Справа № 2027/2а-2770/11
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2013 р.Справа № 2027/2а-2770/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі
м.Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 29.04.2011р.
по справі № 2027/2а-2770/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі
м.Харкова

про перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 07.02.2011р. звернувся до
Московського районного суду м. Харкова
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова щодо
нарахування підвищення до пенсії як
інваліду війни 3 групи в розмірі
меншому ніж 200 % мінімальної пенсії за
віком, відповідно до ч.4 ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в 2004
та 2005 роках.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Московському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок підвищення до пенсії, як
інваліда війни 3 групи, відповідно до ч.4
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни і гарантії їх
соціального захисту" в розмірі 200 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати за 2004 та 2005 роки з
компенсацією втрати частини доходів у
зв'язку із порушенням строків їх
виплати відповідно до ст. 2 Закону
України "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку із
порушенням строків їх виплати"

За наслідками розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Московського районного
суду м. Харкова від 29.04.2011р. позов
задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова за період з 01.04.2011 року
встановити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
як інваліду 3 групи в розмірі 200 %
мінімальної пенсії за віком та
провести необхідні виплати відповідно
до ч.4 ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів
війни , гарантії їх соціального
захисту».

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що оскаржувана постанова
прийнята без повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, в
порушення норм матеріального та
процесуального права, є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог за період з 01.04.2011 року
безпідставно вийшов за межі позовних
вимог.

З позовної заяви вбачається, що вимоги
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання здійснити
перерахунок підвищення до пенсії, як
інваліда війни 3 групи, відповідно до ч.4
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни і гарантії їх
соціального захисту" в розмірі 200 %
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та провести
відповідні виплати заявлені за 2004 та 2005
роки.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу про
адміністративне судочинство України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного
Кодексу кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

В ч. 2 ст. 11 Кодексу про адміністративне
судочинство України зазначено, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів дійшла до висновків, що
рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період за який позивач просить суд
захистити його права, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем
пропущено строк для звернення до
адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги щодо визнання
незаконними дій відповідача та
покладення на нього обов'язку
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по інвалідності за період 2004 та
2005 років, у зв'язку з пропуском строку
для звернення до суду, підлягають
залишенню без розгляду.

Позивач отримував підвищення до пенсії
в меншому розмірі на протязі 2004-2005
років, проте звернувся до суду за
захистом своїх прав лише у 2011 році, при
цьому не зазначив об'єктивно
непереборних обставин, що не залежали
від його волевиявлення, які потягнули
за собою пропуск строку для звернення
до суду за захистом своїх прав більше
ніж на 5 років.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
посилання позивача на ч. 2 ст. 46 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" є безпідставним, оскільки
вказана норма може бути застосована
лише до сум пенсії, що були нараховані.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що через порушення
судом норм процесуального права,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись п. 9 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 167, 195, 196,
п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м.Харкова
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 29.04.2011р. по справі №
2027/2а-2770/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м.Харкова
про перерахунок пенсії залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.