Справа № 812/10490/13-а
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 січня 2014 рокуЛуганськ№ 812/10490/13-а

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Шембелян В.С.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області до ОСОБА_1
про стягнення недоїмки по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1654,20 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2013 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області (далі -
УПФУ в м. Брянці Луганської області) до
ОСОБА_1 про стягнення недоїмки по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1654,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у
виконавчому комітеті Брянківської
міської ради та в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Брянці як
суб'єкт підприємницької діяльності
01.09.2000р.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати у встановлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду України не пізніше,
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення базового звітного періоду.

Позивач зазначив, що в порушення
вказаних норм Закону фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 не сплачує страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим
станом на 02.12.2013 утворилась
заборгованість по внескам за період з
01.07.2010 по 31.12.2010 в сумі 1654,20 грн.

Згідно ст. 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» управлінням Пенсійного
фонду України в м. Брянці Луганської
області ОСОБА_1 було направлено вимогу
№Ф - 515 від 08.10.2012 про сплату боргу на
загальну суму 1654,20 грн.

На підставі викладеного, позивач
просив стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області недоїмку
по сплаті внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1654,20 грн.

Ухвалою суду від 19 грудня 2013 року у
справі відкрито скорочене провадження.
Копію ухвали про відкриття провадження
у справі було направлено на адресу
відповідача 20 грудня 2013 року.

Згідно із пунктом другим частини 5
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України. справа повинна
бути розглянута у порядку скороченого
провадження не пізніше трьох днів - у
разі якщо протягом семи днів з дня
закінчення строку, передбаченого
частиною третьою цієї статті, до суду
не надійшло заперечення відповідача та
за умови, що справа не розглядається
судом за місцезнаходженням
відповідача.

21 грудня 2013 року відповідач отримав
копію ухвали про відкриття скороченого
провадження, про що свідчить його
особистий підпис на повідомленні про
вручення поштового відправлення. В
строк, установлений частиною 3 статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідачем не
подано до суду заяви про визнання
позову або заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суддя
виходить з наступного.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований виконавчим комітетом
Брянківської міської ради 01 вересня 2000
року, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи (а.с. 7).

Відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058
(далі - Закон №1058) (в редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин), відповідач є платником
страхових внесків (страхувальником) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області.

Згідно із пунктом 6 частини 2 статті 17
Закону України від 09 липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин) відповідач повинен
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності у платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями зі сплати
страхових внесків зобов'язань із
сплати податків, інших обов'язкових
платежів, передбачених законом, або
зобов'язань перед іншими кредиторами
зобов'язання із сплати страхових
внесків виконуються в першу чергу і
мають пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

Частиною 6 статті 20 Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для відповідача є
календарний місяць.

Відповідно до статті 106 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»(в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин):

- суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

- територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

- протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

- страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

- у разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

- строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач має заборгованість по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, яка утворилася станом на
02.12.2013 за період з 01.07.2010 по 31.12.2010 у сумі
1654,20 грн., що підтверджується карткою
особового рахунку (а.с. 4).

Матеріалами справи підтверджується, що
позивачем було направлено відповідачу
вимогу про сплату боргу від 08.10.2012 № Ф-515
на суму недоїмки 1654,20 грн., конверт з
якою повернувся на адресу позивача із
позначкою «за закінченням терміну
зберігання» (арк. справи 5-6).

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою УПФУ від 27.09.2010 № 21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 № 994/18289 вимога
вважається надісланою (врученою)
фізичній особі, якщо її вручено
особисто такій фізичній особі або її
законному представникові чи
надіслано листом на її адресу за
місцем проживання або останнього
відомого її місця перебування
(проживання) з повідомленням про
вручення за порядком оформлення
зазначених поштових відправлень,
установленим Кабінетом Міністрів
України.

Якщо платник на день надсилання йому
органом Пенсійного фонду вимоги не
повідомив в установленому порядку
про зміну місцезнаходження (місця
проживання), вимога вважається
належним чином врученою навіть у разі
її повернення як такої, що не знайшла
адресата.

У разі коли не можливо вручити
платнику єдиного внеску вимогу поштою
в зв'язку з відсутністю його за
місцезнаходженням (відсутністю
службових осіб платника єдиного
внеску за його місцезнаходженням),
відмовою службових осіб платника
єдиного внеску прийняти вимогу,
вимога вважається врученою платнику
єдиного внеску у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Враховуючи викладене, суд вважає
вимогу про сплату боргу від 08.10.2012 № Ф-515
на суму недоїмки 1654,20 грн. належним
чином врученою.

Доказів оскарження вимоги про сплату
боргу або сплати заборгованості суду
не надано.

Оскільки відповідач у добровільному
порядку заборгованість по сплаті
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
1654,20 грн. не сплатив, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач від
сплати судового збору звільнений,
судові витрати у цій справі не
підлягають стягненню з відповідача,
оскільки у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
105, 158-163, Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області до ОСОБА_1
про стягнення недоїмки по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1654,20 грн. -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області недоїмку
по сплаті внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 01.07.2010 по 31.12.2010
у сумі 1654,20 грн. (одна тисяча шістсот
п'ятдесят чотири гривні 20 коп.).

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною і підлягає негайному
виконанню.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, судове
рішення апеляційної інстанції по такій
справі є остаточним і оскарженню не
підлягає.

Суддя
В.С. Шембелян