Справа № 163/3111/13-а
Суддя: Мосієвич І. В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/3111/13-а
Провадження № 2-а/163/66/13
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року
м. Любомль
Любомльський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді Мосієвича
І.В.,

при секретарі Кузьміній
Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ольховик
Л.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Любомль справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
особи рішення якої оскаржується
заступника начальника Ягодинської
митниці Міндоходів Хомутянського В.В.
про скасування постанови про порушення
митних правил №1735/20502/2013 від 30.10.2013 року
за ч.2 ст.470 МК України, накладення
адміністративного стягнення та
закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

До Любомльського районного суду з
адміністративним позовом звернувся
ОСОБА_1 до заступника начальника
Ягодинської митниці Міндоходів
Хомутянського В.В. про скасування
постанови про порушення митних правил
№1735/20502/2013 від 30.10.2013 року за ч.2 ст.470 МК
України, накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження у
справі.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим,
що 30 жовтня 2013 року була винесена
постанова про порушення митних правил
№ 1735/20502/2013 в якій зазначено, що 06.10.2013
року о 21 год. 45 хв. в зону митного
контролю митного поста Ягодин
Ягодинської митниці Міндоходів заїхав
автомобіль Mercedes -Benz р.н. НОМЕР_1 під його
керуванням. Даний автомобіль був ним
ввезений 17.09.2013 року в режимі транзит.
Термін вивезення автомобіля з митної
території України закінчився 27.09.2013
року, а тому позивача було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 470
МК України та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі двохсот
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян. Дану постанову вважає
неправомірною, оскільки його
транспортний засіб не належить до
транспортних засобів комерційного
призначення та вказує, що даний
автомобіль був він ввезений ним для
особистого користування в службових
цілях. При цьому вказує, що у
відповідності ч. 3 ст. 380 МК України
громадянам - резидентам дозволяється
ввозити транспортні засоби особистого
користування строком до одного року.

З запереченнь, та додаткових пояснень
представника відповідача вбачається,
що митницею вірно кваліфіковано дії
ОСОБА_1 та постанова у справі про
порушення митних правил від 30.10.2013 №
1735/20502/2013 про притягнення його до
відповідальності передбаченої ч. 2 ст.
470 МК України винесена обґрунтовано з
дотримання вимог чинного
законодавства, адміністративне
стягнення накладено в межах строку
передбаченого ст. 467 МК України. Також в
запереченні зазначено, що транспортний
засіб позивачем, як він вказує у
адміністративному позову
переміщувався в режимі «тимчасового
ввезення», при цьому, представник
відповідача посилається на Конвенцію
про тимчасове ввезення згідно п (b) ст.5
Додатку С Конвенції передбачено, що для
того, щоб можна було скористатись
правами на пільги, що надаються цим
Додатком, транспортні засоби
приватного використання повинні бути
зареєстрованими на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
постійно проживаються на такій
території. ОСОБА_1 є громадянином
України та постійно проживає на
території України.

Разом з тим, відповідно ч.3 ст. 380 МК
України, тимчасове ввезення
громадянам-резидентам транспортних
засобів особистого користування, що
класифікуються за товарними позиціями
8702,8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) ,
8711 згідно УКТ ЗЕД та причепів до них
товарної позиції 87716 згідно УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів. Жодних письмових зобов'язань
позивач не надавав та митних платежів
не сплачував. А тому у задоволені
адміністративного позову ОСОБА_1
просили відмовити.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав та вказав, що даний
автомобіль він ввіз з метою
комерційного використання на
території України.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала і пояснила,
що постанова в справі про порушення
митних правил №1735/20502/2013 від 30.10.2013 року
винесена у відповідності до вимог
чинного законодавства, та обґрунтувала
це доводами викладеними у запереченні
та в додаткових поясненнях.

Згідно протоколу про порушення митних
правил №1735/20502/2013 від 07.10.2013 06.10.2013 року
о 21 год. 45 хв. в зону митного контролю
митного поста Ягодин Ягодинської
митниці Міндоходів заїхав автомобіль
Mercedes -Benz р.н. НОМЕР_1, яким ОСОБА_1
слідував з України в Польщу. При
здійсненні митного контролю даного
транспортного засобу було виявлено, що
згідно автоматизованої системи
митного оформлення "Інспектор -2006"
даний транспортний засіб ОСОБА_1 17.09.2013
року ввіз через м/п Ягодин Ягодинської
митниці Міндоходів в режимі транзит.
Термін вивезення загаданого
автомобіля з митної території України
закінчився 27.09.2013 року. Таким чином,
ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 МК
України строк транзитного перевезення
згаданого автомобіля більше ніж на
одну добу, але не більше ніж на десять
діб, чим порушив ч. 2 ст. 470 МК України.

З постанови про порушення митних
правил № 1735/20502/2013 від 30.10.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1, було визнано
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч.2 ст. 470 МК
України та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 3400
грн.

У запереченнях, які були надіслані до
Державної митної служби України
Ягодинської митниці Міндоходів ОСОБА_1
вказав що автомобіль Mercedes -Benz р.н.
НОМЕР_1 був ввезений ним для особистих
потреб в службових цілях і посилаючись
на ч.3 ст. 380 МК України ввезення
дозволяється на строк одного року під
письмове зобов'язання про його
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку передбаченому
законодавством України для громадян
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають при
сплаті при імпорті таких транспортних
засобів, а тому протокол постанови про
порушення митних правил №1735/20502/2013 від
30.10.2013 року за ч.2 ст.470 МК України
суперечить законодавству.

З витягу з електронного журналу
пасажирського ПП вбачається, що
автомобіль Mercedes -Benz р.н. НОМЕР_1 був
ввезений на територію України в режимі
«транзит» для особистого користування.

Дослідивши матеріали та перевіривши
докази, з'ясувавши фактичні обставини
правопорушення, обґрунтування
позивачем своїх позовних вимог та
заперечень проти позову представника
відповідача, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Твердження позивача, що автомобіль
Mercedes -Benz р.н. НОМЕР_1 він ввіз на
територію для особистих потреб в
службових цілях, за винятком
будь-якого комерційного використання і
у відповідності ч.3 ст. 380 МК України
ввезення таких транспортних засобів
дозволяється на строк до одного року
суперечить діючому законодавству, а
саме, відповідно ст.6 Додатку С
Конвенції визначено, що згода на
тимчасове ввезення транспортних
засобів надається без вимагання
митного документа або гарантії.

Згідно з п.(с) ст.1 Додатку С Конвенції
«приватне використання» означає:
перевезення особою виключно для
особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.

Відповідно до п.60 ст.4 Митного Кодексу
України (далі - МК України) транспортні
засоби особистого користування -
наземні транспортні засоби товарних
позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5
тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до
них товарної позиції 8716 згідно з УКТ
ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна,
що зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.

Разом з тим, п.(Ь) ст.5 Додатку С
передбачено, що для того, щоб можна було
скористатись правами на пільги, що
надаються цим Додатком, транспортні
засоби приватного використання
повинні бути зареєстрованими на
території, яка не є територією
тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами території тимчасового ввезення,
і ввозитись та використовуватись
особами, які постійно проживають на
такій території.

Як вбачається з матеріалів страви,
ОСОБА_1 є громадянином України та
постійно проживає на території
України.

Також, відповідно ч. 3 ст. 380 МК України,
тимчасове ввезення
громадянами-резидентами транспортних
засобів особистого користування, що
класифікуються за товарними позиціями
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них
товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів. Тимчасове ввезення
громадянами-резидентами на митну
територію України інших транспортних
засобів особистого користування
дозволяється на строк до одного року
під письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
та із застосуванням до них заходів
гарантування, передбачених розділом X
цього Кодексу. Проте, ОСОБА_1 у
відповідності до вищевказаних норм
письмових зобов'язань не надавав та
митних платежів не сплачував.

Отже, автомобіль Mercedes -Benz р.н. НОМЕР_1
був ввезений в режимі «транзит» і
ОСОБА_1 було перевищено встановлений
ст. 95 МК України, строк транзитного
перевезення згаданого автомобіля
більше ніж на одну добу, що
стверджується також показами свідка -
ОСОБА_4.

Твердження позивача у судовому
засіданні, що автомобіль Mercedes - Benz р.н.
НОМЕР_1 було ввезено ним, як
транспортний засіб комерційного
призначення, а тому притягнення його до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення передбаченого
ч. 4 ст. 470 МК України та накладення
адміністративне стягнення є
неправомірним не підтверджується
доказами та відповідними нормами
закону.

Так, Відповідно до п.59 ч.1 ст.4 Митного
кодексу України транспортні засоби
комерційного призначення, зокрема,
автотранспортний засіб (моторні
транспортні засоби, причепи,
напівпричепи), що використовується в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
разом з їхніми звичайними запасними
частинами, приладдям та устаткуванням,
а також мастилами та паливом, що
містяться в їхніх звичайних баках
упродовж їхнього транспортування
разом із транспортними засобами
комерційного призначення.

Згідно ч.1 ст. 189 МК України
визначено, що транспортні засоби
комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Відповідно п. «b» ст.1 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення (далі
- Конвенція), до якої Україна
приєдналась відповідно до Закону
України «Про приєднання України до
Конвенції про тимчасове ввезення» від
24.03.20(34 №1661-ІУ, «комерційне
використання» означає платне
перевезення осіб або промислове чи
комерційне платне або безоплатне
перевезення вантажів.

Також питання міжнародних перевезень
пасажирів і вантажів врегульовано
розділом IV ЗУ «Про автомобільний
транспорт», відповідно до якого при
виконанні міжнародних перевезень
вантажів нерезиденти України повинні
мати:

- дозвіл України;

- дозвіл щодо узгодження умов та
режимів перевезення в разі перевищення
вагових або габаритних обмежень чи
документ про внесення плати за проїзд
великовагових (великогабаритних)
транспортних засобів, якщо
перевищення вагових (габаритних)
обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків;

- свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу;

- сертифікат відповідності
транспортного засобу вимогам
законодавства України щодо безпеки
руху та екологічної безпеки, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України;

- документи на вантаж.

Згідно зі ст. 9 ЗУ «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» перевезення вантажів
супроводжується товарно-транспортними
документами, складеними мовою
міжнародного спілкування залежно від
обраного виду транспорту або державною
мовою, якщо вантажі перевозяться в
Україні. Таким документом при
автомобільних перевезеннях може бути
міжнародна автомобільна накладна (СМК).

На підставі п.1 ч.1 ст.335 МК України
визначено перелік документів та
відомостей, які перевізник (декларант,
уповноважена ним особа) надають
митному органу при перевезені товарів
автомобільним транспортом:

а) документи на транспортний засіб,
зокрема ті, що містять відомості про
його державну реєстрацію (національну
належність);

б) транспортні (перевізні) документи
(міжнародні товаротранспортні
накладні);

в) визначений актами Всесвітнього
поштового союзу документ, що
супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності);

г) комерційні документи (за наявності)
на товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів;

ґ) відомості про кількість вантажних
місць та вид упаковки;

д) найменування товарів;

е) вага брутто товарів (у кілограмах)
або об'єм товарів (у метрах кубічних),
крім великогабаритних вантажів;

З огляду на аналіз вищезазначених
нормативно-правових актів визнання
автотранспортного засобу (у тому числі
легкового) як транспортного засобу
комерційного використання можливо
виключно за умови його використання
для платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів,
що повинно підтверджуватись:

- при платному перевезенні осіб:
білетно-обліковою документацію;

- при платному чи безоплатному
промисловому чи комерційному
транспортуванні товарів:
товарно-транспортними документами,
зокрема міжнародною автомобільною
накладною (СМК).

Отже, враховуючи вищевикладене,
громадянин (як резидент та і
нерезидент) може тимчасово в'їжджати на
територію України на транспортному
засобі комерційного призначення зі
звільненням від оподаткування і без
застосування гарантії за умови, що
вказаний транспортний засіб
знаходиться у власності (користуванні)
юридичної особи, яка зареєстрована на
території іншої держави, та
використовується в комерційних цілях
(платне перевезення осіб або
промислове чи комерційне платне або
безоплатне перевезення товарів).

При цьому громадянин, який возить
транспортний засіб комерційного
призначення на митну територію
України, повинен мати:

- документи, що підтверджують
здійснення цим громадянином
діяльності на користь юридичної особи -
власника (користувача) транспортного
засобу;

- належний дозвіл користувача права на
тимчасове ввезення транспортного
засобу;

- документи на транспортний засіб, що
підтверджують його реєстрацію в іншій
державі на ім'я особи, яка
зареєстрована або постійно проживає за
межами України;

- документи на транспортний засіб, що
підтверджують мету його тимчасового
ввезення;

- документи, що підтверджують
комерційне використання транспортного
засобу.

На підставі ч.ч.1,2 ст. 105 МК України у
митний режим тимчасового ввезення з
умовним повним звільненням від
оподаткування митними платежами
помішуються виключно товари,
транспортні засоби комерційного
призначення, зазначені у ст. 189 МК
України та в Додатках В.1-В.9.С.Б до
Конвенції про тимчасове на умовах,
визначених вказаними Додатками, а
також повітряні судна, які ввозяться на
митну територію України українськими
авіакомпаніями за договорами
оперативного лізингу.

Згідно ст.189 МК України транспортні
засоби комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну Територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності. Відповідно п.«а» ст. 5
Додатка С до Конвенції для того, щоб
можна було скористатись правами на
пільги, що надаються цим Додатком,
транспортні засоби комерційного
використання повинні бути
зареєстрованими на території, яка не є
територією тимчасового ввезення, на
ім'я особи, яка зареєстрована або
постійно проживає за межами території
тимчасового ввезення, і ввозитись та
використовуватись особами, які
здійснюють свою діяльність з такої
території.

Пунктом «а» статті 7 Додатка С до
Конвенції визначено, що незважаючи на
положення статті 5 цього Додатка,
транспортні засоби комерційного
використання можуть використовуватись
третіми особами, які мають належний
дозвіл користувача права на тимчасове
ввезення і які здійснюють свою
діяльність на користь останнього,
навіть якщо вони зареєстровані або
постійно проживають на території
тимчасового ввезення.

Зазначені норми Митного Кодексу
України та Конвенції стосовно надання
пільг в оподаткуванні митними
платежами при тимчасовому ввезенні
транспортних засобів можуть
застосовуватись виключно для
транспортних засобів комерційного
призначення (використання).

ОСОБА_1 під час перетину митного
кордону документів, які б
підтверджували комерційне
використання автомобіля Mercedes -Benz р.н.
НОМЕР_1, подані не були, що також
підтверджується показами ОСОБА_5.

Таким чином, в судовому засіданні
достовірно встановлено, що постанова
від №1735/20502/2013 від 30.10.2013 року за ч.2 ст.470
МК України про притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності за порушення митних
правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК
України, винесена заступником
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів Хомутянським В.В. на
законних підставах, з дотримання вимог
чинного законодавства та з урахуванням
наявних фактичних обставин та доказів
у адміністративній справі, а тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 9-11, 17, 158-163, 167, 171-2 КАС
України, ст.95, ст. 380 МК України суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанову заступника начальника
Ягодинської митниці Міндоходів
начальника УБК та МП Хомутянського В.В.
№1735/20502/2013 від 30.10.2013 року про визнання
ОСОБА_1 винним у вчинені порушення
митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК
України та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 3400 гривень, залишити
без змін.

Повний текст постанови буде складено 31
грудня 2013 року.

Постанова суду є остаточна і
оскарженню не підлягає.

Головуючий : суддя
І.В. Мосієвич