Справа № 808/10119/13-а
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В
АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

27 грудня 2013 рокуСправа № 808/10119/13-а м.
Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного
адміністративного суду Нестеренко Л.О.,
розглянувши матеріали
адміністративної справи

за заявою Приватного малого
підприємства «Шеки»

до Запорізької обласної ради

про визнання протиправною
бездіяльність, та зобов'язання вчинити
дії -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
малого підприємства «Шеки» до
Запорізької обласної ради про визнання
протиправною бездіяльність, та
зобов'язання вчинити дії

Згідно зі ст. 107 КАС України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного судочинства
і чи підсудна позовна заява даному
адміністративному суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України,
встановлено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з п. 1.ч. 1 ст. 3 КАС України справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.7.ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом
владних повноважень є орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, визначальною ознакою
публічно-правового спору є здійснення
суб'єктом владних повноважень у
спірних відносинах
владно-управлінських функції.

З матеріалів адміністративного позову
судом встановлено, що позивачем
оскаржуються дії та бездіяльність
відповідача, пов'язана з укладеним між
ПМП «Шеки» та комунальною установою
«Обласна інфекційна клінічна лікарня»
Запорізької обласної ради договору
оренди нерухомого майна спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Запорізької області.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у
разі вчинення цивільного правочину між
суб'єктом владних повноважень і
суб'єктом господарської діяльності,
договірні відносини сторін
ґрунтуються на юридичній рівності,
вільному волевиявленні та майновій
самостійності, а суб'єкт владних
повноважень не здійснює в даних
правовідносинах владних управлінських
функцій.

З матеріалів позовної заяви судом
встановлено, що відповідно до п.1.2
Порядку передачі в оренду майна, що є
спільною власністю територіальних
громад сіл, селищ, міст Запорізької
області та обліковується на балансах
комунальних підприємств та бюджетних
закладів (установ чи організацій), а
також іншого окремого індивідуального
визначеного майна орендодавцями є
комунальні підприємства, бюджетні
заклади (установи) - щодо нерухомого
майна спільної власності
територіальних громад області,
загальна площа якого не перевищує 200
кв.м. на одне комунальне підприємство,
установу, заклад та іншого окремого
індивідуального визначеного майна, яке
обліковується на їх балансах.

В матеріалах справи міститься договір
оренди нерухомого майна спільної
власності територіальних громад,
селищ, міст Запорізької області, що
знаходяться на балансі від 01.10.2006,
укладений між КУ «Обласна інфекційна
клінічна лікарня» (орендодавець) та
позивачем (орендар), яким передано в
строкове платне користування нерухоме
майно, розташоване за адресою: м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 142.

Відповідно до пп.10.5 п.10 спірного
договору, якщо сторони мають намір
продовжити дію договору на новий строк,
орендодавець, після попереднього
погодження з відповідним структурним
підрозділом облдержадміністрації,
якому він функціонально підвідомчий,
звертається до виконавчого апарату
обласної ради для отримання дозволу на
продовження договору оренди на новий
строк.

Отже, продовження дії договору оренди є
диспозитивним правом орендодавця, а не
є обов'язком чи повноваженням його як
суб'єкта владних повноважень, а
необхідність погодження з Запорізькою
обласною радою пов'язано з особливістю
нерухомого майна, що передається в
оренду.

Таким чином, комунальна установа
«Обласна інфекційна клінічна лікарня»
Запорізької обласної ради при
укладанні та продовженні договору
оренди ПМП «Шеки» діє, як юридична
особа приватного права, а не як суб'єкт
владних повноважень, та не здійснює
владно-управлінські функції, а тому
вказаний спір не є публічно-правовим та
заява не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Основні засади господарювання в
Україні і регулювання господарських
відносин, що виникають у процесі
організації та здійснення
господарської діяльності між
суб'єктами господарювання, а також між
цими суб'єктами та іншими учасниками
відносин у сфері господарювання
визначені Господарським кодексом
України (стаття 1 Господарського
кодексу України).

Згідно п.1 ч.1 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі: справи
у спорах, що виникають при укладанні,
зміні, розірванні і виконанні
господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших
підстав, крім: спорів про приватизацію
державного житлового фонду; спорів, що
виникають при погодженні стандартів та
технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання
робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів,
що виникають із публічно-правових
відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів.

Суд зазначає, що відповідно до п.3.2
постанови пленуму Вищого
Господарського суду України №10 від
24.10.2011 р. господарські суди на загальних
підставах вирішують усі спори між
суб'єктами господарської діяльності, а
також спори, пов'язані, зокрема, з
укладенням, зміною, виконанням і
розірванням усіх господарських
договорів між суб'єктами
господарювання і органами державної
влади і місцевого самоврядування,
включаючи договори, які укладаються
шляхом проведення конкурсу, біржових
торгів, аукціонів тощо. До таких
договорів відносяться, зокрема, такі:
про відчуження об'єктів приватизації
(крім приватизації державного
житлового фонду); передачу державного
або комунального майна в оренду;
закупівлю товарів (робіт, послуг) для
державних потреб.

Таким чином, в даному випадку існує
спір пов'язаний з виконанням договору,
який має господарський характер, а тому
не пов'язаний безпосередньо зі
здійсненням владних управлінських
повноважень відповідача і не належить
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Отже, суд дійшов висновку, що даний
позов не підлягає розгляду в
адміністративному суді в порядку
адміністративного судочинства, а
повинен розглядатися відповідним
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо заяву не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи те, що заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, суд
дійшов висновку про відмову у
відкритті провадження в
адміністративній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що у
випадках, встановлених ч. 1 цієї статті,
інших ніж ті, які встановлені п. 1 ч. 1
цієї статті, судовий збір повертається
повністю.

Згідно доданої до адміністративного
позову копії квитанції ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» №100 від 18.12.2013 ПМП «Шеки»
через ОСОБА_2 сплачено судовий збір у
сумі 137,64 грн.

Відтак, сплачений судовий збір
підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України у розмірі
137,64 грн.

Керуючись ст.ст. 109, 160, 165, 254 КАС України,
суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою Приватного малого підприємства
«Шеки» до Запорізької обласної ради
про визнання протиправною
бездіяльність, та зобов'язання вчинити
дії.

Повернути з Державного бюджету України
на користь Приватного малого
підприємства «Шеки» ()
сплачену суму судового збору в розмірі
137,64 (сто тридцять сім гривень шістдесят
чотири копійки) грн., сплачену
відповідно до квитанції №100 від 18.12.2013.

Копію даної ухвали направити заявнику.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали (якщо ухвалу було
постановлено без виклику особи, яка її
оскаржує, то в 5-денний строк з дня
отримання цією особою копії ухвали)
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали (якщо ухвалу було
постановлено без виклику особи, яка її
оскаржує, то в 5-денний строк з дня
отримання цією особою копії ухвали)
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.О.
Нестеренко