Справа № 9101/36447/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2013 р. справа № 2а-13667/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна А.О.
Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року у справі №2а-13667/10/0470 за позовом
міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про звернення
стягнення на активи,-

ВСТАНОВИВ:

Північна міжрайонна державна
податкова інспекція у м. Кривому Розі 29
жовтня 2010 року звернулась до суду з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1.) в якому з
урахуванням уточнень просить:

- стягнути з відповідача суму
податкового боргу по податку з доходів
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на користь
місцевого бюджету у розмірі 3 103,06 грн.
за рахунок активів платника податків;

- стягнути з відповідача суму
податкового боргу з податку на додану
вартість на користь державного бюджету
у розмірі 16 488,17 грн. за рахунок активів
платника податків;

- стягнути з відповідача суму
податкового боргу по орендній платі з
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності на користь
місцевого бюджету у розмірі 207 183,05 грн.
за рахунок активів платника податків;

- стягнути з відповідача суму
податкового боргу з податку з доходів
найманих працівників на користь
місцевого бюджету у розмірі 3 915,00 грн.
за рахунок активів платника податків.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 31
травня 2011 року позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що за
результатами проведеного позивачем
аналізу стану розрахунків відповідача
з бюджетом станом на 30.05.2011 року було
встановлено, що загальна сума боргу
платника податків перед бюджетом
складає 230 689,28 грн. у тому числі: податок
на додану вартість 16 488,17 грн., орендна
плата з фізичних осіб 207 183,05 грн.,
податок з доходів фізичних осіб 3 103,06
грн., податок з доходів найманих
працівників 3 915,00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову якою направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Зазначає, що судом першої інстанції
порушено пункт 7.7 статті 7, підпункт 16.3.3
пункту 16.3 статті 16 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами, оскільки
позивач безпідставно змінював
призначення платежів відповідача. При
цьому суд першої інстанції не врахував
не підтверджений факт надіслання на
адресу відповідача податкових
повідомлень які стосуються розподілу
сплаченої суми та не дослідив порядок
та терміни їх надіслання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло свої підтвердження під час
розгляду

апеляційної скарги, що за результатами
проведеного аналізу Північною МДПІ у м.
Кривому Розі стану розрахунків
відповідача з бюджетом станом на 30.05.2011
року було встановлено, що загальна сума
боргу платника податків перед бюджетом
складає 230689,28 грн. у тому числі: податок
на додану вартість 16488,17 грн., орендна
плата з фізичних осіб 207183,05 грн.,
податок з доходів фізичних осіб 3103,06
грн., податок з доходів найманих
працівників 3915,00грн.

Керуючись п.п. 6.2.1, п.п. 6.2.3 п 6.2 ст.6 Закону
України від 21.12.2000 року №2181- III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»,
Північною МДПІ було направлено
відповідачу першу та другу податкові
вимоги відповідно 02.12.2008 року №1/3334 та
09.01.2009 року №2/49.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 повинна
сплатити на користь держави
заборгованість з податку на додану
вартість в сумі 16488,17 грн., орендної
плати з фізичних осіб в сумі 207183,05грн.,
податку з доходів фізичних осіб
3103,06грн., податку з доходів найманих
працівників 3915,00 грн.

Стягнення податкового боргу з
відповідача на користь бюджету є
предметом позову переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідача мається податковий борг
перед бюджетом, який підлягає
стягненню за рахунок активів
відповідача.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при винесенні оскарженої
постанови, виходить з наступного.

Пунктом 1.1 ст.1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетом та
державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ
від 21.12.2000 року (далі - Закон № 2181-ІІІ)
передбачено, що платник податків -
юридичні особи, їх філії, відділення, і
відокремлені підрозділи, що не мають
статусу юридичної особи, а також
фізичні особи, які мають статус
суб'єктів підприємницької діяльності
чи не мають такого статусу, на яких
згідно із законами покладено обов'язок
утримувати та (або) сплачувати податки
і збори (обов'язкові платежі), пеню,
штрафні санкції.

Відповідно до ст.5 п.5.1, п.5.4 п.п.5.4.1 Закону
№ 2181-ІІІ податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації. Узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, вважається
сумою податкового боргу платника
податків.

Податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у
встановлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Активи платників податків - кошти,
матеріальні та нематеріальні цінності,
що належать юридичній або фізичній
особі за правом власності або повного
господарського відання (п.1.7 Закону
№2181-III).

Згідно з п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону № 2181-ІІІ
активи платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Таким чином суд першої інстанції вірно
пославшись на вказані норми права та
враховуючи обставини направлення
Північною МДПІ відповідачу першої та
другої податкової вимоги, відповідно
02.12.2008 року №1/3334 та 09.01.2009 року №2/49 (а.с.
14), дійшов обґрунтованого висновку про
те, що ФОП ОСОБА_1 повинна сплатити на
користь держави заборгованість: з
податку на додану вартість в сумі 16488,17
грн., орендної плати з фізичних осіб в
сумі 207183,05грн., податку з доходів
фізичних осіб 3103,06грн., податку з
доходів найманих працівників 3915,00 грн.,
а враховуючи несплату відповідачем
цього податкового боргу він підлягає
стягненню за рахунок активів платника
податків.

Суд апеляційної інстанції вважає
необґрунтованими доводи відповідача
щодо протиправності дій позивача щодо
зміни призначення платежів
відповідача, оскільки доказів в
підтвердження цих доводів позивачем
суду першої надано не було.

На підставі зазначеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
під час розгляду даної справи
об'єктивно, повно та всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, дав їм правильну
юридичну оцінку і ухвалив законне,
обґрунтоване рішення без порушень
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, тому
постанова суду першої інстанції у
даній справі необхідно залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року у справі №2а-13667/10/0470 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
27 грудня 2013 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко