Справа № 805/16163/13-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 р.
Справа №805/16163/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

Головуючого судді Кірієнка В.О.

при секретарі Кутафіній К.Ю.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Леонова І.Е.

представника відповідача Антоненко
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 19
вересня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 19
вересня 2013 року, яким донараховано
податкове зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб.

Заявлені позовні вимоги обґрунтувала
тим, що зазначеного прибутку не
отримувала.

В той же час, 19.09.2013 року ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька ГУ
Міндоходів у Донецькій області
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
ОСОБА_4 збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 167 741,70 грн., в
тому числі, основного платежу 133 785,36
грн. та штрафних санкцій 33 956,34 грн.

Відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належних сум
податків до бюджету громадянкою
ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2 за період з 01.01.2012 р.
по 31.12.2012 р. За результатами перевірки
складено акт від 30.07.2013 року №
163/17-4/НОМЕР_2. Відповідно до акту
перевірки зроблено висновки про
порушення позивачем п.п. 170.2.6., п.п. 170.2.2.
п. 170.2 ст. 170, п. 164.1, ст. 164, п. 168.2. ст. 168, ст.
167 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за період, що
перевірявся, на суму 133 235, 40 грн.

На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька
ГУ Міндоходів у Донецькій області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2013 року
№, яким ОСОБА_4 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 167 741,70 грн., в
тому числі, основного платежу 133 785,36
грн. та штрафних санкцій 33 956,34 грн.

Позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення прийнято з
порушенням норм чинного законодавства,
у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову
заперечували, в його задоволенні
просили відмовити, надали суду
заперечення у письмовому вигляді, в
яких зазначили, що фізичною особою
ОСОБА_4 подано декларацію про майновий
стан та доходи за 2012 рік від 30.04.2013 року
№ 130000547 та додаток 3 до податкової
декларації. Але не подано відповідних
документів, підтверджуючих
правильність визначення
інвестиційного прибутку та витрат,
пов'язаних з отриманням такого доходу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, повно, всебічно та
об'єктивно дослідивши в судовому
засіданні всі обставини справи та
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

Позивач - платник податку є фізичною
особою - резидентом, податковий номер
НОМЕР_2 отримала в ДПІ у Куйбишевському
районі м. Донецька ГУ Міндоходів у
Донецькій області.

30.04.2013 р. позивачем подано податкову
декларацію про майновий стан та доходи
фізичних осіб до ДПІ у Куйбишевському
районі м. Донецька ГУ Міндоходів у
Донецькій області. До декларації
додано:

1. Договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі МП у вигляді ТОВ
«Фірма «Кортес» від 06.09.2012 року;

2. Договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі МП у вигляді ТОВ
«Фірма «Кортес» від 04.09.2012 року;

3. Договір купівлі-продажу
(відступлення) частки у статутному
капіталі ТОВ «Хуторок» від 06.09.2012 року;

4. Договір дарування частки у
статутному капіталі ТОВ «Хуторок» від
13.04.2010 року;

5. Договір купівлі-продажу
(відступлення) частки у статутному
капіталі ТОВ «Союз 2002» від 13.04.2010 року.

В поданій декларації позивачем не
задекларовано отриманого
оподатковуваного доходу.

В додатку № 3 до зазначеної декларації
позивачем відображено в рядку 3
«Корпоративні права (інші, ніж цінні
папери)» із зазначенням найменування
операції «продаж корпоративних прав»
суму доходу, отриманого від продажу
інвестиційного активу в розмірі 1 416 470,10
грн. та суму витрат на придбання
інвестиційного активу у розмірі 1 416 470,10
грн.

Право податкової інспекції на
проведення перевірок підлягає
законодавчим обмеженням та
реалізується з дотриманням порядку,
встановленого законом.

Відповідну компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю визначає
Податковий кодекс України.

Так, згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.6 пункту 20.1. статті 20
Податкового кодексу України визначено,
що органи державної податкової служби
для здійснення функцій, визначених
податковим законодавством, мають
право: отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, у порядку, визначеному цим
Кодексом, інформацію, довідки, копії
документів (засвідчені підписом
платника податків або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності) про фінансово-господарську
діяльність, отримувані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 20.1.8 пункту 20.1.
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право під час проведення
перевірок вивчати та перевіряти
первинні документи, які
використовуються в бухгалтерському та
податковому обліку, інші регістри,
фінансову, статистичну звітність,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу
адміністративного судочинства України
принципами адміністративного
судочинства є змагальність сторін,
диспозитивність та офіційне з'ясування
всіх обставин у справі.

Принцип офіційного з'ясування всіх
обставин справи зобов'язує суд
встановити обставини справи для
забезпечення прийняття правосудного
рішення, в тому числі незалежно від
посилань чи доводів сторін.

Наказом відповідача від 26.06.2013 р. № 444 на
підставі п.п. 191.1.2, п.п. 191.1 ст. 19, п.п.20.1.4
п.20.1 ст.20, п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4., п. 78.1.
ст. 78 Податкового кодексу України
призначено документальну позапланову
невиїзну перевірку платника податку
ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_2) щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати належної суми податку на доходи
фізичних осіб до бюджету за 2012 рік.

За результатами документальної
позапланової невиїзної перевірки щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати належної суми
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету громадянки України ОСОБА_4, іпн
НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 роки,
відповідачем складено акт від 30.07.2013 р
№ 163/17-4/НОМЕР_2.

У висновках акту перевірки зазначено
наступне. Документальною позаплановою
невиїзною перевіркою встановлено
порушення вимог п.п.170.2.6., п.п.170.2.2. п.170.2
ст.170, п.164.1, ст.164, п. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, ст. 167
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження суми податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за період, що перевірявся
на суму 133 235, 40 грн.

Акт перевірки від 30.07.2013 р. №
163/17-4/НОМЕР_2 було надіслано за адресою:
АДРЕСА_1, рекомендованим листом з
повідомленням, лист повернувся до
податкового органу за закінченням
терміну зберігання

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19.09.2013 р. №
, яким повідомлено ОСОБА_4 про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування на
суму 167 741,70 грн., в тому числі основного
платежу 133 785,36 грн. та штрафних санкцій
33 956,34 грн. Під час проведення перевірки
відповідач дійшов висновку про те, що
всі кошти, отримані ОСОБА_4 за вказаними
договорами є загальним оподаткованим
доходом, з якого позивач зобов'язана
сплатити податок з доходів фізичних
осіб. До зазначеного висновку
відповідач дійшов, оскільки позивачем
не надано документів, які б
підтверджували витрати на придбання
інвестиційного прибутку.

В судовому засіданні представником
позивача надані документи, що
спростовують висновки контролюючого
органу. Так, згідно рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 16.10.2013р. по цивільній
справі 2/259/2451/13 за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про визнання удаваним договору
купівлі-продажу, визнання укладеним
договору дарування. Визнано удаваним
Договір купівлі-продажу (відступлення)
частки у статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хуторок» у розмірі
360 000,00грн., що становить 50% статутного
капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хуторок» (), укладений 6 вересня 2012 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Визнано укладеним 6
вересня 2012 року між ОСОБА_4
(дарувальником) та ОСОБА_5 (обдарованим)
Договір дарування частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хуторок», що
становить 50% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хуторок» ().

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 01.11.2013р. у цивільній
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання удаваним договору
купівлі-продажу, визнання укладеного
договору дарування частково недійсним,
визнано удаваним Договір
купівлі-продажу (відступлення) частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз 2002»,
що становить 50% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Союз 2002» (), укладений 6 вересня 2012 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, частково недійсним
укладений 6 вересня 2012 року між ОСОБА_4
(дарувальником) та ОСОБА_5 (обдарованим)
Договір дарування частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Союз 2002», що
становить 50% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Союз 2002» (), в частині обдарованого, визнавши
обдарованим ОСОБА_6.

При цьому, представник позивача
пояснила, що ОСОБА_4, укладаючи три
договори купівлі-продажу 06 вересня 2012
року з відчуження корпоративних прав
ТОВ «Хуторок», ТОВ «Союз 202», ТОВ «Фірма
«Кортес» ОСОБА_5, ОСОБА_6, грошові кошти
від них не отримувала. При укладанні
цих угод не мала наміру отримати
майнове відшкодування від свого батька
та брата. Волевиявлення позивача при
підписанні 06 вересня 2012 року договорів
купівлі-продажу було спрямоване на
передання корпоративних прав
товариств у власність, тобто на
дарування часток батькові та братові.

Згідно з п.15.1 ст.15 Податкового кодексу
України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб є отриманий резидентом
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового
кодексу України загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

У відповідності до п.п. 164.2.9. п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподаткованого платника податку
включаються доходу інвестиційний
прибуток від проведення платником
податку операцій з цінними паперами,
деривативами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні
папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2,
165.1.40 і 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього
Кодексу.

Відповідно до п.п. 170.2.1 п. 170.2 ст. 170.
Податкового кодексу України облік
загального фінансового результату
операцій з інвестиційними активами
ведеться платником податку самостійно,
окремо від інших доходів і витрат. Для
цілей оподаткування інвестиційного
прибутку звітним періодом вважається
календарний рік.

Загальний фінансовий результат
операцій з інвестиційними активами
визначається як сума інвестиційних
прибутків, отриманих платником податку
протягом звітного (податкового) року,
зменшена на суму інвестиційних
збитків, понесених платником податку
протягом такого року (абз. другий пп.
170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПКУ).

На підставі рішень Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 16.10.2013
року у справі № 2/259/2451/13 та від 01.11.2013
року у справі № 2/259/2614/2013, пояснень
представника позивача, суд дійшов
висновку, що протягом 2012 року ОСОБА_4 не
отримала дохід (інвестиційний
прибуток) від проведення операцій із
корпоративними правами ТОВ «Хуторок»,
ТОВ «Фірма «Кортес» та ТОВ «Союз 2002»,
оскільки фактично 6 вересня 2012 року
ОСОБА_4 було подаровано частки
вищевказаних товариств ОСОБА_5 (рідному
брату), ОСОБА_6 (батькові).

Згідно з ч. 1 ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

Таким чином, суд встановив, що позивач
безоплатно передала у власність ОСОБА_5
корпоративні права ТОВ «Хуторок» та
ТОВ «Фірма «Кортес», а ОСОБА_6
корпоративні права ТОВ «Союз 2002», а
отже, не отримала інвестиційний
прибуток від відчуження часток
товариств.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч. 1 ст. 72
КАС України).

Таким чином, відповідачем під час
розгляду даної справи не надано
доказів, які підтверджують
обґрунтованість та об'єктивність
висновку податкового органу за
наслідками здійснення перевірки
фізичної особи ОСОБА_4, а також доказів,
які підтверджують наявність фактів, що
свідчать порушення позивачем вимог
чинного податкового законодавства,
дійсності отримання інвестиційного
прибутку.

Враховуючи все вищевикладене,
перевіривши матеріали справи,
розглянувши доводи, викладені в позові,
а також надані відповідачем
заперечення проти позову, надавши їм
належну правову оцінку,
проаналізувавши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, суд встановив, що надані
позивачем докази - підтверджують
заявлені у позові вимоги.

Наведене свідчить про безпідставність
висновку відповідача про порушення
позивачем вимог п.п. 170.2.6., п.п. 170.2.2. п. 170.2
ст. 170, п. 164.1, ст. 164, п. 168.2. ст. 168, ст. 167
Податкового кодексу України.

А тому, оскаржуване в даній справі
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька від
19.09.2013 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 122,
158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 19 вересня 2013 року -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Куйбишевському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області № від 19 вересня 2013 року,
яким збільшено суму грошових
зобов'язань з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування на 167741,70 грн., в
тому числі, основного платежу 133 785,36
грн. та штрафних санкцій 33956,34 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 здійснені витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3354 (три
тисячі триста п'ятдесят чотири) грн. 83
коп.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 23 грудня 2013 року.

Постанова виготовлена у повному обсязі
30 грудня 2013 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Кірієнко В.О.