Справа № 755/27447/13-а
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/755/495/2013
Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., розглянувши в
порядку скороченого провадження
матеріали адміністративної справи за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
неправомірними щодо нарахування та
виплати несплаченої державної
соціальної допомоги як дитині війни,
починаючи з 09.07.2007 року; зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі м. Києва
нарахувати до виплати в повному обсязі
недоплачену їй, як дитині війни,
щомісячну державну соціальну 30 %
надбавку, передбачену ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за вказаний вище період та
виплачувати її уподальшому (довічно),
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсія або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком. Зупинення
дії та внесення змін відповідно до
зазначеної статті визнане рішеннями
Конституційного Суду України
неконституційними. На підставі
викладеного вона вимушена звернутися
до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 29.10.2013 року вирішено
питання про розгляд справи в
скороченому провадженні.
Ухвалою Дніпровського районного суду
від 23.12.2013 року адміністративний позов
ОСОБА_1 до відповідача про визнання дій
протиправними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату соціальної
допомоги як дитині війни в розмірі 30 % в
частині вимог за період з 09.07.2007 року по
24.04.2013 року залишено без розгляду на
підставі ч.1, 2 ст. 99, ст. 100 КАС України.
Вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дитиною
війни є особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) ІІ світової війни було
Позивач отримує пенсію за віком та має
статус дитини війни, що
підтверджується паспортом,
посвідченням позивача та письмовою
відповіддю відповідача.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", який
набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до статті 71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"
з метою приведення окремих норм
законів у відповідність із цим законом
( 489-16 ), на 2007 рік зупинено, зокрема, дію
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни". Поряд з цим, 09.07.2007
року Конституційним Судом України у
справі № 1-29/2007 (справа про соціальні
гарантії громадян) ухвалено Рішення №
6-рп/2007, відповідно до якого, визнані
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними),
положення, зокрема, п. 12 ст. 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" № 489-V від 19.12.2006 року.
Крім того, підпунктом 2 пункту 41 розділу
ІІ Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року № 107-17 внесені зміни до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", а саме, текст статті 6
викладений в такій редакції: "Дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп від 22.05.2008 року визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема
пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України".

Відповідно до принципу дії
нормативно-правового акту у часі, у
зв'язку з прийняттям нової редакції
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" (підпункт 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"), редакція
зазначеної статті що існувала до 01
січня 2008 року, втратила свою чинність.
На підставі рішення Конституційного
Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року
втратила чинність нова редакція статті
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", внаслідок чого відновлена
попередня редакція закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом. При цьому
частиною 3 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення позову, оскільки пунктом 7
Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пункт 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», наступного
змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми
і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (796-12)
(Відомості Верховної Ради України, 1992
р., № 13, ст. 178 з наступними змінами),
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" (2195-15) (Відомості
Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94
з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (2262-12) (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399
з наступними змінами) застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України була прийнята постанова «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» відповідно до п. 6
якої, дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань») до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49 грн. 80 коп.

Таким чином, суд не вбачає правових
підстав для визнання діянь відповідача
щодо не нарахування та невиплати
позивачеві суми щомісячної державної
соціальної 30% надбавки до пенсії, як
дитині війни в період часу з 23.07.2011р.,
оскільки розмір такої виплати
законодавчо обмежений чинним
нормативно - правовими актами, які не
визнані неконституційними і
підлягають виконанню.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 2, 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Законом України "Про прожитковий
мінімум", Законом України «Про
Державний Бюджет України на 2011 рік»,
Законом України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», постанови Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету»,
статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 1832, 254 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в

У позові ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
адміністративного апеляційного суду
через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

С у д д я :