України з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Вищий адміністративний суд України,
допускаючи справу до провадження
Верховного Суду України, виходив із
того, що в доданій до заяви ухвалі суду
касаційної інстанції по-іншому, ніж у
справі, що розглядається, застосовано
одні й ті самі норми матеріального
права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз рішення суду касаційної
інстанції у справі, що розглядається,
та його ухвали, копію якої надано для
порівняння, не дає підстав вважати, що
цей суд неоднаково застосував
зазначені норми права.

Так, у справі, що розглядається, Вищий
адміністративний суд України виходив
із того, що затверджений постановою №
1294 перелік щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення
військовослужбовців не є вичерпним і
запроваджені іншими
нормативно-правовими актами щомісячні
надбавки, доплати та підвищення мають
враховуватися при нарахуванні пенсій
тим особам, які отримували їх під час
проходження служби і були звільнені з
неї після їх запровадження.

Суд касаційної інстанції дійшов
висновку, що оскільки положеннями
статті 39 Закону № 796-XII та підпунктів 1, 5
пункту 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 29 січня 2003 року № 137 «Про
доплати і компенсації особам, які
працюють у зоні відчуження і зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
після повного відселення жителів»
встановлено доплати і надбавки за
виконання службових обов'язків у зоні
відчуження, то вони мають бути
враховані при перерахунку пенсії
ОСОБА_10 як такі, що передбачені
законодавством.

Натомість у справі, рішення в якій
надано для порівняння, суд касаційної
інстанції виходив із того, що згідно з
пунктом 5 постанови № 45 додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії,
скасовані чи такі, що не виплачуються
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії за відповідною
посадою (посадами), для перерахунку
пенсії не враховуються.

Суд з огляду на те, що нормативні акти
(укази Президента), якими позивачу були
встановлені надбавки та премії, що
враховувалися в грошовому
забезпеченні на момент призначення
пенсії, з 1 січня 2008 року втратили
чинність, визнав, що такі доплати не
можуть враховуватися для перерахунку
пенсії з 1 січня 2008 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що
обставини, встановлені у справі, що
розглядається, не є подібними до
обставин, встановлених у справі, копію
рішення суду касаційної інстанції в
якій додано до заяви.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду
касаційної інстанції не наведено
іншого, ніж у наданому для порівняння
судовому рішенні, тлумачення норм
матеріального права, про які йдеться у
заяві ГУ ПФУ.

Зазначене не дає можливості дійти
висновку про неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

Враховуючи те, що обставини, які стали
підставою для перегляду справи
Верховним Судом України, не
підтвердилися, у задоволенні заяви
ГУ ПФУ слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

постановила:

У задоволенні заяви Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області відмовити.

Постанова є остаточною і не може
бути оскаржена, крім випадку,
передбаченого пунктом 2 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко
Судді:М.Б. Гусак О.А. Коротких О.В.
Кривенда В.Л. Маринченко П.В.
Панталієнко О.Б. ПрокопенкоО.О.
Терлецький Ю.Г. Тітов