Справа № 603/932/13-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2013-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/932/13-а
Провадження № 2-а/603/91/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2013 р. Монастириський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого
судді
Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря
Б’єлі Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Монастириська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ МВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до
Управління ДАІ МВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови серії ВО1 №172398 від 22.09.2013
року, якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.126 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 425 грн. Посилається на
те, що дана постанова про притягнення
його до адмінвідповідальності
прийнята з порушенням вимог,
передбачених Кодексом України про
адміністративні правопорушення.
Просить суд адміністративний позов
задовольнити, скасувати постанову
серії ВО1 №172398 від 22.09.2013 року по справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. а справу
закрити за відсутностю складу
адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з’явився, проте звернувся в суд із
заявою про розгляд справи у його
відсутності, зазначивши, що позовні
вимоги підтримує повністю, просить
позов задовольнити.

Представник відповідача – Управління
ДАІ МВС України в Тернопільській
області у судове засідання не
забезпечили в судове засідання явку
свого представника, хоча судом
вживались належні заходи щодо
повідомлення про день і час розгляду
справи.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

На підставі ст. 128 КАС України суд
вважає за можливе розгляд справи у
відсутності представника відповідача,
який не з’явився в судове засідання, на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
докази та враховуючи норми чинного
законодавства, прийшов до переконання,
що позовні вимоги позивача підлягають
до часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як убачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №116740 від 22.09.2013 року, ОСОБА_1 22.09.2013
року о 11 год. 30 хв., керував транспортним
засобом "Вайпер Ех 50 с", державний
номерний знак НОМЕР_1, у смт.Коропець
Монастириського району Тернопільської
області без посвідчення водія, чим
порушив п.2.1(а) Правил дорожнього руху.

На підставі вищевказаного протоколу
інспектором ВДАІ Монастириського РВ
УМВС України в Тернопільській області
22.09.2013 року винесено спірну постанову
серії ВО1 №172398, згідно якої ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно п.2.1 (а) Правил
дорожнього руху водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі:

a)посвідчення на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

У відповідності до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 280 КУпАП
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно
майнову шкоду, чи є підстави для
передачі матеріалів про
адміністративне правопорушення на
розгляд громадської організації,
трудового колективу, а також
з'ясувати інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Як убачається із постанови серії ВО1
№172398 від 22.09.2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП,
позивач 22.09.2013 року о 11 год. 30 хв.,
керував транспортним засобом "Вайпер
Ех 50 с", державний номерний знак НОМЕР_1,
у смт.Коропець Монастириського району
Тернопільської області без
посвідчення водія.

У поданому адміністративному позові
ОСОБА_1 стверджує, що його неправомірно
притягнуто до адмінвідповідальності,
оскільки працівник ДАІ, виконуючи свої
посадові обов’язки, діяв з порушенням
вимог Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
яка затверджена Наказом МВС України
від 13.11.2006 року №1111, а спірна постанова
винесена з порушенням вимог ст. 33 КУпАП.
Посилається на відсутність належних
доказів його вини у вчиненні
правопорушення, відсутність свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального
закону докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
а належними - якщо вони містять
інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та їх посадові
особи зобов’язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Незважаючи на вимоги КАС України,
представник відповідача у судове
засідання не з'явився та не представив
суду належних доказів вини позивача,
які б підтверджували обґрунтованість
винесення оскаржуваної постанови, а
також тих, які спростовували б
твердження позивача.

Із викладених у протоколі
про адміністративне правопорушення
серії АА2 №116740 від 22.09.2013 року поясненнь
позивача ОСОБА_1 вбачається, що
останній 22.09.2013 року керував
транспортним засобом без посвідчення
водія, оскільки забув вдома.

Крім того, у процесі
розгляду справи позивачем не
представлено та відповідно судом не
здобуто жодних доказів, які б
підтвердили вищевказані посилання
позивача.

З врахуванням наведених
обставин, суд, прийшов до переконання,
що у діях позивача наявний склад
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126
КУпАП, однак враховуючи конкретні
обставини, за яких було вчинено
правопорушення, а саме того, що вчинене
ним правопорушення не спричинило
настання будь-яких негативних
наслідків, не було створено перешкод
іншим учасникам дорожнього руху, він
усвідомив протиправність своєї
поведінки та не буде допускати такого
роду порушень, тому вважає, що дане
правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважені
вирішувати справу, може звільнити
правопорушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень, зокрема
скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність
вчиненого правопорушення, суд
приходить до висновку, що постанову
серії ВО1 №172398 від 22.09.2013 року, згідно
якої ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності
необхідно скасувати, звільнити його
від адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.126 КУпАП та обмежитись усним
зауваженням.

У задоволенні решти позовних вимог –
відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 254, 283, 287, 289, 293
КУпАП, ст.ст. 11, 71, 86, 158, 161, 163, 171– 2 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати постанову інспектора ВДАІ
Монастириського РВ УМВС України в
Тернопільській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії ВО1
№172398 від 22.09.2013 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 425
грн.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1
ст.126 КУпАП – провадженням закрити, у
зв’язку із малозначністю вчиненого
правопорушення і обмежитись усним
зауваженням.

У задоволені решти позовних вимог –
відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:

ОСОБА_4