Справа № 201/14569/13-а
Суддя: Черновськой Г. В.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого –
судді Черновського Г.В.,

при секретарі –
Пісчанській Т.М.,

розглянувши у в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними, зобов’язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2013 року позивач звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними,
зобов’язання вчинити певні дії, в
якому просить суд визнати протиправною
відмову відповідача у здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням усіх виплат, на які
нараховувались страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а також просила
суд зобов’язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця ОСОБА_1 з
урахуванням усіх виплат, на які
нараховані страхові внески на
загальнообов’язкове пенсійне
страхування відповідно до довідки
фінансово-економічного департаменту
Дніпропетровської міської ради від 19
вересня 2013 року № 8/15-59. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
перебуваючи на обліку у відповідача
отримує пенсію державного службовця,
при нарахуванні пенсії відповідачем не
були враховані «інші виплати», на які
були нараховані страхові внески на
загальнообов’язкове пенсійне
страхування. Позивач звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії, на яку отримала відмову. У
зв’язку з зазначеним позивач вважає
дії відповідача протиправними та
такими, що порушують її права (а. с. 3-7).

Позивач надала суду клопотання з
проханням розглянути дану
адміністративну справу за її
відсутності в порядку письмового
провадження (а. с. 22).

Представник Управління пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська надала суду письмові
заперечення проти позову, а також заяву
про розгляд даної адміністративної
справи за її відсутності (а. с.30, 31-34).

У зв’язку зазначеним, на підставі ч. 4
ст. 122 КАС України суд вважає за можливе
розглянути дану адміністративну
справу в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду, якщо вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю суб’єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси. У випадках, установлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставах яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Судом встановлено, що з 24 січня 2011 року
управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
ОСОБА_1 була призначена та виплачується
пенсія як державному службовцю
відповідно до ЗУ „Про державну
службу”.

04 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії на підставі довідки про
заробітну плату від 19 вересня 2013 року №
8/15-59, видану фінансово-економічного
департаменту Дніпропетровської
міської ради, з яким позивач перебувала
в трудових відносинах, з урахуванням
сум, на які були нараховані страхові
внески на загальнообов’язкове
пенсійне страхування, проте листом
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
від 10 жовтня 2013 року № 10818/05/27 позивачу
було відмовлено у перерахунку пенсії з
посиланням на ст. 33 ЗУ „Про державну
службу” (а. с. 12).

Частиною 2 ст. 33 ЗУ „Про державну
службу” передбачено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі на
інших надбавок, а отже зазначені суми є
частиною заробітної плати позивача.

Відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ „Про державну
службу” державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов’язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Відповідно до ч.2 ст. 37 ЗУ „Про державну
службу” пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов’язкове
державне пенсійне страхування, без
обмеження граничного розміру пенсії, а
особам які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.
Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 „Про
деякі питання визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії”
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до ЗУ
„Про державну службу”, враховуються в
розмірах, що виплачуються на день
звільнення з роботи, що дає право на
відповідний вид пенсії.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ „Про державну
службу” встановлено, що державним
службовцям надається щорічна
відпустка тривалістю 30 календарних
днів, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Згідно ст. 2 Закону України „Про оплату
праці»” та Наказу Державного комітету
статистики України № 5 „Про
затвердження інструкції зі статистики
заробітної плати” від 13 січня 2004 року
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у тому числі
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, суми виплат,
пов'язані з індексацією заробітної
плати, матеріальна допомога, яка
надається всім або більшості
працівників, та виплати соціального
характеру.

Таким чином вказані позивачем виплати
індексації грошових коштів,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань законом віднесено до структури
заробітної плати для нарахування
пенсії, з цих виплат нараховані та
сплачені страхові внески, тому ці
виплати необхідно включити в заробітну
плату для призначення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 09 березня 2006 року № 268 встановлено,
що керівникам надано право, в межах
встановленого фонду оплати праці,
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.
Враховуючи, що джерелом виплати
матеріальної допомоги на оздоровлення
є фонд заробітної плати, то матеріальна
допомога, яка виплачувалася відповідно
до ст. 35 ЗУ „Про державну службу” і з
якої нараховувався збір на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, є складовою
частиною фонду заробітної плати, а тому
являється об’єктом для призначення і
перерахунку пенсії відповідно до ст. 37
вказаного закону.

Відповідно до п.1 ст. 41 ЗУ „Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” до заробітної
плати для обчислення пенсії
враховуються суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
та сплачені страхові внески в межах
встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати, з якої сплачуються страхові
внески, а після набрання чинності ЗУ
„Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування” –
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, визначеної
відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 66 ЗУ „Про пенсійне
забезпечення” до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці, на які відповідно до ЗУ
„Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” нараховується
збір на обов’язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу, сукупного
оподатковуваного доходу, з яких
справляються страхову внески до
соціальних фондів, що діяла на день
одержання зазначеного заробітку.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 „Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва”
визнано такими, що втратили чинність
п.п. 1, 1.2 постанови правління Пенсійного
фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11
„Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до ЗУ „Про державну
службу”, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за № 1161/15852”, форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ „Про державну
службу”. При цьому, постановою
затверджено нову форму довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до ЗУ „Про державну
службу”, в якій передбачена графа як
„інші виплати”, до якої включається
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошові винагороди,
індексація та інші надбавки, на які
нараховані були страхові внески.

Відповідно до ст. 2 ЗУ „Про оплату
праці” структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
враховувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами, та
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження. Отже,
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
є складовою заробітної плати.

З наданої позивачем довідки № 2/15-59 від
19 вересня 2013 року вбачається, що за
період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2010
року були виплачені «інші виплати», до
яких входять матеріальна допомога,
грошова винагорода держслужбовця, на
які нараховані страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне (а. с. 11), та які не були
включені до складу заробітної плати
при призначенні пенсії ОСОБА_1

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 159, 161-163 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
про визнання дій протиправними,
зобов’язання вчинити певні дії –
задовольнити.

Визнати протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Дніпропетровська у здійсненні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 24 січня 2011
року з урахуванням «інших виплат», на
які нараховані страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, відповідно до
довідки фінансово-економічного
департаменту Дніпропетровської
міської ради № 8/15-59 від 19 вересня 2013
року.

Зобов’язати Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного
службовця починаючи з 24 січня 2011 року,
включивши до складу заробітної плати
для призначення пенсії суми «Інших
виплат», з яких були нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, відповідно до
довідки фінансово-економічного
департаменту Дніпропетровської
міської ради № 8/15-59 від 19 вересня 2013
року та виплатити ОСОБА_1 суму
недоотриманої пенсії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку на протязі 10 днів
з дня отримання копії постанови шляхом
подачі апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя : Г.В. Черновськой