Справа № 495/9229/13-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9229/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року

м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Яковенко Ю.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу №
495/9229/13-а

за позовом ОСОБА_1

до:

- Територіального Управління
Держгірпромнагляду в Одеській області

- Першого заступника начальника ОСОБА_2

про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В :

18.11.2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту –
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
адміністративним позовом до
Територіального Управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
(далі по тексту – відповідач-1) та
Першого заступника начальника ОСОБА_2
(далі по тексту – відповідач-2) про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення.

Так, позивач просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову
першого заступника начальника ОСОБА_2
про накладення адміністративного
стягнення серії ОД № 12/07-04 від 08.11.2013
року, за якою ОСОБА_1 як виконуючого
обов’язки начальника управління
комунальної власності
Білгород-Дністровської міської ради
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 680 грн.

Позивач – ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
згідно якої заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити і розглянути справу без
його присутності.

Відповідачі відзив або заперечення на
адміністративний позов ОСОБА_1 до суду
не надали та в судове засідання не
з'явилися без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомили,
будь-яких клопотань не заявляли, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
супровідні листи та довідки про
направлення їм копій ухвали суду про
призначення слухання справи та копії
позовної заяви ОСОБА_1 з додатками до
неї, а тому суд вважає за можливе
розглянути справи за їх відсутністю на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 18
Кодексу адміністративного судочинства
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Розглянувши адміністративний позов,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд дійшов до
наступників висновків.

Згідно із статтею 287 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим. Постанова
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду (судді) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена в
порядку, визначеному цим Кодексом.

Скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу (ст.289
КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 працює на посаді головного
спеціаліста відділу: (підрозділу)
Управління комунальної власності
Білгород-Дністровської міської ради та
на теперішній час являється виконуючим
обов’язки начальника управління
комунальної Білгород-Дністровської
міської ради.

08.11.2013 року заступником начальника
Державної інспекції нагляду в
агропромисловому комплексі та
соціально-культурній сфері ОСОБА_3,
головним державним інспектором з
охорони праці Державної інспекції
нагляду в будівництві, у
гірничодобувній промисловості, за
об’єктами котлонагляду та
підіймальними, спорудами ОСОБА_4
проведено перевірку дотримання вимог
законодавчих та нормативно-правових
актів з охорони праці та промислової
безпеки Управління комунальної
власності Білгород - Дністровської
міської ради.

За результатами перевірки 08.11.2013 року
заступником начальника Державної
інспекції нагляду в агропромисловому
комплексі та соціально-культурній
сфері ОСОБА_3 складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
ОД №12/07-04, відповідно до якого ОСОБА_1,
як особа, яка працює на посаді в.о.
начальника Управління комунальної
власності Білгород-Дністровської
міської ради допустив порушення ст.ст.
18 ЗУ «Про охорону праці», а саме не
забезпечив проведення та перевірку
знань посадовим особам управління з
питань охорони праці.

08.11.2013 року першим заступником
начальника ОСОБА_2 винесено постанову
про накладення адміністративного
стягнення серії № ОД № 12/07-04, згідно
якої ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
призначено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., за
порушення ч.2 ст. 41 КУпАП.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна вина (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права и свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення,
доказами по справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають юридичне
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функцію
фото-і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за
внутрішнім переконанням, заснованому
на всебічному, повному та об'єктивному
дослідженню всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом та
правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст.254 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, про
вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складання, посада, прізвище,
ім’я по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягується до адміністративної
відповідальності; місце, час вчинення і
суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності; інші відомості,
необхідні для вирішення справи (ст.256
КУпАП).

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов’язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади з охорони
праці, згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2006 року № 1640,
є Державний комітет України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду, який, відповідно до
покладених на нього завдань, здійснює в
установленому порядку державний
нагляд за додержанням законодавства з
охорони праці в частині промислової
безпеки, безпечного ведення робіт
юридичними та фізичними особами, які
відповідно до законодавства
використовують найману працю, у тому
числі з питань: будівництва,
реконструкції та експлуатації об'єктів
підвищеної небезпеки, потенційно
небезпечних об'єктів і виробництв
(підпункт б пункту 4 Положення про
Держгірпромнагляд).

Пунктом 2 цього Положення встановлено,
що Держгірпромнагляд у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, а також
указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
України та законів України, актами
Кабінету Міністрів України та цим
Положенням.

Пунктом 5 цього Положення встановлено,
що Держгірпромнагляд має право,
зокрема, безперешкодно відвідувати
підприємства, об'єкти виробництва
фізичних осіб, які відповідно до
законодавства використовують найману
працю, та проводити в присутності
роботодавця або його представника
перевірку додержання законодавства з
питань, що належать до його
компетенції.

Однак, Управління комунальної
власності Білгород-Дністровської
міської ради не використовує найману
працю, а тому проведення перевірки
відповідачами, саме Управління
комунальної власності
Білгород-Дністровської міської ради є
безпідставним.

Згідно із ч.2 ст.41 КУпАП, порушення вимог
законодавчих та інших нормативних
актів про охорону праці тягне за собою
накладення штрафу на працівників від
двох до п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на
посадових осіб підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності та громадян суб'єктів
підприємницької діяльності - від п'яти
до десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Кодекс України про адміністративні
правопорушення поєднує в собі норми як
матеріального так і процесуального
права.

Так, відповідно до ст.7 КУпАП України,
провадження у справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на це посадовими
особами державної інспекції праці
заходів адміністративного впливу
повинно провадиться в межах їх
компетенції, у точній відповідності із
законодавством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об'єктивним
з'ясуванням всіх обставин справи
необхідно розуміти максимально повне
дослідження події, яка відбулась,
шляхом відібрання пояснень у особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, залучення свідків та
вчинення інших необхідних
процесуальних дій.

В даному випадку, заступником
начальника ОСОБА_5 не було заслухано
пояснення позивача, щодо події, яка
відбулася, саме під час складання
протоколу про адміністративне
правопорушення та винесення в
подальшому постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
(дані пояснення були відібрані пізніше,
після складання протоколу та винесення
постанови), тому це потягло за собою
помилкове винесення постанови про
накладення адміністративного
стягнення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, однак як вбачається з
оскаржуваної постанови, інспектором
Крохман О.М. при розгляді справи не було
виконано вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП.

У відповідності до ст.283 КУпАП,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення. Якщо при
вирішенні питання про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення органами (посадовими
особами), переліченими у пунктах 1-4
статті 213 цього Кодексу.

В постанові, зокрема, необхідно навести
докази на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення та вказати мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник чи
виражених ним доводів, однак, в
оскаржуваній постанові відсутні
будь-які висновки, мається лише
констатація факту і все.

У відповідності до ст. 18 Закону України
«Про охорону праці», працівники під час
прийняття на роботу і в процесі роботи
повинні проходити за рахунок
роботодавця інструктаж, навчання з
питань охорони праці, з надання першої
медичної допомоги потерпілим від
нещасних випадків і правил поведінки у
разі виникнення аварії. Працівники,
зайняті на роботах з підвищеною
небезпекою або там, де є потреба у
професійному доборі, повинні щороку
проходити за рахунок роботодавця
спеціальне навчання і перевірку знань
відповідних нормативно-правових актів
з охорони праці. Посадові особи,
діяльність яких пов’язана з
організацією безпечного ведення робіт,
під час прийняття на роботу і
періодично, один раз на три роки,
проходять навчання, а також перевірку
знань з питань охорони праці за участю
профспілок. Порядок проведення
навчання та перевірки знань посадових
осіб з питань охорони праці
визначається типовим положенням, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з нагляду за охороною
праці. Не допускаються до роботи
працівники, у тому числі посадові
особи, які не пройшли навчання,
інструктаж і перевірку знань з охорони
праці. У разі виявлення у працівників, у
тому числі посадових осіб,
незадовільних знань з питань охорони
праці, вони повинні у місячний строк
пройти повторне навчання і перевірку
знань. Вивчення основ охорони праці, а
також підготовка та підвищення
кваліфікації спеціалістів з охорони
праці з урахуванням особливостей
виробництва відповідних об'єктів
економіки забезпечуються центральним
органом виконавчої влади в галузі
освіти та науки в усіх навчальних
закладах за програмами, погодженими із
центральним органом виконавчої влади з
нагляду за охороною праці.

Відповідно до ч. б ст. 18 вказаного
Закону та п.п. 3.17 Типового положення про
порядок проведення навчання і
перевірки знань з охорони праці,
затвердженого наказом Державного
комітету України з нагляду за охороною
праці 26.01.2005 року №15, не допускаються до
роботи працівники, у тому числі
посадові особи, які не пройшли
навчання, інструктаж і перевірку знань
з питань охорони праці.

Натомість, ОСОБА_1 не являється
безпосереднім роботодавцем
(роботодавцем є Білгород-Дністровська
міська рада) і не використовую найману
працю, а відтак до ОСОБА_1 не підлягають
застосуванню вищевказані норми закону.

Крім того, представником відповідача
порушено і вимоги «Інструкції з
оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення
Державною службою гірничого нагляду та
промислової безпеки України»,
затвердженої Наказом міністерства з
надзвичайних ситуацій України за № 1161
від 03.09.2012 року, а саме у складеному
протоколі про адміністративне
правопорушення не зазначено, згідно
якої саме частини та якої статті КУпАП
ОСОБА_1 притягується до
адміністративної відповідальності.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Тим самим, ОСОБА_1 при складанні
протоколу про скоєння
адміністративного Правопорушення та
винесенні постанови про накладення
адміністративного стягнення, був
позбавлений можливості свого
юридичного захисту під час розгляду
справи про адміністративне
правопорушення, був позбавлений
можливості надати докази своєї
невинуватості.

Крім того самим відповідачем-2 – першим
заступником начальника ОСОБА_2 в
порушення вимог законодавства що
регулює розгляд матеріалів про скоєння
адміністративного правопорушення не
з'ясував: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винний ОСОБА_1 в його вчиненні, чи
підлягає він адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи, тим самим порушено
основні принципи адміністративного
законодавства, а саме те, що завданням
провадження в справах про
адміністративне правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності із
законом.

Таким чином, порядок притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення
порушений (порушені норми
процесуального права), а отже постанова
у справі про адміністративне
правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при
розгляді скарги або протесту на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може прийняти рішення про скасування
постанови і закриття провадження у
справі.

Згідно ст.62 Конституції України,
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях і усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми чинного законодавства, оцінюючи
досліджені судом докази, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про оскарження
постанови про накладення
адміністративного стягнення від 08.11.2013
року серії ОД №12/07-04, визнання її
протиправною та скасування законними,
правомірними та обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне:

- постанову першого заступника
начальника ОСОБА_2 про накладення
адміністративного стягнення серії ОД
№ 12/07-04 від 08.11.2013 року, за якою ОСОБА_1 як
виконуючого обов’язки начальника
управління комунальної власності
Білгород-Дністровської міської ради
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 680 грн. визнати протиправною та
скасувати;

- провадження у справі відносно ОСОБА_1
за вчинення правопорушення,
передбаченого ст.18 Закону України «Про
охорону праці», ч.2 ст.41 КУпАП – закрити.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у разі відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст.ст. 87, 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, з Державного бюджету України
на користь позивача підлягає
присудженню сплачений судовий збір за
розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 1, 9-11, 69-71, 87, 94, 158-163, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251-252, 254-256, 276-280,
287, 289, 293 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Територіального Управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
та Першого заступника начальника
ОСОБА_2 про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення –
задовольнити.

Постанову першого заступника
начальника ОСОБА_2 про накладення
адміністративного стягнення серії ОД
№ 12/07-04 від 08.11.2013 року, за якою ОСОБА_1 як
виконуючого обов’язки начальника
управління комунальної власності
Білгород-Дністровської міської ради
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено штраф у
розмірі 680 грн. – визнати протиправною
та скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1
за вчинення правопорушення,
передбаченого ст.18 Закону України «Про
охорону праці», ч.2 ст.41 Кодексу України
про адміністративні правопорушення –
закрити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір за
розгляд позовної заяви в розмірі 68
(шістдесят вісім) гривень 82 (вісімдесят
дві) копійки.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя

В.В. Мишко