Справа № 262/8688/13-а
Суддя: Лебеденко С. В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року

м. Донецьк

Пролетарський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючого
судді
Лебеден
ко С.В.

при секретарі

Коструб М.Ю.

за участі
позивача
ОСОБ
А_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ІДПС роти ДПС ВДАЇ Донецького
МУ сержанта міліції ОСОБА_2 про
визнання протиправними дій
відповідача, скасування постанови про
адміністративне правопорушення –

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом в обґрунтування якого
зазначив, що 24 листопада 2013 року
постановою в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС 1 № 252028, яку винесено відповідачем –
ІДПС роти ДПС ВДАЇ Донецького МУ
сержантом міліції ОСОБА_2, його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП, а саме – за керування
автомобілем без ввімкнутого ближнього
(дальнього) світла фар у темну добу
пори. Протокол та постанова вручались
йому на місці складання. Вважає дану
постанову від 24.11.2013 року серії ПС 1 №
252028 необґрунтованою, посилаючись на
ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП та п. 2.7 «Інструкції
з оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення»,
затвердженої Наказом МВС України № 185
від 22.02.2001 року. Позивач зазначив, що
обставини, викладені у протоколі про
адміністративне правопорушення серії
АБ 2 № 436998 від 24.11.2013 року не
відповідають дійсним обставинам
справи, оскільки фактично 24.11.2013 року
він зі своєю жінкою ОСОБА_3 та знайомими
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхав по особовим
справам на своєму автомобілі Мітсубісі
та був зупинений інспектором ІДПС роти
ДПС ВДАЇ Донецького МУ сержантом
міліції ОСОБА_2 в м. Донецьку по пр.
Ілліча, навпроти житлового будинку №
19-А. Вказане в протоколі та в постанові
правопорушення, а саме – керування
автомобілем без ввімкнутого ближнього
(дальнього) світла фар у темну пору
доби, що було підставою для складання
протоколу про адміністративне
правопорушення, він не скоював, що може
бути підтверджено показаннями свідків.
Просив визнати протиправними дії
відповідача щодо накладення на нього
адміністративного стягнення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП про
адміністративне правопорушення у виді
штрафу у розмірі 425 гривень, скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
закрити провадження в справі про
адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, надавши пояснення
аналогічні тим, що викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлявся
належним чином. (а.с. 13).

Суд, заслухавши пояснення позивача,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку про
таке.

24 листопада 2013 року відносно позивача
складений протокол серії АБ 2 № 436998 про
адміністративне правопорушення,
згідно якого, водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем Мітсубісі, номерний знак
НОМЕР_1 у темну пору доби, рухався з не
ввімкненим (ближнім, дальнім) світлом
фар, за що передбачена
відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
(а.с. 5).

Також 24.11.2013 року була винесена
постанова по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 252028, згідно якої на ОСОБА_1
накладено стягнення у виді штрафу в
сумі 425 гривень за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП. (а.с. 6).

Згідно зі ст. 9 КпАП України,
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна вина (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права и свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України № 185 від 22.02.2001 року затверджена
Інструкція з оформлення матеріалів про
адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.2.7 даної Інструкції,
до протоколу долучаються матеріали, що
підтверджують факт вчинення
адміністративного правопорушення
(рапорти посадових осіб, заяви,
пояснення правопорушників,
потерпілих, свідків правопорушення,
протоколи виявлення, знищення тощо).

Складений відносно позивача ОСОБА_1
протокол, не містить зазначення які
саме пункти Правил дорожнього руху
України, порушив позивач. Крім того, в
протоколі не зазначені свідки, які за
твердженням позивача, були присутні в
його автомобілі. Дані свідки не були
допитані, відповідно їх пояснення не
долучені до протоколу про
адміністративне правопорушення.
Будь-які інші докази вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, зазначеного в
протоколі, також не надані.

Згідно зі ст. 251 КпАП України, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
показав, що 24 листопада 2013 року їхав в
автомобілі Мітсубісі під керуванням
водія ОСОБА_1. Вони здійснювали рух по
пр. Ілліча в м. Донецьку, були зупинені
працівниками ДАЇ та відносно водія був
складений протокол про
адміністративне правопорушення за рух
без ввімкненого світла фар. Однак,
перед початком руху ОСОБА_1 включив
ближнє світло фар, а виключив їх, коли
вже був зупинений правниками ДАЇ та
відповідно не вчинював
адміністративного правопорушення,
зазначеного в протоколі.

Свідок ОСОБА_5 дав суду показання,
аналогічні показанням свідка ОСОБА_4.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем не надано беззаперечних
доказів про вчинення ОСОБА_1
правопорушення про адміністративне
правопорушення.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 10, 11, 33, 34, 35, 122, 171-2, 276, 280, 287, 288, 289,
291, 293 КпАП України, ст.ст. 17, 18, 19 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІДПС роти ДПС
ВДАЇ Донецького МУ сержанта міліції
ОСОБА_2 про визнання протиправними дій
відповідача, скасування постанови про
адміністративне правопорушення –
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії відповідача
щодо накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення,
передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення у
виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Постанову серії ПС 1 № 252028 від 24.11.2013
року по справі про адміністративне
правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по
ст. 122 ч. 2 КУпАП – скасувати,
провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закрити.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 24 грудня 2013 року. Постанова
буде виготовлена в повному обсязі 27
грудня 2013 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 171-2 КАС
України постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя

С.В.
Лебеденко