Справа № 811/3626/13-а
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 року
Справа № 811/3626/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді
Нагібіної Г.П. розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Новомиргородського районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманих коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Новомиргородський районний центр
зайнятості звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з ОСОБА_1
незаконно отриману допомогу по
безробіттю у розмірі 2677,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що внаслідок приховування
відповідачем набуття статусу фізичної
особи-підприємця ним було незаконно
отримано коштів на загальну суму 2677,89
грн. Відповідачу направлялись наказ та
претензія про наявність
заборгованості, проте добровільно
відповідач кошти не сплатив.

Позивач, повідомлений належним чином
про дату, час та місце судового
розгляду справи, у судове засідання не
прибув, до суду надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності його
представника у письмовому провадженні
(а.с. 29).

До суду з адреси відповідача,
зазначеної у картотеці САДР УДМСУ в
Кіровоградській області, повернулось
поштове відправлення з копією ухвали
про відкриття скороченого провадження
у справі з відміткою відділення
поштового зв'язку про закінчення
терміну зберігання поштового
направлення (а.с. 26).

За приписами частини четвертої статті
128 КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Згідно з частиною шостою цієї ж статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи, що відповідач, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду справи, у
судове засідання не з'явився без
повідомлення причин неприбуття, а
позивач надав заяву про розгляд справи
без участі його представника, суд
вирішив справу розглянути у порядку
письмового провадження на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 р. № 1533-III (далі -
Закон № 1533-III) встановлено, що Фонд
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (далі - Фонд)
створюється для управління
страхуванням на випадок безробіття,
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Частиною 1 статті 34 Закону №1533-ІІІ
передбачено, що Фонд має право
стягувати відповідно до закону кошти
Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг безробітним
у разі встановлення факту їх отримання
на підставі недостовірних відомостей,
поданих особою.

Згідно частини 2 статті 12 Закону № 1533-III
функції робочих органів виконавчої
дирекції Фонду покладаються на центр
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласні, Київський і Севастопольський
міські, районні, міськрайонні, міські
та районні у містах центри зайнятості.

Відповідно до пунктів п'ятого та
шостого цієї ж статті виконавча
дирекція Фонду та її робочі органи
контролюють правильність витрат за
страхуванням на випадок безробіття,
проводять розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення в порядку,
встановленому центральними органами
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, державної
податкової політики, Пенсійним фондом
України за погодженням з правлінням
Фонду.

Виконавча дирекція Фонду та її
робочі органи представляють інтереси
Фонду в судових та інших органах.

Отже, законом передбачено право
Новомиргородського районного центру
зайнятості на звернення до
адміністративного суду з позовами про
стягнення безпідставно виплаченої
допомоги по безробіттю.

15 січня 2013 року відповідач звернувся до
Новомиргородського районного центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, відповідно до
закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" та "Про зайнятість
населення". Відповідач в заяві
зазначив, що він не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю не займається.

З 15 січня 2013 року відповідачу надано
статус безробітного відповідно до
підпунктів 2,4 статті 22, пункту 2 статті 23
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", підпунктів 2.7, 2.9 "Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності"
призначено та розпочато виплату
допомоги по безробіттю, що
підтверджено даними витягу із наказів
про прийняті рішення по
відповідачу(а.с. 14).

Згідно довідки про дохід з 15 січня 2013
року по 05 серпня 2013 року відповідач
отримав допомоги по безробіттю у
загальній сумі 2677,89 грн.(а.с.13).

З 05 серпня 2013 року відповідачу було
припинено виплату допомоги по
безробіттю у зв'язку з призначенням
виплати безробітному на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості(а.с. 14).

16 липня 2013 року за даними підсистеми
"Соціальні послуги та Фонд" ЄІАС (NET)
"Служба зайнятості в Україні" було
встановлено факт реєстрації ОСОБА_1 як
фізичної особи-підприємця (а.с. 18). В
результаті розслідування страхового
випадку, на запит Новомиргородського
РЦЗ державним реєстратором
Новомиргородського РУЮ надано витяг з
ЄДРЮОФОП серії АВ№327188, згідно якого 24
квітня 2012 року він був зареєстрований
як фізична особа-підприємець та станом
на час припинення виплат по безробіттю
реєстрацію не припинив (а.с. 19).

У зв'язку з встановленням факту подачі
недостовірних даних, 31 липня 2013 року
Новомиргородським РЦЗ прийнято наказ
№53 "Про повернення коштів
матеріального забезпечення", на
підставі якого відповідачу надіслано
претензію №12 від 13 серпня 2013 року щодо
необхідності на протязі 15 днів з дня
отримання претензії повернути кошти,
виплачені в якості допомоги по
безробіттю у сумі 2677,89 грн.(а.с. 16-17).

Претензія направлялась відповідачу
рекомендованим відправленням за
адресою, зазначеною у картотеці
реєстраційного обліку УДМС в
Кіровоградській області, проте
повернулась без вручення із відміткою
підприємства зв'язку "за закінченням
терміну зберігання".

Статтею 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.03.1991 року
№803-XII (у редакції чинній на момент
вчинення порушень) визначено, що
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

Пунктом 2 статті 22 Закону №1533-ІІІ
встановлено, що застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, які протягом 12 місяців,
що передували реєстрації особи як
безробітної, за даними Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
мають страховий стаж менше шести
місяців або звільнені з останнього
місця роботи з підстав, передбачених
статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40,
статтями 41 і 45 Кодексу законів про
працю України, особи, зазначені у
частині другій статті 6 цього Закону,
мають право на допомогу по безробіттю у
мінімальному розмірі.

Пунктом 4 статті 22 Закону №1533-ІІІ
передбачено, що Загальна тривалість
виплати допомоги по безробіттю не може
перевищувати 360 календарних днів
протягом двох років, а для осіб,
зазначених у частині другій статті 6
цього Закону, - 180 календарних днів.

Пунктом 2 статті 23 Закону встановлено,
що допомога по безробіттю особам,
зазначеним у частині другій статті 22
цього Закону, виплачується у
мінімальному розмірі, який
встановлюється правлінням Фонду.

Слідуючи приписам частини 2 статті 36
Закону №1533-ІІІ застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Частиною 3 вказаної статті
передбачено, що сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Виходячи з аналізу зазначеної норми
суд приходить до висновку, що факт
перебування у статусі фізичної
особи-підприємця відповідачем під час
перебування на обліку в
Новомиргородському районному центрі
зайнятості відноситься до обставин, що
впливають на умови виплати йому
допомоги по безробіттю.

Згідно пункту 6 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики, Державної податкової
адміністрації від 13.02.2009 № 60/62 у разі
встановлення центром зайнятості
належності безробітної особи до
категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Протягом двох робочих днів
після прийняття рішення центр
зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти (пункт 7
Порядку розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення
безробітним).

Частиною 3 статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003
року №755-ІV встановлено, що фізична
особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою,
якій були виплачені.

Станом на день винесення постанови,
докази добровільної сплати допомоги по
безробіттю відповідачем відсутні.

Борг відповідача підтверджується
довідкою про дохід ОСОБА_1 видану
Новомиргородським РЦЗ за №04-38/464/06 від 13
серпня 2013 року, відповідно якої
загальна сума виплат відповідачу
становить 2677,89 грн. (а.с. 13).

Враховуючи викладене, суд вважає
доведеним факт наявності у відповідача
заборгованості у сумі 2677,89 грн., а тому
вказані кошти підлягають стягненню на
користь позивача.

Згідно частини 4 статті 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 94, 158-163, 167, 186 КАС України,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Новомиргородського районного центру
зайнятості в Кіровоградській області
до ОСОБА_1 про стягнення незаконно
отриманих коштів задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Новомиргородського районного центру
зайнятості 2677(дві тисячі шістсот
сімдесят сім) гривень 89 коп. незаконно
отриманої допомоги по безробіттю.

Постанова суду набирає законної сили у
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна