Справа № 811/3517/13-а
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року
Справа № 811/3517/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі звернулося до
суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та фінансових
санкцій у розмірі 1 805,97 грн., визначених
вимогами про сплату недоїмки №Ф92 від
05.02.13, №Ф298 від 07.05.13 та рішенням №204 від
28.02.13.

Ухвалою суду від 05.11.13 на підставі п.4 ч.1
ст.1832 КАС України відкрито скорочене
провадження у справі за вказаним
позовом. Зазначена ухвала отримана
відповідачем 07.11.13, заперечень проти
позову у встановлений строк не надано.

Розглянувши справу у порядку
скороченого провадження, оцінивши
повідомлені позивачем обставини,
зважаючи на відсутність заперечень
відповідача, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_1 з 31.08.06
зареєстрований як фізична
особа-підприємець, взятий в УПФУ в
Гайворонському районі на облік як
платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, перебуває на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (туті і
надалі - Закон, у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

За визначенням, наведеним у пункті 2
частини 1 статті 1 Закону, єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4
Закону платниками єдиного внеску є
зокрема фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у
пунктах 2 - 14 частини 1 цієї статті, є
застрахованими особами відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
(частина 2 статті 4 Закону).

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 2
статті 6 Закону платник єдиного внеску
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
4) подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону
встановлено, що для платників,
зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4
цього Закону, які обрали спрощену
систему оподаткування, єдиний внесок
нараховується на суми, що визначаються
такими платниками самостійно для себе
та членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Як визначено пунктом 5 частини 1 статті 1
Закону, мінімальний страховий внесок -
це сума єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини 1
статті 4 цього Закону, встановлюється у
розмірі 34,7 відсотка визначеної
пунктами 2 та 3 частини 1 статті 7 цього
Закону бази нарахування єдиного
внеску.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
територіальних органів Пенсійного
фонду, бухгалтерських та інших
документів, що підтверджують суми
виплат (доходу), на суми яких (якого)
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частин 7, 8 статті 9 Закону
єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць,
а для платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Між тим, згідно з абзацом 3 частини 8
статті 9 Закону (у редакції Закону
України від 18.09.12 №5292-VI, який набрав
чинності 13.10.12) платники єдиного внеску,
зазначені у пункті 4 частини 1 статті 4
цього Закону, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний рік, до 10 лютого наступного
року, крім фізичних осіб - підприємців,
які обрали спрощену систему
оподаткування, та членів сімей таких
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності, які
сплачують єдиний внесок, нарахований
за календарний квартал, до 20 числа
місяця, що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

Порядок обчислення і строки сплати
єдиного внеску платниками - фізичними
особами - підприємцями, які обрали
спрощену систему оподаткування,
передбачений пунктом 4.6 розділу IV
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.10 №21-5, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27.10.10 за
№994/18289 (надалі - Інструкція №21-5).
Вказаною нормою (у редакції, яка діяла
до 01.02.13) встановлено, що зазначена
категорія платників самостійно
обчислює для себе та членів своїх
сімей, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності, суму
єдиного внеску, яка не може бути менше
мінімального страхового внеску за
кожну особу на місяць. Платники
сплачують єдиний внесок у вигляді
авансового платежу в розмірі, який
самостійно визначили, до 20 числа
місяця, наступного за місяцем, за який
він сплачується. Суми єдиного внеску,
сплачені у вигляді авансових платежів,
ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний рік.

Згідно з пунктом 3.2 Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.10 №22-2, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 01.11.10 за
№1014/18309, фізичні особи -підприємці, у
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, формують та
подають до органів Пенсійного фонду
звіт самі за себе один раз на рік до 10
лютого року, наступного за звітним
періодом. Звітним періодом є
календарний рік. Звіт подається за
формою згідно з додатком 5 до цього
Порядку.

Відповідно до підпункту 4.6.2 пункту 4.6
Інструкції №21-5 (у редакції постанови
правління Пенсійного фонду України від
19.12.12 №25-1, яка набрала чинності 01.02.13)
платники сплачують єдиний внесок,
нарахований за календарний квартал, до
20 числа місяця, що настає за кварталом,
за який сплачується єдиний внесок.
Платники можуть сплачувати єдиний
внесок у вигляді авансового платежу в
розмірі, який самостійно визначили, до
20 числа кожного місяця поточного
кварталу. При цьому суми єдиного
внеску, сплачені у вигляді авансових
платежів, ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним за календарний
квартал до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Судом установлено, що відповідачем до
УПФУ в Гайворонському районі звіт щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік не
подавався, упродовж 2012 року було
сплачено 979, 59 грн. єдиного внеску, а
остаточні розрахунки зі сплати єдиного
внесу своєчасно не здійснені.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону
визначено, що сума єдиного внеску, яка
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом, є
недоїмкою.

Згідно з пунктом 4.9 Інструкції №21-5
обчислення єдиного внеску органами
Пенсійного фонду здійснюється на
підставі актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного
соціального внеску, звітності, що
подається платниками до органів
Пенсійного фонду, інформації
територіальних органів органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію єдиної державної
податкової політики, про нараховані
суми доходу, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму виплат (доходу), на
які нараховується єдиний внесок.

УПФУ в м. Гайворонському районі,
виходячи з розміру мінімального
страхового внеску, обрахованого за
правилами пункту 5 частини 1 статті 1
Закону, обчислено суму єдиного внеску
відповідача за 2012 рік у розмірі 4 572, 42
грн. Зважаючи на сплату відповідачем 979,
59 грн., позивачем визначено суму
доплати до мінімального страхового
внеску у сумі 3 592,83 грн. та сформовано
вимогу про сплату недоїмки №Ф92 від
05.02.13 на суму 3 592,83 грн., яку направлено
відповідачу для узгодження.

Окрім того, позивачем прийнято рішення
№204 від 28.02.13, яким до ФОП ОСОБА_1 за
неподання звітності, передбаченої
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", на
підставі п.4 ч.11 ст.25 цього Закону
застосовано фінансову санкцію у
вигляді накладення штрафу у розмірі 170
грн. Вказане рішення направлено
відповідачу для узгодження.

З огляду несплату відповідачем
авансових платежів з єдиного внеску за
І квартал 2013 року, УПФУ в
Гайворонському районі сформовано
вимогу про сплату боргу №Ф298 від 07.05.13
на суму 1 364,03 грн., до якої включено
недоїмку за І квартал 2013 року у розмірі
1194, 03 грн., обраховану за правилами
пункту 5 частини 1 статті 1 Закону, та 170
грн. штрафу, застосованого рішенням №204
від 28.02.13. Вказана вимогам вручена
відповідачу для узгодження.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, територіальний орган
Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

Частиною 14 статті 25 Закону передбачено,
що про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених цим
Законом, посадова особа
територіального органу Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску. Суми пені та штрафів,
передбачених цим Законом, підлягають
сплаті платником єдиного внеску
протягом десяти робочих днів після
надходження відповідного рішення.
Зазначені суми зараховуються на
рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в органах Державного
казначейства України для зарахування
єдиного внеску. При цьому платник у
зазначений строк має право оскаржити
таке рішення до органу Пенсійного
фонду вищого рівня або до суду з
одночасним обов'язковим письмовим
повідомленням про це територіального
органу Пенсійного фонду, яким прийнято
це рішення.

Згідно з частиною 15 статті 25 Закону
рішення територіального органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та/або застосування штрафів,
передбачених частинами одинадцятою і
дванадцятою цієї статті, є виконавчим
документом. У разі якщо платник єдиного
внеску не сплатив зазначені в рішенні
суми протягом десяти робочих днів, а
також не повідомив у цей строк
територіальний орган Пенсійного фонду
про оскарження рішення, таке рішення
передається державній виконавчій
службі в порядку, встановленому
законом. Суми штрафів та нарахованої
пені, застосованих за порушення
порядку та строків нарахування,
обчислення і сплати єдиного внеску,
стягуються в такому самому порядку, що
і суми недоїмки із сплати єдиного
внеску. Суми штрафів та нарахованої
пені включаються до вимоги про сплату
недоїмки, якщо їх застосування
пов'язано з виникненням та сплатою
недоїмки.

Вбачається, що вимоги про сплату
недоїмки №Ф92 від 05.02.13, №Ф298 від 07.05.13 та
рішення №204 від 28.02.13, які вручені
відповідачу 12.02.13, 17.05.13 та 02.03.13
відповідно, у встановленому порядку
ним не узгоджені та не оскаржені.
Наразі на виконанні в органах ДВС
зазначені документи не перебувають.

Відповідно до картки особового рахунку
відповідача, на погашення сум недоїмки
та штрафу, визначених вимогами про
сплату недоїмки, відповідачем
перераховано 3 150, 89 грн. (762, 83 грн. - 28.03.13,
1194, 03 грн. - 15.04.13, 1194, 03 грн. - 19.07.13), решта
1805, 97 грн. наразі не сплачені. (4 956, 86 грн.
- 3 150, 89 грн.)

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено наявність у відповідача
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1805, 97
грн., з яких 1635, 97 грн. - недоїмка, 170 грн. -
штраф. Доказів її погашення на час
розгляду справи суду не надано,
оскільки сплачені відповідачем
платежі з єдиного внеску
зараховувалися позивачем на погашення
сум недоїмки у порядку календарної
черговості її виникнення, як це
передбачено ч.6 ст.25 Закону.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи", який набрав чинності 11.08.13,
органи Пенсійного фонду України
продовжують адмініструвати єдиний
внесок у частині завершення процедур
такого адміністрування.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
даного адміністративного позову та про
його задоволення.

Судові витрати сторонами у справі не
понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 162, 1832, 186, 254,
256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Гайворонському районі задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду
України в Гайворонському районі
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 1 805,97
грн. (одна тисяча вісімсот п'ять гривень
97 копійок).

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А.
Черниш