Справа № 209/6328/13-а
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 209/6328/13-а
Провадження № 2-а/209/194/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2013 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області, як місцевий
адміністративний суд у складі:

Головуючого
Багбая Є.Д.

при секретарі
Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Дніпродзержинського ВРЕР УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій та
зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, як місцевого
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Дніпродзержинського ВРЕР УДАІ ГУ МВС
України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій та
зобов’язання вчинити дії. На
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначає, що 30 серпня 2013 року при
складанні іспиту на категорію «Д»,
посадовою особою Дніпродзержинського
ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області в нього
було вилучено водійське посвідчення.
Мотивовано це було тим, що відносно
позивача 21 вересня 2011 року
Дніпровським районним судом було
винесено постанову про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ст.. 130 ч.1 КУпАП та
позбавлено права керування
транспортними засобами строком на 1
рік. Позивач вважає, дані дії
працівників відповідача,
неправомірними оскільки строк
відбуття стягнення закінчився, минули
строки виконання постанови. Просить
зобов’язати відповідач повернути
посвідчення.

В судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву з
клопотанням про розгляд справи за його
відсутності, підтримав заявлені вимоги
згідно обставин викладених в позовній
заяві та наполягав на їх задоволені у
повному обсязі.

повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи суду не
надавав, заперечень проти позову суду
також не надав.

Оскільки ст. 122 КАС України
передбачено що справа повинна бути
розглянута в розумні строки, суд вважає
за можливе розглянути справу за
відсутності належним чином
повідомленого відповідача по справі на
підставі наявних доказів по справі.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.128
КАС України, у разі неприбуття
відповідача — суб’єкта владних
повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Згідно вимог ст. 41 КАСУ
фіксування судового засідання не
проводилося в звязку з неявкою в судове
засідання всіх осіб які беруть участь у
справі.

Судом також досліджені письмові докази
по справі:

- копією паспорта позивача /а.с. 3/,
згідно якого підтверджується місце
проживання та реєстрації позивача;

- свідоцтво про проходження підготовки
водіїв, екзаменаційна картка водія /а.с.
4, 5/, згідно яких підтверджується
наявність посвідчення в позивача;

Суд дослідивши матеріали справи,
з’ясувавши обставини справи,
приходить до наступного:

Згідно ч. 1 ст.. 317 КУпАП Постанова про
позбавлення права керування
транспортними засобами виконується
посадовими особами органів внутрішніх
справ,

зазначеними у пунктах 2 і 3 частини
другої статті 222 цього Кодексу.

Згідно п.2, 3 ч.2 ст. 222 КУпАП – такими
посадовими особами є - начальник або
заступник начальника відділення
(відділу, управління, департаменту),
командир або заступник командира
окремого підрозділу відповідних
підрозділів Міністерства внутрішніх
справ України, що забезпечують
безпеку дорожнього руху, начальник
відділу внутрішніх справ або особа, яка
виконує його обов'язки; працівники
відповідних підрозділів Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечують безпеку дорожнього
руху, які мають

спеціальні звання.

Згідно ст.55 Конституції України,
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України,
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно ст.252 КУпАП, Орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об’єктивному дослідженні всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 288 КУАП прямо передбачає
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення в
районний у місті суд в порядку
визначеному КАС України.

Згідно ст.69 КАСУ, доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.2,3,4 ст.70 КАСУ, сторони
мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Докази,
одержані з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову..

Згідно ч.3 ст.143 КАС України, якщо
доданий до справи або наданий суду
особою, яка бере участь у справі, для
ознайомлення документ викликає сумнів
у його достовірності або є фальшивим,
особа, яка бере участь у справі, може
просити суд виключити його з числа
доказів і

вирішувати справу на підставі інших
доказів...

Виходячі з вищенаведених номр закону,
також враховуючи встановлені в
судовому засіданні обставини, суд
дійшов висновку, що суду не надано
заперечень проти позову, або
документів які підтверджують
правомірність дій посадових осіб
відповідача, таким чином судом не
встановлено, що відповідач є
повноважним суб’єктом для вилучення
посвідчення водія, оскільки як вказано
в позовній заяві посвідчення було
вилучено посадовою особою
Дніпродзержинського МРЕВ, яка не є
особою яка входить в перелік осіб
маючих право виконання постанов про
позбавлення права, перелік яких
містять норми п.2, 3 ч.2 ст. 222 КУпАП, суду
не надано жодних доказів чи доводів
відповідачем, що особа яка вилучила
посвідчення має спеціальне звання. З
увагою на встановленні в судовому
засіданні обставини та визначені
відповідно до них правовідносини, з
урахуванням вимог чинного
законодавства України та
встановленого порядку в сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
приймаючи до уваги той факт, що будь-які
відомості які б спростовували надані
позивачем докази у суду відсутні та
надані не були, суд приходить до
висновку, що задоволення позову не
суперечить закону та не порушає права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
вимоги позивача є обґрунтованими і
підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11,14,70,71,72,86,159-163
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Дніпродзержинського ВРЕР УДАІ ГУ
МВС України в Дніпропетровській
області про визнання протиправними дій
та зобов’язання вчинити дії –
задовольнити повністю.

Зобов’язати Дніпродзержинське
ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області повернути
ОСОБА_1 Юрійовичупосвідчення водія
серії ВАЕ №275660 виданого 13 вересня 2011
року.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Д. Багбая