Справа № П/805/59/14
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 січня 2014 року
Справа № П/805/59/14

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Чучко В.М.,
перевіривши виконання вимог ст.ст. 105, 106
Кодексу адміністративного судочинства
України за позовною заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною
вимогу від 04.12.2013 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 7379,48 грн.
та скасування вимоги від 04.12.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі -
Красноармійська ОДПІ, відповідач) про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 7379,48 грн.
та скасування вимоги від 04.12.2013 року,
зобов'язання припинити нарахування
єдиного соціального внеску.

За результатами ознайомлення із
зазначеним позовом суддею встановлено,
що він поданий без додержання вимог,
передбачених ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою встановлені вимоги до
позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до позовної заяви додається
документ про сплату судового збору,
крім випадків, коли його не належить
сплачувати.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Реалізація окремих рішень, прийнятих
суб'єктом владних повноважень, а також
відповідно їх оскарження, може
призводити до зменшення або до
збільшення майна особи. Отже,
оскарження такого рішення спрямоване
на захист порушеного права у
публічно-правових відносинах з метою
збереження належного особі майна.

З практики Європейського суду з прав
людини вбачається, що вимога про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень, яке впливає на
склад майна позивача, у тому числі
шляхом безпідставного стягнення
податків, зборів, штрафних санкцій
тощо, є майновою. Так, зокрема, у Рішенні
Європейського суду з прав людини від 14
жовтня 2010 року у справі «Щокін проти
України» визначено, що збільшення
податковим органом зобов'язань особи з
податку є втручанням до його майнових
прав.

Наведене узгоджується із правовою
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною у листі від
18.01.2012 року № 165/11/13-12, у відповідності до
якої адміністративними позовами
майнового характеру є вимоги щодо
протиправності рішень про визначення
грошових зобов'язань платників
податків, про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги в
частині скасування рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, безпосереднім наслідком
яких є зміна складу майна позивача, є
майновим.

Виходячи з позову предметом спору є: 1)
про визнання протиправною вимогу від
04.12.2013 року про сплату боргу (недоїмки) з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
7379,48 грн. та скасування цієї вимоги від
04.12.2013 року; 2) зобов'язання відповідача
припинити нарахування позивачу
єдиного соціального внеску.

Таким чином, звернені до суду вимоги
одночасно стосуються як немайнового
характеру (в частині зобов'язання
відповідача припинити нарахування
позивачу єдиного соціального внеску),
так і майнового характеру, оскільки
спірна вимога відповідача впливає на
структуру майна позивача у бік його
зменшення.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначаються Законом
України від 08.07.2011 року № 3674-VІ «Про
судовий збір».

Отже розміри ставок судового збору
встановлено даним Законом.

З урахуванням норм Закону України від
19.09.2013 року № 590-VII «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору» (надалі - Закон
від 19.09.2013 року № 590-VII), стаття 4 Закону
України «Про судовий збір» визначає, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Із п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» вбачається, що за подання
до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлена ставка судового
збору в розмірі 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальних
заробітних плат; за подання
немайнового характеру - 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ч. 3 ст. 4 зазначеного
Закону передбачено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
сума стягується з позивача або
відповідача пропорційно задоволеної
чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем надано до адміністративного
позову квитанцію про сплату судового
збору у розмірі 68,82 грн., що станом на
23.12.2013 року (з урахуванням того, що
адміністративний позов надіслано на
адресу Донецького окружного
адміністративного суду поштою 23.12.2013
року - згідно поштового штампу на
конверті) дорівнює розміру судового
збору немайнового характеру на 2013 рік.

Разом з тим, позивачем не надано до суду
доказів сплати судового збору
майнового характеру згідно вимогам
вказаного Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя, встановивши що позовну заяву
подано без додержання вимог,
встановлених ст. 106 зазначеного
кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною
вимогу від 04.12.2013 року про сплату боргу
(недоїмки) з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 7379,48 грн.
та скасування вимоги від 04.12.2013 року -
залишити без руху.

Позивачу у строк до 24 січня 2014 року
усунути недоліки поданого
адміністративного позову шляхом
надання суду доказів сплати судового
збору згідно вимогам Закону України
від 08.07.2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» (із змінами і доповненнями згідно
з Законом від 19.09.2013 року № 590-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо сплати судового
збору»).

У разі невиконання вимог цієї ухвали
позовна заява буде вважатися неподаною
і буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у строк та
у порядку, що визначені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, і може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або згідно з частиною третьою статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Чучко В.М.