Справа № 806/7447/13-а
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7447/13-a

категорія 8.2.6

18 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Липи В.А.,

при
секретарі - Костарчуку О.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кормедфарм" до
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 01.11.2013 року №
,-

встановив:

У листопаді 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кормедфарм" звернулося до
адміністративного суду з позовом, у
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
01 листопада 2013 року № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств у сумі
60 708, 00 грн. (за основним платежем - 51 991, 00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 8 717, 00 грн.).

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили задовольнити в повному обсязі,
з підстав викладених у позовній заяві
та письмових доказів долучених до неї.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав письмові заперечення,
посилаючись на які просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача та з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку про задоволення позову
виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Виходячи зі змісту п.1.1 ст. 1 Податкового
кодексу України відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначення
вичерпного переліку податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства з 01.01.2011 року
врегульовано Положеннями Податкового
кодексу України.

Згідно із ст. 61 Податкового кодексу
України, податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
проведення розрахункових та касових
операцій, патентування, ліцензування
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи. Податковий
контроль здійснюється органами,
зазначеними у стаття 41 цього Кодексу, в
межах їх повноважень, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
державної податкової службу - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Статтею 62 Податкового кодексу України
встановлено, що податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового
кодексу України, документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
за місцезнаходженням платника
податків чи місцем розташування
об'єкта права власності, стосовно якого
проводиться така перевірка.

Про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

У відповідності до п. 81.3 ст. 81
Податкового кодексу України, під час
проведення перевірок посадові
(службові) особи органів державної
служби повинні діяти у межах
повноважень, визначених цим Кодексом.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кормедфарм" як
суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа зареєстровано
виконавчим комітетом Коростенської
міської ради 10.05.2001 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи.
Як платник податків перебуває на
податковому обліку в Коростенській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області.

На підставі направлень № № 573, 574 від
02.10.2013 року, згідно із статей 20, 75, 78
Податкового кодексу України та
відповідно до наказу № 229 від 02.10.2013
року посадовими особами Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області в
період з 02.10.2013 року по 10.10.2013 року було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
"Кормедфарм" по питанню правильності
визначення нарахованої суми податку на
прибуток за період з 01.10.2010 року по
31.12.2012 року, результати якої оформлено
актом перевірки від 16.10.2013 року №
1106/15-1/31272374.

Направлення №№ 573, 574 від 02.10.2013 року
пред'явлено під розписку директору ТОВ
"Кормедфарм" Андреєвій С.П. 02.10.2013 року.

Перевірку проведено з відома директора
ТОВ "Кормедфарм" Андреєвої С.П. та в
присутності головного бухгалтера
Солопан В.І.

Під час проведення перевірки було
встановлено порушення товариством
вимог пп.5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", в результаті чого
платником занижено податок на прибуток
у сумі 9 164, 00 грн., в т.ч. за ІV квартал 2010
року - 4 526, 00 грн., за І квартал 2011 року - 4
638, 00 грн.; пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, пп. 138.1.1 п.
138.1 ст. 138, пп. 139.1.1 п. 139.1, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України, в
результаті чого платником занижено
податок на прибуток від діяльності у
сумі 42 827, 00 грн., у т.ч. за ІІ квартал 2011
року в сумі 4 244, 00 грн., за ІІ-ІІІ
квартали 2011 року в сумі 8 360, 00 грн., за
ІІ-ІV квартали 2011 року - 12 493, 00 грн., за І
квартал 2012 року - 3 962, 00 грн., за півріччя
2012 року - 8 678, 00 грн., за три квартали 2012
року в сумі 14 125, 00 грн., за 2012 рік - 30 334, 00
грн.

Не погоджуючись з висновками акту
перевірки від 16.10.2013 року № 1106/15-1/31272374
позивач скористався своїм правом та
подав письмові заперечення на акт, які
були залишенні без задоволення
Коростенською ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області.

За результатами перевірки та на
підставі акту перевірки Коростенською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Житомирській області винесено
податкове повідомлення-рішення від 01
листопада 2013 року № , яким
товариству збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток приватних підприємств у сумі
60 708, 00 грн. (за основним платежем - 51 991, 00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 8 717, 00 грн.).

Перевіряючи зазначене рішення на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, суд вважає його таким, що не
узгоджуються з правовими положеннями
законів України з наступних підстав.

Стосовно заниження валового доходу за
2012 рік в розмірі 50 000, 00 грн. по
господарській операції з отримання ТОВ
"Кормедфарм" безпроцентної позики
згідно договору № 10/2012 від 14.08.2012р. від
ТОВ "Югмедфарм", суд зазначає слідуюче.

Як встановлено судом під час розгляду
справи позивачем було укладено договір
№10/2012 від 14.08.2012р. про надання
безпроцентної позики з ТОВ "Югмедфарм".

На виконання умов зазначеного договору
ТОВ "Кормедфарм" отримало від ТОВ
"Югмедфарм" безпроцентну позику на суму
300 000, 00 грн. згідно наступних платіжних
доручень: № 232 від 16.08.2012р. на суму 100 000, 00
грн., № 283 від 27.08.2012р. на суму 50 000, 00 грн.,
№ 301 від 29.08.2012р. на суму 50 000, 00 грн., № 309
від 31.08.2012р. на суму 50 000, 00 грн.

Відповідно до п. 4 договору, строк на
який надається позика становить 2
календарних місяці.

Пунктом 5 договору встановлено, що
позика підлягає поверненню
Позичальником (ТОВ "Кормедфарм") шляхом
внесення грошових коштів на
розрахунковий рахунок Позикодавця (ТОВ
"Югмедфарм") або в касу до кінця 31.12.2013
року.

У зв'язку із неможливістю виконання
зобов'язань в частині повернення суми
коштів отриманих за договором позики
сторонами 01.01.2013 року було укладено
додаткову угоду № 1, відповідно до умов
якої було змінено граничний термін
повернення коштів до 01.04.2013 року.

Відповідно до наданих позивачем
первинних документів на дату
проведення перевірки ТОВ "Кормедфарм" в
повному обсязі було проведено
повернення коштів (з них 250 000, 00 грн. у
перевіряємому періоді та 50 000, 00 грн. в І
кварталі 2013р.) згідно платіжних
доручень: № 1118 від 27.09.2012р. на суму 150 000,
00 грн., № 1392 від 29.10.2012р. на суму 25 000, 00
грн., № 1584 від 20.11.2012р. на суму 10 000, 00 грн.,
№ 1118 від 27.09.2012р. на суму 15 000, 00 грн., № 488
від 21.02.2013р. на суму 20 000, 00 грн., № 571 від
04.03.2013р. на суму 20 000, 00 грн., № 418 від
18.03.2013р. на суму 10 000, 00 грн.

За таких обставин, ТОВ "Кормедфарм" із
дотриманням умов укладеного договору
виконало зобов'язання щодо повернення
суми коштів отриманих у позику.
Посилання представників податкового
органу в змісті акту перевірки та в
судовому засіданні на той факт, що
додаткова угода укладена після спливу
граничного строку повернення сум
коштів визначеного в договорі є
необґрунтованим, оскільки внаслідок
зміни термінів повернення коштів
отриманих у позику, сума коштів яка
мала б бути повернута, не набуває
статусу ні безповоротної фінансової
допомоги, ні статусу безнадійної
заборгованості, якщо така зміна
відбувається в межах строку позовної
давності.

Посилання працівників податкового
органу на вимоги пп. 14.1.257 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України, який
містить визначення терміну
безповоротної фінансової допомоги є
неправомірним, оскільки умовами
надання позики передбачено обов'язок
Позичальника повернути отримані кошти.

Згідно із пп.14.1.257 п. 14.1 ст.14 Податкового
кодексу України - безповоротна
фінансова допомога - це:

- сума коштів, передана платнику
податків згідно з договорами
дарування, іншими подібними договорами
або без укладення таких договорів;

- сума безнадійної заборгованості,
відшкодована кредитору позичальником
після списання такої безнадійної
заборгованості;

- сума заборгованості одного платника
податків перед іншим платником
податків, що не стягнута після
закінчення строку позовної давності;

- основна сума кредиту або депозиту, що
надані платнику податків без
встановлення строків повернення такої
основної суми, за винятком кредитів,
наданих під безстрокові облігації, та
депозитів до запитання у банківських
установах, а також сума процентів,
нарахованих на таку основну суму, але
не сплачених (списаних);

- сума процентів, умовно нарахованих на
суму поворотної фінансової допомоги,
що залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Відповідно до пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, фінансова
допомога надається на безповоротній
або поворотній основі. При цьому
поворотна фінансова допомога - це сума
коштів, що надійшла платнику податків у
користування за договором, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій у
вигляді плати за користування такими
коштами, та є обов'язковою до
повернення.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Сама по собі поворотна фінансова
допомога (безпроцентна позика) не
створює податкових наслідків.
Податкові наслідки виникають тоді,
коли поворотна фінансова допомога
(безпроцентна позика) не повертається
протягом строку позовної давності.

Згідно норм ст. 257 Цивільного кодексу
України, загальний строк позовної
давності для звернення в суд становить
три роки.

Станом на дату проведення повернення
сум коштів та на дату проведення
перевірки строк позовної давності для
пред'явлення Позичальником вимог про
стягнення заборгованості по договору
позики не сплинув.

Зважаючи на вищевикладене ТОВ
"Кормедфарм" у повному обсязі дотримано
вимоги пп.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового
кодексу України.

Стосовно завищення валових витрат в
розмірі 36 656, 00 грн., слід зазначити
наступне.

Під час розгляду справи встановлено, що
в охопленому перевіркою періоді ТОВ
"Кормедфарм" в рамках укладених
договорів отримувало послуги оренди
нежитлових приміщень для розміщення
аптечних кіосків від фізичних осіб
громадян та юридичних осіб, а саме:

- договір оренди № 68 від 24.02.2010р.
укладений з Черняхівським
територіальним медичним об'єднанням на
оренду приміщення за адресою смт.
Черняхів, вул. Калініна 42 (І поверх
приміщення поліклініки), на період з
24.10.2010р. по 31.12.2015р.;

- договір оренди б/н від 01.05.2010р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_3 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_1
на період з 01.05.2010р. по 30.04.2012р.;

- договір оренди б/н від 01.05.2012р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_3 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_1
на період з 01.05.2012р. по 31.12.2013р.;

- договір оренди б/н від 01.01.2010р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_4 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_2,
на період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.;

- договір оренди б/н від 01.01.2010р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_4 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_3,
на період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.;

- договір оренди б/н від 13.10.2011р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_5 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_2,
на період з 13.10.2011р. по 30.09.2014р.;

- договір оренди б/н від 18.10.2011р.
укладений з фізичною особою ОСОБА_5 на
оренду приміщення за адресою АДРЕСА_3,
на період з 18.10.2011р. по 30.09.2014р.

Відповідно до умов укладених договорів
(Предмет договору) зазначено, що ТОВ
"Кормедфарм" отримує в оренду
приміщення для використання для
роздрібної торгівлі лікарськими
засобами. Надані до матеріалів справи
належним чином завірені копії
договорів та оглянуті в ході розгляду
справи оригінали договорів оформлені
із дотриманням вимог Цивільного
кодексу України.

На виконання вимог укладених договорів
сторонами складено акти
приймання-передачі приміщень.

На підтвердження реальності операцій
позивачем надані документи на
підтвердження зв`язку понесених витрат
з господарською діяльністю, а саме:
договори оренди, акти
прийняття-передачі нежитлових
приміщень, податкові накладні, довідки
пр. реєстрацію книг обліку
розрахункових операцій за адресами
розміщення аптечних пунктів, акти
введення в експлуатацію реєстраторів
розрахункових операцій, звіти про
використання реєстраторів
розрахункових операцій, що надавались
до податкових органів докази
проведення розрахунків за надані
послуги оренди та докази утримання та
перерахування сум податку з доходів
фізичних осіб з доходу нарахованого та
виплаченого на користь фізичних
осіб-орендодавців.

Як встановлено судом під час розгляду
справи, основним видом діяльності
позивача згідно КВЕД є роздрібна
торгівля фармацевтичними товарами в
спеціалізованих магазинах, відповідно
до ліцензії державної інспекції з
контролю якості лікарських засобів
серії АВ № 493710 від 06.11.2009 року № 519.

У перевіряємому періоді виручка від
реалізації лікарських засобів в
аптечних кіосках, що розташовані в
орендованих нежитлових приміщеннях
становила 21 057 495, 00 грн., в т.ч. в
приміщенні за адресою смт. Черняхів,
вул. Калініна 42 на суму 1 764 420, 00 грн.; в
приміщенні за адресою АДРЕСА_1 на суму 3
886 826, 00 грн.; в приміщенні за адресою
АДРЕСА_2 на суму 4 797 053, 00 грн.; в
приміщенні за адресою АДРЕСА_3 на суму 10
609 196, 00 грн.

Під час проведення перевірки повноти
визначення скоригованого валового
доходу представником відповідача
визнано у складі валових доходів суми
виручки від здійснення реалізації
медичних препаратів у вищезазначених
орендованих приміщеннях.

Згідно із п. 138.1 ст. 138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Пункт 138.1.1 ст. 138 ПК України, передбачає,
що витрати операційної діяльності
включають:

собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

З пункту 138.4 ст. 138 ПК України
вбачається, що витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Як зазначено в пункті 7 Положення
(стандарт) бухгалтерського обліку 16
"Витрати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.12.1999 року № 318, витрати визнаються
витратами певного періоду одночасно з
визнанням доходу, для отримання якого
вони здійснені; витрати, які неможливо
прямо пов'язати з доходом певного
періоду, відображаються у складі
витрат того звітного періоду, в якому
вони були здійснені.

Посилання представника відповідача в
обґрунтування вимог про наявність
порушень порядку формування валових
витрат на вимоги пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 ПК
України є необґрунтованими з огляду на
те, що витрати по оплаті послуг оренди
безпосередньо пов'язані з одержанням
доходу від основного виду діяльності
(роздрібної торгівлі лікарськими
засобами) та пов'язані із господарською
діяльністю позивача направленої на
одержання прибутку.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Частиною другою цитованої
статті серед іншого встановлюється, що
докази суду надають сторони, які беруть
участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірності
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення від 01 листопада
2013 року № , яким товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у сумі 60 708, 00 грн.
(за основним платежем - 51 991, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 8 717,
00 грн.).

Таким чином, суд, перевіривши матеріали
справи, оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені доказами
наявними в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкова
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
01.11.2013 року № .

Відшкодувати на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кормедфарм" з Державного бюджету
понесені судові витрати у сумі 172
гривні 06 копійок.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
В.А. Липа

Повний текст постанови виготовлено: 24
грудня 2013 р.