Справа № 801/10961/13-а
Суддя: Євдокімова О.О.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2013 р. 12:26 Справа №801/10961/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді: Євдокімової О.О., при
секретарі судового засідання Аметовій
В.Г., розглянувши за участю
представника відповідача Бабіч С.М.,
довіреність № 13/76 від 08.01.2013 у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Територіального управління
Держгірпромнагляду в АР Крим та
м.Севастополі

до Дочірного підприємства
"Кримавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"

про застосування заходів реагування

Обставини справи: Територіальне
управління Держгірпромнагляду в АР
Крим та м.Севастополі (далі позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
адміністративним позовом до
Дочірнього підприємства "Кримавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (далі
відповідач) в якому просить
застосувати заходи реагування, а саме
заборонити: експлуатацію погрузчика,
який знаходиться в Філії "Ленінський
Райавтодор" Дочірнього підприємства
"Кримавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
смт. Леніне, вул. Айвазовська,12 до
усунення зазначених порушень та
отримання у встановленому порядку
рішення на відновлення робіт.

Позовні вимоги мотивовані
необхідністю вжиття заходів
реагування згідно з ч. 5 ст. 4 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" у зв'язку з
виявленими під час позапланової
перевірки відповідача порушеннями
нормативно-правових актів з охорони
праці, які створюють загрозу життю та
здоров'ю працюючих.

Ухвалою суду від 03.12.2013 р. було відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі.

18.12.2013 року на адресу суду надійшли
заперечення від відповідача на позов, в
яких відповідач просив відмовити в
позові з підстав викладених в
запереченнях.

Враховуючи результат розгляду
поданого відповідачем заперечення, суд
дійшов висновку про неможливість
ухвалення законного та обґрунтованого
судового рішення без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, у зв'язку з чим
ухвалою суду від 20.12.2013 року вирішив
розглядати адміністративну справу за
загальними правилами КАС України,
призначив судове засідання на 26.12.2013
року.

Представник позивача, у судове
засідання, яке відбулося 26.12.2013 року не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду сповіщений належним
чином, ухвалою суду, будь яких
клопотань суду не надав.

Представник відповідача, у судовому
засідання, яке відбулося 26.12.2013 року
проти позову заперечувала з підстав
викладених в запереченнях, окремо
зауважила, що на навантажувач,
порушення експлуатації якого
зафіксовані в акті відповідача, не
розповсюджуються вимоги «Правил
будови і безпечної експлуатації
навантажувачів» оскільки, зазначений
навантажувач відноситься к категорії
колісних одноківшових фронтальних
навантажувачів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд-

ВСТАНОВИВ:

З 13.11.2013 по 14.11.2013 року позивачем на
підставі Наказу № 676 від 18.10.2013 року та
направлення на перевірку № 3397 від
30.10.2013 року проведена позапланова
перевірка суб'єкта господарювання
(виробничого об'єкту) Дочірнього
підприємства «Кримавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» дотримання вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів з охорони праці, за результатами
якої складено акт № 100/11-8/13-13-В(К)-45.23.0
(18;1-6;1) від 14.11.2013 р. Зазначений акт
отриманий уповноваженою особою
відповідача, про що свідчить підпис на
примірнику акту наявного матеріалах
справи.

Зазначеною перевіркою встановлені
порушення ст.ст.6, 8,13, 14,15,18,21 Закону
України "Про охорону праці".

21.11.2013 року на підставі зазначеної
перевірки позивачем винесено
Розпорядження № 584 про заборону,
експлуатації машин, механізмів, а саме
погрузчика, у зв'язку з не проведенням
технічного огляду погрузчику, що є
порушенням ст. 13 Закону України «Про
охорону праці» та п.7.3. НПАОП 0.00-1.22-08.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступних висновків.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права працівників на
охорону їх життя і здоров'я у процесі
трудової діяльності, на належні,
безпечні і здорові умови праці, регулює
за участю відповідних органів
державної влади відносини між
роботодавцем і працівником з питань
безпеки, гігієни праці та виробничого
середовища і встановлює єдиний порядок
організації охорони праці в Україні
визначені Законом України "Про охорону
праці" від 14.10.1992 г. № 2694 (далі - Закон №
2694).

Статтею 4 Закону № 2694 встановлено, що
державна політика в галузі охорони
праці визначається відповідно до
Конституції України Верховною Радою
України і спрямована на створення
належних, безпечних і здорових умов
праці, запобігання нещасним випадкам
та професійним захворюванням.

Відповідно до статті 38 Закону № 2694
державний нагляд за додержанням
законів та інших нормативно-правових
актів про охорону праці здійснюють:
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
охорони праці; центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері ядерної та
радіаційної безпеки; центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань нагляду та контролю
за додержанням законодавства у сферах
пожежної і техногенної безпеки;
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.

Згідно з пунктом 1 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 408/2011
Державна служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України (далі - Міністр).
Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон
№ 877).

Згідно з ст. 1 Закону № 877 державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно з ст. 3 Закону № 877 одним з
принципів державного нагляду
(контролю) є ріоритетності безпеки у
питаннях життя і здоров'я людини,
функціонування і розвитку суспільства,
середовища проживання і
життєдіяльності перед будь-якими
іншими інтересами і цілями у сфері
господарської діяльності.

Відповідно до п. 6 ст.7 Закону № 877 за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт.

На підставі акта, складеного за
результатами здійснення заходу, в ході
якого виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом. (п.7 ст. 7 Закону
№ 877).

Як вбачається з розпорядження від
21.11.2013 року № 584, позивач зафіксував
порушення відповідачем ст. 13 ЗУ № 2494 та
п.7.3 НПАОП 0.00-1.22.08, у зв'язку з чим
просить суд заборонити експлуатацію
навантажувача до усунення зазначених
порушень.

Стаття 13 Закону України "Про охорону
праці" передбачає, роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує
функціонування системи управління
охороною праці, а саме:

створює відповідні служби і призначає
посадових осіб, які забезпечують
вирішення конкретних питань охорони
праці, затверджує інструкції про їх
обов'язки, права та відповідальність за
виконання покладених на них функцій, а
також контролює їх додержання;

розробляє за участю сторін
колективного договору і реалізує
комплексні заходи для досягнення
встановлених нормативів та підвищення
існуючого рівня охорони праці;

забезпечує виконання необхідних
профілактичних заходів відповідно до
обставин, що змінюються;

впроваджує прогресивні технології,
досягнення науки і техніки, засоби
механізації та автоматизації
виробництва, вимоги ергономіки,
позитивний досвід з охорони праці тощо;

забезпечує належне утримання будівель
і споруд, виробничого обладнання та
устаткування, моніторинг за їх
технічним станом;

забезпечує усунення причин, що
призводять до нещасних випадків,
професійних захворювань, та здійснення
профілактичних заходів, визначених
комісіями за підсумками розслідування
цих причин;

організовує проведення аудиту охорони
праці, лабораторних досліджень умов
праці, оцінку технічного стану
виробничого обладнання та
устаткування, атестацій робочих місць
на відповідність нормативно-правовим
актам з охорони праці в порядку і
строки, що визначаються
законодавством, та за їх підсумками
вживає заходів до усунення небезпечних
і шкідливих для здоров'я виробничих
факторів;

розробляє і затверджує положення,
інструкції, інші акти з охорони праці,
що діють у межах підприємства (далі -
акти підприємства), та встановлюють
правила виконання робіт і поведінки
працівників на території підприємства,
у виробничих приміщеннях, на
будівельних майданчиках, робочих
місцях відповідно до
нормативно-правових актів з охорони
праці, забезпечує безоплатно
працівників нормативно-правовими
актами та актами підприємства з
охорони праці;

здійснює контроль за додержанням
працівником технологічних процесів,
правил поводження з машинами,
механізмами, устаткуванням та іншими
засобами виробництва, використанням
засобів колективного та
індивідуального захисту, виконанням
робіт відповідно до вимог з охорони
праці;

організовує пропаганду безпечних
методів праці та співробітництво з
працівниками у галузі охорони праці;

вживає термінових заходів для допомоги
потерпілим, залучає за необхідності
професійні аварійно-рятувальні
формування у разі виникнення на
підприємстві аварій та нещасних
випадків.

Роботодавець несе безпосередню
відповідальність за порушення
зазначених вимог.

Суд звертає увагу, що зазначена
стаття не містить безпосередньо будь
яких норм щодо безпечної і надійної
експлуатації навантажувачів, а
зобов'язує роботодавця створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці та забезпечити
функціонування системи управління
охороною праці. В акті перевірки та в
розпорядженні вказано, що
відповідачем, порушено п.7.3. НПАОП
0.00-1.22-08, а саме "Правил будови і
безпечної експлуатації
навантажувачів», тобто позивач
визначає таким нормативно-правовим
актом саме це положення, про що суд
зазначає наступне.

Правила будови і безпечної
експлуатації навантажувачів
затверджено Наказом Державного
комітету України з промислової
безпеки, охорони праці та гірничого
нагляду від 31 грудня 2008 року N 308,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 3 лютого 2009 р. за N 103/16119 (далі
Правила).

Відповідно до п.1.1 Правила будови і
безпечної експлуатації навантажувачів
(далі - Правила) встановлюють вимоги до
будови, виготовлення, реконструкції,
модернізації, ремонту та експлуатації
навантажувачів.

Дія цих Правил поширюється на:

а) вилкові навантажувачі з противагою
(автонавантажувачі та
електронавантажувачі);

б) навантажувачі з висувними
вантажопідіймачем або вилами;

в) навантажувачі з вилами,
розташованими між виносними опорами
(лонжеронами);

г) навантажувачі з платформою;

ґ) навантажувачі з робочим місцем
водія, що піднімається;

д) навантажувачі з бічним узяттям
вантажу (однобічні, двобічні,
фронтально-бічні тощо);

е) штабелеукладачі:

самохідні (з робочим місцем водія або
керовані з підлоги);

з ручним пересуванням (з електричним
або гідравлічним приводом підіймання,
з підійманням ручною лебідкою);

комбіновані.

Типи навантажувачів, на які
розповсюджуються ці Правила, наведені
в додатку 1(п.1.2 Правил).

Вимоги цих Правил у частині вимог до
будови поширюються на навантажувачі та
штабелеукладачі (далі - навантажувачі),
що виготовлені після набрання чинності
цих Правил, а в частині вимог до
експлуатації, ремонту, реконструкції,
модернізації і до виготовлення
складових частин навантажувачів для
цих цілей - також і на ті, що перебувають
в експлуатації (п.1.3.Правил).

Ці Правила не поширюється на візки
вантажні з підіймальним пристроєм;
фронтальні, напівповоротні, перекидні
одноковшові, вилкові та грейферні
навантажувачі, оснащені важільною
системою; на снігонавантажувачі; на
багатоковшові навантажувачі та
навантажувачі з лапами, що нагортають,
а також на вилкові фронтальні стрілові
навантажувачі (з телескопічною
стрілою) (п.1.4 Правил).

Таким чином, ці Правила
розповсюджуються лише на типи
навантажувачів наведених в додатку 1 до
цих правил, при цьому у частині вимог до
будови поширюються на навантажувачі та
штабелеукладачі (далі - навантажувачі),
що виготовлені після набрання чинності
цих Правил, а в частині вимог до
експлуатації, ремонту, реконструкції,
модернізації і до виготовлення
складових частин навантажувачів для
цих цілей - також і на ті, що перебувають
в експлуатації.

Як встановлено під час розгляду справи
навантажувач, експлуатацію якого
просить заборонити позивач є колісний
одноківшовий фронтальний навантажувач
1995 року випуску, що вбачається із
документів наданих відповідачем та
досліджених під час судового розгляду
(а.с.31-32).

Таким чином, суд дійшов висновку, що на
навантажувач який знаходиться в Філії
"Ленінський Райавтодор" Дочірнього
підприємства "Кримавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" реєстраційний номер 9882
фж, марка Т-156 К, рік випуску 1995, № машини
830255, № двигуна 620095, не
розповсюджуються вищезазначені
Правила, зокрема п.7.3. яким передбачено,
що Навантажувачі підлягають
первинному, періодичному та
позачерговому технічним оглядам у
порядку, встановленому НПАОП 0.00-6.18-04.

Оскільки на навантажувач відповідача
про заборону експлуатації якого
просить позивач, не розповсюджуються
Правила будови і безпечної
експлуатації навантажувачів, про
порушення яких зазначає позивач, суд
дійшов висновку, що відповідач
будь-яких норм цих Правил порушити не
мав можливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Як вбачається зі змісту ст. 71 КАС
України обов'язок доказування
покладається на суб'єкта владних
повноважень, отже саме на позивача
покладений тягар доказування.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
позивачем не доведено у встановленому
порядку те, що навантажувач,
експлуатацію якого просить заборонити
позивач, відноситься до будь якого із
навантажувачів переліченого в додатку
1 до Правил, порушення яких зафіксовані
в Акті, суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши
надані сторонами докази у їх
сукупності в порядку статей 69, 70, 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим у позові слід відмовити.

Крім того, у зв'язку з відмовою в позові
суд вважає за необхідне стягнути з
позивача судові витрати за подання
позову не майнового характеру, за
ставкою що передбачена Законом України
«Про судовий збір», на користь
Державного бюджету України, оскільки
відповідно до Ухвали суду від 03.12.2013
року, позивачу за його клопотанням
відстрочено сплату судового збору
пов'язаного з розглядом зазначеної
справи до прийняття рішення по справі.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошені в судовому
засіданні 26.12.2013 року.

У повному обсязі постанову складено та
підписано 26.12.2013.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 69-71, 160-163, 167 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

2.Стягнути з Територіального
управління Держгірпромнагляду в АР
Крим та м.Севастополі на користь
Державного бюджету України 68,82 грн.
судового збору.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного
провадження.Апеляційна скарга
подається до Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
через Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим протягом 10
днів з дня проголошення. У разі
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови або розгляду справи
у порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя підпис Євдокімова
О.О.