Справа № 2а-450/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-450/2007 рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2007 року Баришів
ський районний суд Київської
області у складі
головуючого судді Ли
сюк О.Д.
при секретарі Ющенко Л
.А.
з участю представника відп
овідача Яксун Л.Д.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 Управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Баришівської ра
йонної державної адміністра
ції Київської області про ви
знання дій протиправними, ст
ягнення недоотриманої щоріч
ної одноразової допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернув
ся до суду з позовом про визна
ння дій Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації неправо
мірними, стягнення з відпові
дача недоплаченої суми компе
нсації на оздоровлення за 2001-200
7 роки. Свої вимоги обґрунтову
є тим, що вона є учасником лік
відації аварії на Чорнобильс
ькій АЕС ( категорія 2 ) , та пере
буває на обліку в УПСЗН Бариш
івської райдержадміністрац
ії і відповідно до ст. 48 Закон
у України " Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи " має право
на компенсаційні виплати на
оздоровлення у розмірі 5-ти мі
німальних заробітних плат що
річно, розмір якої визначаєт
ься на момент виплати. Відпов
ідач в порушення зазначеного
Закону, вказану компенсацію
виплачував у значно меншому
розмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період з 2001 по 2007 роки.
В судовому засіданні предс
тавник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 заявлений позов під
тримав в повному об'ємі та про
сить стягнути суму недоплат
за 2001-2007 роки.
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Яксун Л.Д. заявлен
ий позов не визнала та поясни
ла, що виплата вказаної допом
оги на оздоровлення за 2001-2006 рок
и позивачеві проведена у роз
мірах, визначених постанова
ми Кабінету Міністрів Україн
и. Управління праці та соціал
ьного захисту населення не є
розпорядником бюджетних кош
тів, діє в межах наданих йому
асигнувань і не може виходит
и за межі бюджетних призначе
нь, визначених Державним бюд
жетом України.
Окрім того, у відповідност
і із ст. 99 КАСУ для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів встановлюється річний
строк, а тому, оскільки позив
ач пропустив вказаний строк,
просить постановити рішенн
я, яким в позові відмовити.
Заслухавши пояснення сто
рін, дослідивши матеріали сп
рави суд вважає, що заявлений
позов не підлягає до задовол
ення виходячи з наступних мі
ркувань.
Згідно ст. . 104 КАС України, д
о адміністративного суду має
право звернутися з адмініст
ративним позовом особа, яка в
важає, що порушено її права, с
вободи чи інтереси у сфері пу
блічно-правових відносин.

Даний спір за участю Управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Баришівськ
ої районної державної адміні
страції як суб'єкта владних п
овноважень ( п.7 ч.1 ст. 3 КАС Укра
їни) є публічно-правовим і йог
о вирішення згідно п.1 ч.1 ст. 17 К
АС України належить до компе
тенції адміністративних суд
ів України, оскільки УПСЗН як
суб'єкт владних повноважень
реалізовувало у спірних пра
вовідносинах надані йому чин
ним законодавством управлін
ські функції щодо соціальног
о захисту населення.
Вирішуючи питання про ная
вність чи відсутність поруше
ння прав позивача з боку відп
овідача щодо виплати щорічно
ї допомоги на оздоровлення, с
уд керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем,
що позивач ОСОБА_1 є учасн
иком ліквідації аварії на Чо
рнобильській АЕС та має посв
ідчення категорії 2 ( серія Н
ОМЕР_1), та перебуває на облі
ку в Баришівському управлінн
і праці та соціального захис
ту населення Баришівської ра
йонної державної адміністра
ції, а тому, йому щорічно випл
ачувалася допомога на оздоро
влення, зокрема в 2001-2006 роках зг
ідно Постанови KMУкраїни № 836 ві
д 26.07.1996 року виплачувалася допо
мога : інвалідам 2-ї групи в сум
і 26.70 грн, інвалідам 3-ї групи в с
умі 21.50 грн, евакуйованим із зо
ни відчуження в 1986 році, включ
аючи дітей - три мінімальні за
робітні плати. У 2005-2007 роки згідн
о постанови KMУкраїни № 562 від 12.07
.2005 року виплачувалася допомо
га: інвалідам 2-ї групи в сумі 120
грн., учасникам ліквідації н
аслідків аварії на ЧАЕС в сум
і 100 грн, інвалідам 3-ї групи в су
мі 90 грн. та евакуйованим із зо
ни відчуження в 1986 році, включ
аючи дітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2001-2007 р
оки в розмірі згідно ст. .48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи» , одн
ак відповідач своїм листом в
ідмовив в здійсненнні такого
перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст. 7
2 КАС України доказуванню не п
ідлягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст. 48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», згі
дно якої, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується і
нвалідам 2-ї групи в розмірі 5-т
и мінімальних заробітних пла
т, яка визначається на момент
виплати.
З наведеного вбачається, щ
о позивач мав право на отрима
ння щорічної допомоги на озд
оровлення в розмірі 5-х мініма
льних розмірів заробітної пл
ати, а тому, виплата відповід
ачем такої допомоги в фіксов
аних розмірах по 26 грн.70 коп. до
2005 року і по 100 грн. з 2005 року, тобт
о менше ніж встановлено Зако
ном, порушує право позивача і
суперечить вимозі ст. .48 вказа
ного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KMУкраїни для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст. 19 Конституції Укра
їни, згідно якої, органи держ
авної та органи місцевого са
моврядування , їх посадові ос
оби зобов'язані діяти лише на
підставах і в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбаче
ні Конституцією України та З
аконами України.
Зазначеними постановами KMУ
країни № 836 від 26.07.1996 року та № 562 ві
д 12.07.2005 року встановлено конкре
тні розміри щорічної допомог
и на оздоровлення в твердій г
рошовій сумі, що суперечить в
имогам ст. .48 Закону України 2 П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок аварії на Чорнобиль
ській АЕС», який встановив ро
змір такої допомоги як велич
ину кратну мінімальній зароб
ітній платі.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітено
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст. .92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно За
конами України визначаються
права і свободи людини і гром
адянина ( п.1) та основи соціаль
ного захисту ( п.60)

Вирішуючи питання про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2007 роки суд к
ерується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти
Кодекс адміністративного су
дочинства України, за нормам
и ч.2 ст. 99 якого, адміністрати
вний позов може бути подано в
межах строку звернення до ад
міністративного суду, встан
овленого законом. Для зверне
ння до адміністративного суд
у за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюєт
ься річний строк, який , якщо
не встановлено інше, обчислю
ється з дня, коли особа дізна
лася або повинна була дізнат
ися про порушення своїх прав
, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 100 КАС України, пр
опущення строку звернення до
адміністративного суду є пі
дставою для відмови в задово
ленні позову за умови, якщо н
а цьому наполягає одна із сто
рін.. Якщо суд визнає причину п
ропущення строку поважною, с
права розглядається за прави
лами КАСУ.
Враховуючи, що позивач про
пустив річний строк зверненн
я до адміністративного суду
за захистом свого права, а на
ведені ним причини суд вважа
є не поважними, оскільки не п
озбавляли права пред'явити п
озов до суду, а також беручи д
о уваги, що на цьому наполяга
є відповідач, суд відмовляє в
позові про стягнення недопл
аченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001 -2005 роки у зв'
язку з пропуском позивачем с
троку звернення до суду та ві
дсутності поважними причин д
ля його поновлення.
Що до вимог позивача про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2006 рік з приво
ду яких позивачем строк позо
вної давності не пропущено, т
о суд також відмовляє в цій ча
стині, керуючись п.37 ст. 77 Зако
ну України "Про державний бюд
жет України на 2006 рік" згідно як
ого, на 2006 рік зупинена дія ст.
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Ч
орнобильської катастрофи " в
частині виплати компенсацій
і допомог в розмірах відпові
дно до мінімальної заробітно
ї плати.
Вказані положення Закону У
країни "Про державний бюджет
України на 2006 рік" не скасовані
та не визнані не конституцій
ними.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV(3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд
України своїм рішенням від 09.0
7.2007 року № 6-рп в справі за консти
туційним поданням 46 народних
депутатів щодо відповідност
і Конституції України положе
нь ст. 29, 36, частини другої стат
ті 56, частини другої ст. .62, час
тини першої ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 1
3, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98
, 101, 103, 111 Закону України " Про держ
авний бюджет", визнав такими,
що не відповідають Конститу
ції України дані положення з
акону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх ок
ремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення ріш
ення Конституційним Судом Ук
раїни рішення про їх неконст
итуційність.
Таким чином, дія абзацу тре
тього частини четвертої стат
ті 48 Закону України " Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС Укр
аїни у справах щодо оскаржен
ня дій чи бездіяльності суб'є
кта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважен
ь та у спосіб, визначений Кон
ституцією і Законами України
.

Частина 2 ст. 162 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України передбачає, що у ра
зі задоволення адміністрати
вного позову, суд може визнат
и протиправними дії суб'єкта
владних повноважень та зобо
в'язати його вчинити певні ді
ї щодо усунення порушень або
прийняти іншу постанову, яка
б гарантувала дотримання і з
ахист прав суб'єктів у сфері п
ублічно-правових відносин.

Судом встановлено, що в 2007 ро
ці виплата щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік, Упр
авлінням праці та соціальног
о захисту населення Баришівс
ької районної державної адмі
ністрації позивачу не провод
илася, а тому суд вважає, що п
о справі відсутній предмету
спору.
Керуючись ст. . 19 Конституці
ї України, ст. 48 Закону Україн
и " Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", ст. .77 Закону Украї
ни « Про державний бюджет Укр
аїни на 2006 рік», рішення Конст
итуційного Суду України № 6-рп
від 09.07.2007 року, ст. ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 1
59-163 КАСУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення, залишити бе
з задоволення.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Баришівський районний су
д Київської області протягом
двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарж
ення, яка може бути подана до
суду протягом десяти днів з д
ня проголошення постанови.