Справа № 2а-614/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-614/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року м. Вінниця

Староміський районний суд м. Вінниці

в складі головуючої судді Денишенко Т.О.,

при секретарі Пащенко К.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, представників відповідачів: управ

ління праці та соціального захисту населення в Староміському районі м.

Вінниці Дзигун О.Л., Головного управління праці і соціального захисту

Вінницької облдержадміністрації Маринушкіна Є.О., розглянувши у від

критому судовому засіданні в м. Вінниці, в приміщенні суду, в залі судо

вих засідань № 5 адміністративну справу № 2а-614/07 за адміністративним

позовом ОСОБА_1 до управління праці

і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці, Головного управління праці і соціаль ного захисту населення Вінницької облдержадміністрації, Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2223,35 гривні,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2007 року до Староміського районного суду м. Вінниці надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці, Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації, Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки.в сумі 2223,35 гривні як учаснику війни ( а. с. 1-2 ). Вказані відповідачі у справі визначені ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.05.2007 року ( а. с. 26-27 ).

Короткий зміст позовних вимог наступний. Позивач є учасником війни, у зв'язку з цим до 5 Травня йому повинна надаватися разова щорічна грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Не дивлячись на це, разова щорічна грошова допомога до 5 Травня йому, як учаснику вій-

2

ни, в 2004 році взагалі не була виплачена, в 2005 та 2006 роках така допомога була виплачена в сумі по 50,00 гривень. Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92,45 гривні, у 2005 році - 332,00 гривні, у 2006 році - 3.50,00 гривень, то разова щорічна грошова допомога за цей час була виплачена позивачу не в повному обсязі. Розміри виплат повинні були б складати: у 2004 році - 277,35 грн., у 2005 році - 996,00 грн., у 2006 році - 1050,00 грн. без врахування уже здійснених виплат. Загальний розмір недоплаченої щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 складає 2223,35 гривні Вважаючи свої права порушеними, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Представники відповідачів: управління праці та соціального захисту на селения в Староміському районі м. Вінниці Дзигун О.Л., Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадмініст рації ]$аринушкін Є.О., Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації Цехановський І.Л., які діють по належно оформлю-них і посвідчених дорученнях ( а. с. 21, 38,39 ), позовних вимог не визнали.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за обставин, викладених у заяві до суду, та зазначив, що оспорювані виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі, оскільки зменшення сум належних виплат згідно Рішенням Конституційного Суду України, інших Законів України є незаконним. Пільги ветеранів війни, членів їх сімей не можуть бути звужені чи зменшені.

В судовому засіданні представник відповідача - управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці Дзигун О. Л. позов не визнала та пояснила, що в компетенцію управління входить тільки здійснення виплат доцомоги ветеранам, а не визначення розмірів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Виплата даної допомоги здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема Конституції України, і дії відповідача є правомірними. Представник Дзигун О.Л. просить суд застосувати у вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації Маринушкін Є.О. надав суду аналогічні пояснення. Підкреслив, що орган, який він представляє, не займається виплатами оспорюваних за даним позовом коштів. Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації є розпорядником коштів і тільки, просить суд в позові відмовити.

В судове засідання представник Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації Цехановський І.Л. подав заяву від 18.09.

3

2007 року ( а. с. 41 ), де просить дану справу розглянути по суті у його відсутності у зв'язку з неможливістю приймати участь в судовому засіданні. Згідно ст. 128 КАС України за умови надання суду цієї заяви справу можливо. розглянути на підставі здобутих в судовому засіданні та наявних в ній доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи № 2а-614/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового розгляду справи по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в позові належить відмовити.

Крім пояснень осіб, які беруть участь у справі, судом також досліджена законодавча та нормативно-правова база, що регулює питання виплати разової щорічної грошової допомоги учасникам війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно безтермінового посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 16.01,2003 року управлінням соціального захисту населення Староміської районної ради м. Вінниці, дійсного на всій. території України, є учасником війни і має право на пільги, встановлені для цієї категорії громадян - ветеранів війни ( а. с. 3 ). Згідно Законів України про Державні бюджети України на 2005-2006 роки йому виплачено передбачені ними суми щорічних разових грошових допомог до 5 Травня як учаснику війни, що доводиться довідкою виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 03.04.2007 року № 266, виданою на підставі даних управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці ( а. с. 4, 33 ).

Відповідно до ст.ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом вста

новлюється Державний бюджет України, що затверджується щорічно і

підлягає обов'язковому виконанню на всій території України. Статтею 95

Конституції України встановлено, що виключно Законом України про Де

ржавний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на за

гальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згід

но з ч.'2"ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного

процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються

лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції Украї

ни.

Положення ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», якими установлено розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинні, в Конституційному Суді України на предмет конституційності не розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, підлягали «виконанню на всій території України і були виконані відповідачем у справі - управлінням праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці.

4

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004 було визнано неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» і тільки. Тому аналогію закону або права до даних правовідносин застосовувати неприпустимо. Такою є правова позиція Київського апеляційного адміністративного суду ( справи № 22а-926/2007 p., № 22а-956/ 07 ).

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Суд приходить до висновку про законність та підставність застосування у вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005 року, оскільки поважних причин пропущення строку звернення до суду позивач не навів. ОСОБА_1 взагалі не порушував питання щодо поновлення строку на звернення в суд з даним позовом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк. Вимагаючи стягнення недоплачених коштів за 2004-2005 роки, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом лише 27.04.2007 року ( а. с. 1 ),- що унеможливлює позитивне вирішення його вимоги, оскільки згідно 4.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Саме така ситуація має місце в даній справі. Разом з тим вимоги ОСОБА_1 є безпідставними в своїй суті, зокрема і в частині позову стосовно стягнення коштів за 2006 рік.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідачів у справі, які діяли на підставі законів України про Державні бюджети України на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений Конституцією України і її Законами спосіб, немає.

Керуючись ст.ст. 92, 95, 96, 152 Конституції України, Бюджетним кодексом України, Законами України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», «Про Державний, бюджет України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік», ст.ст. 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці, Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької облдержадміністації, Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 2223,35 гривні - відмовити.

5

Постанова суду в повному обсязі буде виготовлена станом на 20 вересня 2007'року. З цього дня особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитися з постановою в повному обсязі.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може, бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через Староміський районний суд м. Вінниці.