Справа № 2а-10184/10/16/0170
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року м. Київ
К/9991/40747/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті Керчі
Автономної Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011

у справі № 2а-10184/10/16/0170

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Крим-Донбас"

до Державної податкової
інспекції в місті Керчі Автономної
Республіки Крим

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Крим-Донбас"
звернулось до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з позовом до Державної
податкової інспекції в місті Керчі
Автономної Республіки Крим про
скасування рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2010 позов
задоволено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 30.05.2011 постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2010 залишено без
змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.07.2010 відповідачем проведена
невиїзна документальна перевірка
аптеки №1, яка розташований за адресою:
вул. Ульянових 37, м. Керч та належить
позивачу, за результатами якої
складено акт №0228/01/06/23/30514729 від 13.07.2010.

Зазначеною перевіркою
встановлення порушення позивачем
пункту 9 статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" № 265/95.

На підставі вищезазначеного акту
податковим органом прийнято рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 23.07.2010, яким до
позивача застосовано штрафні санкції у
розмірі 340 грн.

Згідно з абзацами першим - третім
пункту 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Вимога норми абзацу першого щодо
оприбуткування готівки у день
одержання готівкових коштів
стосується кожного із зазначених
способів проведення готівкових
розрахунків.

Відповідно до пунктів 9,12 статті 3
Закону № 265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності , які
здійснюють розрахункові операції в
готівковий та/або безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій( за виключенням
автоматів з продажу товарів ( послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій; вести у
порядку, встановленому законодавством,
облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів ( наданих послуг).

Відповідно до частини першої
статті 13 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" Постановою Кабінету Міністрів
України N 199 від 18 лютого 2002 затверджено
вимоги щодо реалізації фіскальних
функцій реєстраторами розрахункових
операцій для різних сфер застосування
(далі - Постанова).

Пунктом 11 зазначеної Постанови
визначено, що реєстратор повинен
забезпечувати формування та
друкування таких звітів: Х-звіту; Z -
звіту; звіту про реалізовані товари
(надані послуги); періодичних (повного,
скороченого).

Пунктом 14 Постанови встановлено, що
чеки всіх звітів повинні містити такі
загальні реквізити: назву і адресу
господарської одиниці; індивідуальний
номер платника, перед яким друкуються
великі літери "ПН". У разі коли суб'єкт
підприємницької діяльності не
зареєстрований як платник ПДВ, замість
індивідуального номера платника
повинен бути надрукований
ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ
(для юридичних осіб) або
ідентифікаційний номер згідно з ДРФО
(для фізичних осіб), а замість літер "ПН"
- літери "ІД"; фіскальний номер
реєстратора, перед яким друкуються
великі літери "ФН"; заводський номер
реєстратора; логотип виробника.

Згідно пункту 19 Постанови чек
періодичного скороченого звіту за
певний період повинен додатково
містити такі дані: період, за який
формується звіт, із зазначенням
номерів і дати першого та останнього
Z-звіту; суми та ставки ПДВ за кожною
ставкою окремо, якщо такі суми не
дорівнюють нулю; загальний підсумок
розрахункових операцій за реалізовані
товари (надані послуги); загальний
підсумок розрахункових операцій за
сумами коштів, виданих покупцям
(споживачам послуг); дату і час
друкування чека.

Судами попередніх інстанцій
встановлено обставини, що спростовують
факт порушення позивачем вимог пункту 9
статті 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" а саме: факт роздрукування чеку
періодичного скороченого звіту № 13 за
06.04.2010 із фіскальної пам'яті
реєстратора розрахункових операцій,
який був підклеєний до КОРО.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій,
що скорочений звіт №13 фіскального чеку
реєстратора розрахункових операцій
відповідає вищезазначеним вимогам, а
відтак є доказом обсягу продажу за
06.04.2010, що в повній мірі узгоджується зі
ст.2 Закону України №265, якою дано
визначення терміну фіскальний звітний
чек документ встановленої форми,
надрукований реєстратором
розрахункових операцій, що містить
дані денного звіту, під час друкування
якого інформація про обсяг виконаних
розрахункових операцій заноситься до
фіскальної пам`яті .

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують, підстави для
призначення справи до розгляду в
судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в місті
Керчі Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011 у
справі № 2а-10184/10/16/0170 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті Керчі
Автономної Республіки Крим відхилити.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011 у
справі № 2а-10184/10/16/0170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко