Справа № 814/864/13-а
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2013-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

16 квітня 2013 року
Справа № 814/864/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі
головуючого судді Устинова І.А.
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, доПервомайської об'єднаної
днржавної податкової інспекції
Миколаївської області Державної
податкової служби, проскасування
податкового повідомлення - рішення від
№ від 17.12.2012 року, В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся
до суду з позовом до Первомайської
об`єднаної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби
(далі-відповідач, Первомайська ОДПІ)
про скасування податкового
повідомлення - рішення від 17.12.2012 р. №
.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивач зазначив, що
висновки акту перевірки, на підставі
якого прийняте оспорюване податкове
повідомлення-рішення, не відповідає
нормам діючого законодавства, є
непідтвердженими. Податкове
повідомлення-рішення прийняте з
порушенням норм діючого законодавства.

Відповідач виклав свою позицію у
письмових запереченнях вказавши, що
оскаржуване позивачем податкове
повідомлення-рішення прийняте
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в
Первомайській районній державній
адміністрації 23.01.2001 року отримав
свідоцтво про державну реєстрацію №395,
свідоцтво замінено, номер запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
0000165. На податковому обліку
перебуває у Первомайській ОДПІ з 23.01.2001
року.

На підставі направлення на перевірку
№863/17 від 19.11.2012 року та наказу №1409 від
19.11.2012 року Первомайською ОДПІ в період
з 26.11.2012 р. по 30.11.2013 року проведено
документальну позапланову перевірку
позивача, з питань дотримання
оподаткування податком на додану
вартість по взаємовідносинах з ПП
«Фрамтранссервіс» за період з 01.10.2011 р.
по 31.10.2011 р.

За результатами проведеною
відповідачем перевірки складено акт
перевірки від 04.12.2012 року за
№4955/172/НОМЕР_2 (далі-акт), в якому
зазначені порушення податкового
законодавства, які на думку
відповідача мали місце.

Відповідно до п. 198.1, п.198.3, 198.4 ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі - ПК України) право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; Податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до ст.. 185 ПК України
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з: а) постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до ст. 188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів. До складу
договірної (контрактної) вартості
включаються будь-які суми коштів,
вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг.

На підставі акту Первомайською ОДПІ
було прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 17.12.2012
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 32648,00 грн. та нарахування
штрафу у розмірі 16324,00 грн.

В ході розгляду справи суд
встановив наступне.

Згідно письмових заперечень
представника відповідача та акту
перевірки, підставою для висновків
контролюючого органу про порушення
податкового законодавства у
правовідносинах між позивачем з його
контрагентом ПП «ТОВ «Фрамтрассервіс»,
за період, що був предметом перевірки є
твердження відповідача про
нікчемність правочинів даного
контрагента з іншими покупцями.

Згідно з реєстраційними даними видом
господарської діяльності позивача
визначено роздрібна торгівля
паливно-мастильними матеріалами.

У свого контрагента у період, який
охоплювався перевіркою, підприємець
здійснював купівлю паливо-мастильних
матеріалів. У власності позивача
перебувають дві АЗС.

ТОВ «Фрамтрассервіс» зареєстроване
виконавчим комітетом Світловодської
міської ради, свідоцтво про реєстрацію
від 02.03.2010 №0001094. Основним видом
діяльності ТОВ «Фрамтрассервіс» є
оптова торгівля паливом.

Відповідно до змісту акту,
встановлено, що податковим и органами
за місцем реєстрації зустрічна
перевірка ТОВ «Фрамтрассервіс» по
взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 не
проводилась. Висновки акту, щодо
неправомірності формування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту з податку 01.06.2011 по
31.03.2012 р. ґрунтуються на припущеннях про
неможливість здійснення господарських
операцій між сторонами.

Контролюючий орган зробив висновок про
неможливість здійснення реальних
господарських операцій між позивачем
та ТОВ «Фрамтрассервіс» на підставі
аналізу господарської діяльності
контрагента між іншими покупцями.

Також, ДПІ було зазначено, що
господарська операція між ФОП ОСОБА_1
та ТОВ «Фрамтрассервіс» є операцією
без настання реальних наслідків. В
матеріалах справи наявні податкова
накладна та видаткова накладна щодо
отримання від контрагента позивачем
паливно-мастильних матеріалів. А також
наявний договір оренди укладений між
позивачем та ТОВ «Олерон» про надання в
оренду транспортного засобу. В
матеріалах справи знаходяться
товарно-транспортна накладна, згідно
якої було перевезено паливно-мастильні
матеріали від ТОВ «Фрамтрассервіс» до
ФОП ОСОБА_1 автомобілем ТОВ «Олерон».

Крім того, суд зазначає, що
господарські операції між позивачем та
ТОВ «Фрамтрассервіс, ТОВ «Олерон» (види
діяльності: вантажний автомобільний
транспорт оптова торгівля твердим,
рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами) не суперечать
видам діяльності визначених в їх
витягах з ЄДР.

Позивач надав первинні документи, що
стосуються господарських операцій за
участю ТОВ «Фрастрассервіс», які
фактично підтверджують реальне
здійснення правочинів і досягнення
позивачем законної мети їх здійснення -
придбання на підставі
цивільно-правових угод товарів.

Також позивачем надані документи про
оприбуткування отриманого від ТОВ
«Фрастрассервіс» палива, та документи
на подальшу його реалізацію.

Документом, який підтверджує сплату
покупцем податку на додану вартість в
ціні товару, зокрема є податкова
накладна. При розгляді справи
встановлено, що видані позивачеві
контрагентом податкові накладні
відповідають вимогам діючого
законодавства і є належним доказом
правомірності формування податкового
кредиту по ПДВ по реальним
господарським операціям.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-Х11
(далі - Закон № 996) встановлено, що
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону № 996 встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити.

Таким чином, господарські операції, які
були обумовлені з боку позивача
діловою метою, мали реальний характер і
фактично виконані його контрагентом
ТОВ «Фрамтрассервіс».

Отже, позивачем при розгляді справи
було доведено, що між ФОП ОСОБА_1 та його
контрагентом існували договірні
відносини, які мали реальний характер
та реалізувалися на практиці шляхом
придбання товарів та послуг,
необхідних для здійснення
господарської діяльності підприємця
(подальшої реалізації отриманих
товарів), направленої на отримання
прибутку, що підтверджується
відповідними первинними документами,
зокрема податковими, видатковими,
товарно-транспортними накладними.

Фактично, основним документом, який
підтверджує сплату покупцем податку на
додану вартість в ціні товару, є
податкова накладна. Видана позивачеві
контрагентом податкова накладна
відповідає вимогам чинного
законодавства і є належним доказом
правомірності формування податкового
кредиту ФОП ОСОБА_1 по ПДВ по реальним
господарським операціям.

З цього випливає, що позивач діяв
виключно у відповідності до норм
діючого законодавства.

Окрім цього, відповідно ст. 204
Цивільного кодексу України
встановлено презумпцію правомірності
правочину, яка полягає у тому, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

З огляду ж на принцип персональної
відповідальності платника власне
наявність ознак фіктивного
підприємництва у діяльності
контрагенту позивача (на що відповідач
посилався в акті перевірки),
автоматично не тягне за собою
негативних наслідків для позивача у
справі. Відповідачем, в свою чергу, в
акті перевірки не доведено факту
обізнаності позивача про
недобросовісний характер діяльності
його постачальника (зокрема, про
несплату податків чи неподання
податкової звітності), а також не
подано доказів щодо нікчемності
господарських операцій, за
результатами виконання яких було
сформовано спірний податковий кредит
та віднесено до складу валових витрат
вартість виконаних робіт.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем в ході розгляду справи
правомірність винесеного податкового
повідомлення-рішення не доведено.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Судові витрати покласти на
відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158-163, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Первомайської об'єднаної державної
податкової інспекції № від 17.12.2012
року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір
сплачений згідно квитанції №3181.87.2 від
25.02.2013 року в сумі 489,73 грн. (чотириста
вісімдесят дев'ять гривень сімдесят
три копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня
проголошення/отримання постанови, якщо
протягом цього часу не буде подано
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постанови
за наслідками апеляційного
провадження.

Порядок та строки апеляційного
оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя
І. А. Устинов