Справа № 801/10985/13-а
Суддя: Кузнякова С.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2013 р. (14 год. 56 хв.) Справа
№801/10985/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Кузнякової С.Ю., за
участю секретаря судового засідання
Лєбєдєвої О.М., представника
відповідача Халанської К.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Білогірському районі
АР Крим

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим

про стягнення.

Обставини справи: Управління
Пенсійного фонду України в
Бахчисарайському районі АР Крим
звернулось до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
адміністративним позовом про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим
заборгованості з невідшкодованих
витрат на виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_2 в
розмірі 186,46 грн. за період з 01.05.2013р. по
30.06.2013р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач зазначає, що відповідач,
всупереч вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року №265
"Деякі питання пенсійного забезпечення
громадян" та Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року за № 5-4/4 не відшкодував 186,46
грн. витрат на виплату та доставку
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
пенсіонеру ОСОБА_2, виплачених
Управлінням Пенсійного фонду України в
Білогірському районі АР Крим за період
з 01.05.2013р. по 30.06.2013р., у тому числі 137,58
грн. - основний розмір, 46,02 грн. - цільова
допомога та 2,86 грн. поштові витрати на
її доставку.

Позивач у судове засідання явку свого
представника не забезпечив, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, скерував
до суду клопотання, в якому просить
провести судове засідання без участі
його представника, позовні вимоги
підтримує повністю та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував та просив відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі,
обґрунтованість своїх вимог виклав у
письмових запереченнях на позов (а.с.
15-16).

Приймаючи до уваги, що в матеріалах
справи достатньо доказів для
з'ясування обставин по справі,
враховуючи, що адміністративна справа
має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, суд вважає
можливим, на підставі ч. 6 ст. 71, ст. 128 КАС
України, розглядати справу за наявними
у ній матеріалами у відсутності
представника позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши думку представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють зокрема, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо.

Тому вирішуючи справу стосовно
позовних вимог позивача щодо стягнення
з відповідача, який є також суб'єктом
владних повноважень, суми не
відшкодованих витрат на виплату та
доставку основного розміру пенсії,
цільової дороги та поштових витрат на
їх доставку в загальному розмірі 186,46
грн., суд зобов'язаний встановити чи
діяли позивач та відповідач на
підставі закону, чи являються їх дії
обґрунтованими, безсторонніми та
добросовісними.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач та відповідач підписали акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період травень-червень
2013р. (а.с. 5,7).

Розбіжності в розмірі 186,46 грн. виникли
в результаті незгоди відповідача
відшкодовувати позивачу витрати,
понесені ним на виплату основного
розміру пенсії, цільової допомоги та
поштових витрат на їх доставку
пенсіонеру ОСОБА_2, з яких 137,58 грн. -
основний розмір 46,02 грн. - цільова
допомога та 2,86 грн. поштові витрати на
доставку.

У судовому засіданні судом досліджені
документи, які стали підставою для
призначення пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

У частині 4 статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги відповідно до статті
25 Основ, є Фонд соціального страхування
від нещасних випадків.

Починаючи з 1 квітня 2001 року набрав
чинності Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності"від 22.09.1999 року №1105-XIV
(далі - Закон України №1105). Цим Законом
на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань покладено
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсії по інвалідності в
зв'язку з втратою годувальника.

Дія Закону України №1105 поширюється на
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) на підприємствах,
в установах, організаціях, незалежно
від їх форм власності та
господарювання на фізичних осіб, на
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян - суб'єктів
підприємницької діяльності (ст.2 Закону
України № 1105).

Згідно статті 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з
іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Відповідно ст. 81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплат здійснюється органами
Пенсійного фонду України. Ця норма
стосується і призначення та виплат
пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, відповідно до
статті 46 Закону № 1105 провадить збір та
акумулювання страхових внесків, має
автономну, незалежну від будь-якої
іншої, систему фінансування.
Фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок:

внесків роботодавців: для підприємств -
з віднесенням на валові витрати
виробництва, для бюджетних установ та
організацій - з асигнувань, виділених
на їх утримання та забезпечення;

капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України;

прибутку, одержаного від тимчасово
вільних коштів Фонду на депозитних
рахунках;

коштів, одержаних від стягнення
відповідно до цього Закону штрафів і
пені з страхувальників, штрафів з
працівників, винних у порушенні вимог
нормативних актів з охорони праці, а
також адміністративних стягнень у
вигляді штрафів з посадових осіб
підприємств, установ, організацій,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, передбачених Кодексом
України про адміністративні
правопорушення;

добровільних внесків та інших
надходжень, отримання яких не
суперечить законодавству.

Кошти на здійснення страхування від
нещасного випадку не включаються до
складу Державного бюджету України та
використовуються виключно за їх прямим
призначенням. До коштів на здійснення
страхування від нещасного випадку
застосовується казначейська форма
обслуговування в порядку,
передбаченому для обслуговування
Державного бюджету України.

Крім того, статтею 20 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (Закон України N
16/98-ВР від 14.01.1998 року) передбачено, що
основними джерелами коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є внески
роботодавців і застрахованих осіб.
Бюджетні та інші джерела коштів,
необхідні для здійснення
загальнообов'язкового державного
соціального страхування,
передбачаються відповідними законами
з окремих видів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Таким чином, судом встановлено, що
будь-які страхові виплати, що
здійснюються Фондом складаються на
підставі страхових внесків
роботодавців, як страхувальників, які і
є основним джерелом надходжень до
фонду і мають використовуватися
виключно за їх цільовим призначенням.

Страховими виплатами, відповідно до
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» є грошові суми, які
згідно із статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Суд зазначає, що відповідно до статті 25
Закону № 1105 року усі види страхових
виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які
перебувають на їх утриманні, а також
усі види профілактичних заходів,
передбачених статтями 21 та 22 цього
Закону, провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків за
рахунок коштів цього Фонду.

Отже, зазначеним Законом визначені як
об'єкти, які підлягають виплаті
застрахованим особам Фондом, так і
об'єкти, які підлягають відшкодуванню
Фондом у разі виплати таких сум іншими
страховиками. До зазначених витрат не
належать будь-які додаткові види
соціальної допомоги, які не включені до
статей 21,22, 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Стосовно діяльності органів
Пенсійного фонду, то їх повноваження
стосуються призначення та виплати
пенсій, які є гарантією з боку Держави
на соціальну захищеність пенсіонерів
шляхом встановлення пенсій на рівні,
орієнтованому на прожитковий мінімум.

Виплата пенсій, відповідно до статті 8
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України, який формується за рахунок
коштів, що відраховуються
підприємствами і організаціями (в тому
числі й тими, що використовують працю
громадян за угодами цивільно-правового
характеру) на заходи соціального
страхування за тарифами,
диференційованими залежно від
небезпечності, шкідливості, тяжкості
робіт та стану інших умов праці,
страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003
року непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат,
зазначених у частині першій цієї
статті, разом з пенсійними виплатами із
системи пенсійного забезпечення та
іншими доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Зазначена гарантія щодо пенсійного
забезпечення непрацездатних громадян
закріплена також у статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", якою
встановлений мінімальний розмір
пенсії за віком в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
який застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу витрати на
виплату пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2 за травень-червень
2013р. в розмірі 186,46 грн., з яких 137,58 грн. -
основний розмір 46,02 грн. - цільова
допомога та 2,86 грн. поштові витрати на
доставку.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві доводи
позивача є обґрунтованими, та
відповідно такими, що підлягають
задоволенню повністю.

У судовому засіданні, яке відбулось
17.12.2013 року, було проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України
постанову складено у повному обсязі
23.12.2013 року.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, ст.ст. 158-159, 161-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
у повному обсязі.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі АР Крим на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі АР Крим
суму не відшкодованих витрат на
виплату та доставку пенсії,
призначеної по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_2, за період травень-червень 2013р. у
розмірі 186,46 грн. (сто вісімдесят шість
грн. сорок шість коп.).

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кузнякова С.Ю.