Справа № 101/4915/13-а
Суддя: Хотянова В. В.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АЛУШТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
вул. Леніна, 23, м. Алушта, Автономна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 101/4915/13-а

24 жовтня 2013 року Алуштинський міський
суд Автономної Республіки ОСОБА_1 в
складі,

головуючого - судді Хотянової В.В.

при секретарі Дороніної Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Алушті АР
Крим справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Партенітської
селищної ради про скасування рішення
та зобов’язання вчинити певні дії,
встановлення строку для подання
суб’єктом владних повноважень до суду
звіту про виконання судового рішення
та зобов’язання надати такий звіт,
стягнення судових витрат, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Партенітської селищної ради у якому
просить скасувати рішення
Партенітської селищної ради від 15.05.2013
року № 31-7, прийняте на 31-й сесії 6-ого
скликання, щодо відмови у задоволенні
клопотання позивача про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки без її погодження, орієнтовною
площею 0,15 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
межах смт. Партеніт, АР Крим та
зобов’язати Партенітську селищну раду
винести на засідання найближчої сесії
та розглянути дане клопотання у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України, та надати
мотивовану відповідь за результатами
розгляду цього клопотання, встановити
строк для подання суб’єктом владних
повноважень до суду звіт про виконання
судового рішення та зобов’язати
надати такий звіт, стягнути судові
витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач звернулася до відповідача,
Партенітської селищної ради із
клопотанням та доданими до нього
графічними матеріалами для
гарантованого права на отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки. У клопотанні позивач просила
визначити без її погодження та
виділити земельну ділянку орієнтовною
площею 0,15 га в межах смт. Партеніт, АР
Крим з цільовими призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

У травні 2013 року ОСОБА_2 отримала
лист відповідача від 07.05.2013 року № Б-289/2,
в якому зазначено, що її клопотання
було розглянуто на найближчої сесії
Партенітської селищної ради. Після
чого на офіційному сайті Партенітської
селищної ради було розміщено рішення 31
сесії 6 скликання, на клопотання
позивача № 31-7 від 15.05.2013 року, на якої
питання було розглянуто, але не
вирішено по суті без жодних законних
підстав та обґрунтувань, на підставі
ненаданих графічних матеріалів з
місцям розташування земельної ділянки
вимогам законодавства.

Вважає, що рішення відповідача є
незаконним, необґрунтованим та
порушуючим законне право позивача на
отримання земельної ділянки.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України зокрема
до клопотання додаються викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Відповідно ч.7 ст.118 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст..122 ЗК України, розглядає клопотання
у місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об’єктів вимогам законів, прийнятих
відповідно до даних
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідач не зазначив жодних
конкретних обґрунтувань підстави, на
яку він посилається, відмовляючи у
задоволенні клопотання позивача.

Відповідач, відмовляючи у
задоволенні клопотання позивача та
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вийшов за межі своїх
повноважень, порушивши при цьому
вимоги Конституції України, ЗК України
та закону України "Про звернення
громадян ".

Позивач в судове засідання не
з’явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з’явився, надав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, також надав письмові
заперечення проти адміністративного
позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог КАС України,
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи і службові особи
зобов’язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України, та принципом рівності усіх
учасників адміністративного процесу
перед законом і судом, відповідно до
якого усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 72
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач ОСОБА_2, громадянка України,
звернулася до Партенітської селищної
ради з клопотанням від 03 квітня 2013 року
в порядку ст.118 ЗК України про
визначення без її погодження та
виділення їй земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,15 га в межах
смт. Партеніт АР Крим з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, як
зазначено в клопотанні до нього були
додані позивачем графічні матеріали
(а.с. 6-7).

Зазначене клопотання було
розглянуте Партенітською селищною
радою 15.05.2013 року на 31 сесії 6-ого
скликання, за результатами розгляду
чого було прийнято рішення № 31-7 “Про
розгляд заяви громадянки ОСОБА_2 про
передачу їй у власність земельної
ділянки ” (а.с. 27).

Зазначеним рішенням було
проінформовано позивача про
необхідність надати на адресу
Партенітскьої селищної ради
передбачені ст.118 ЗК України графічні
матеріали, на яких буде зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Згідно ч.6 ст.118 Земельного кодексу
України, в редакції, що діяла на момент
звернення позивача, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки
ОСОБА_1.

Виходячи з приписів ч.6 ст.118 ЗК
України, визначити бажане місце
розташування земельної ділянки має
сам заявник, а не відповідний орган
місцевого самоврядування.

Відповідач, розглядаючи
клопотання позивача встановив, що
додані нею матеріали до своєї заяви не
є графічним матеріалом із зазначенням
бажаного місцезнаходження земельної
ділянки, у розумінні вимог ст.118 ЗК
України, що є перешкодою для
задоволення клопотання про надання
позивачу безоплатно у власність
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
території Партенітської селищної ради
м. Алушти АР Крим.

Із матеріалі справи та письмових
пояснень представника відповідача
убачається, що позивачем до
відповідного клопотання в якості
графічного матеріалу було надано
документ, (а.с. 8), де пунктирною лінією
було окреслено район знаходження
практично всієї існуючої зони
житлової забудови смт.Партеніт
м.Алушти АР Крим , при цьому позивач
просила, щоб селищна рада самостійно
визначала земельну ділянку без її
погодження та зазначає цей документ
графічним матеріалом. Але діюче
земельне законодавство не уповноважує
органи місцевого самоврядування на
визначення та пошук вільних земельних
ділянок для осіб, які мають бажання
отримати землю безоплатно у власність.

Так як графічний матеріал на якому
позивачем не було зазначено бажаного
місцезнаходження земельної ділянки,
став перешкодою для задоволення
клопотання про передачу безоплатно у
власність земельної ділянки для
відповідних цілей, тому відповідач
прийняв таке рішення, при цьому
посилався на вимоги ст.ст. 12, 118
Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відповідно до вимог частини 1 статті
11 КАС України розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене суд не
вбачає підстав для скасування рішення
Партенітської селищної ради від 15.05.2013
року № 31-7, прийняте на 31-й сесії 6-ого
скликання та вважає, що відповідач
належним чином розглянув заяву
позивача, надавши вмотивоване,
ґрунтовне на чинному Земельному
кодексі України рішення.

Таким чином, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
скасування рішення Партенітської
селищної ради від 15.05.2013 року № 31-7,
прийняте на 31-й сесії 6-ого скликання,
щодо відмови у задоволенні клопотання
позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки без її
погодження, орієнтовною площею 0,15 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд у межах смт. Партеніт, АР Крим
та зобов’язання Партенітську селищну
раду винести на засідання найближчої
сесії та розглянути дане клопотання у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України, та надати
мотивовану відповідь за результатами
розгляду цього клопотання,
встановлення строку для подання
суб’єктом владних повноважень до суду
звіту про виконання судового рішення
та зобов’язання надати такий звіт,
стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.14, 19, 124 Конституції
України, ст.ст.2, 81, 116, 118, 121, 122
Земельного кодексу України, Законом
України "Про місцеве самоврядування",
ст.ст. ст.ст.2,11,17,18,71,94,158-163,167 КАС України
суд, -

п о
с т а н о в и в :

У задоволені позову ОСОБА_2 до
Партенітської селищної ради про
скасування рішення Партенітської
селищної ради від 15.05.2013 року № 31-7,
прийняте на 31-й сесії 6-ого скликання,
щодо відмови у задоволенні клопотання
позивача про надання безоплатно у
власність земельної ділянки без її
погодження, орієнтовною площею 0,15 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд у межах смт. Партеніт, АР Крим
та зобов’язання Партенітську селищну
раду винести на засідання найближчої
сесії та розглянути дане клопотання у
порядку і в строки, встановлені чинним
законодавством України, та надати
мотивовану відповідь за результатами
розгляду цього клопотання,
встановлення строку для подання
суб’єктом владних повноважень до суду
звіту про виконання судового рішення
та зобов’язання надати такий звіт,
стягнення судових витрат - відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного адміністративного суду
міста Севастополя через Алуштинський
міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а для осіб які
брали участь у справі, але не були
присутні при проголошенні постанови,
протягом десяти днів з отримання її
копії.

Суддя Алуштинського

міського суду АР ОСОБА_1Хотянова