Справа № 810/3080/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Скрипки І.М.
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2013 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Фастові та Фастівському
районі Київської області на постанову
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 09 липня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просила: визнати протиправною та
скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області про сплату боргу №Ф442 від 17
травня 2013 року; зобов'язати відповідача
припинити нарахування їй єдиного
соціального внеску, як особі, яка є
пенсіонером за віком.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач вказує на те, що
ввідповідачем в порушення положень ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
здійснено нарахування їй єдиного
внеску. Позивач вказує на те, що вона є
пенсіонером за віком та звільнена від
сплати єдиного внеску.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 09 липня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить дану
постанову скасувати та закрити
провадження у даній справі,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги,
відповідач вказує на те, що пільги,
передбачені ст.4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» поширюються на
пенсіонерів за віком, які досягли
пенсійного віку, визначеного Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Позивач не є таким пенсіонером, тому
вказані пільги на неї не поширюються.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області як пенсіонер за
віком, підтвердженням чого є копія
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1.

Позивач з 20 жовтня 1995 року
зареєстрована як фізична особа -
підприємець, про що свідчить копія
свідоцтво про державну реєстрацію
серії НОМЕР_2.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області 17 травня 2013 року
позивачу направлено вимогу №Ф442,
відповідно до якої позивач зобов'язана
сплатити 1197,03 грн. єдиного внеску, сума
якого визначена станом на 22 квітня 2013
року.

Не погоджуючись з такою вимогою,
позивач звернулась до суду з даним
адміністративним позовом.

Частково задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції зазначив, що відповідачем
зроблено помилковий висновок про те, що
позивач не має пільги по сплаті єдиного
внеску, передбаченого ст.4 Управління
Пенсійного фонду України у м.Фастові та
Фастівському районі Київської області,
оскільки позивач є пенсіонером за
віком. Чинним законодавством не
передбачено обмеження даної пільги
щодо пенсіонерів за віком, які мають
право на таку пенсію раніше
встановленого Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», тобто на пільгових
умовах.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіологічного контролю, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи фотокопією посвідчення серії
НОМЕР_3, з огляду на що має право вийти
на пенсію раніше віку, встановленого
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Проте, ця обставина не
спростовує того факту, що позивач
вийшов на пенсію саме за віком, хоча і
на пільгових умовах.

Колегія суддів звертає увагу, що
знижений граничний вік виходу на
пенсію осіб, які підпадають під дію
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», не є підставою для
висновку про виплату пенсії позивачу з
інших підстав і вона є пенсіонером в
розумінні визначення поняття
«пенсіонер», яке наведено у Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

А тому на позивача як на пенсіонера за
віком у розумінні норм наведеного
Закону поширюються положення ч. 4 ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
посилання відповідача на те, що до
позивача не може бути застосовано
положення ч. 4 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
державне соціальне страхування»,
оскільки позивач не досяг 60-річного
віку, є безпідставними, - а тому вимога
про сплату боргу від 17 травня 2013 року
№Ф442 зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування є протиправною
та підлягає скасуванню.

Що стосується вимог
адміністративного позову про
зобов'язання відповідача припинити
нарахування позивачу єдиного внеску не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ст.2 КАС
України завданнями адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Тобто, захисту в
порядку адміністративного судочинства
підлягають вже порушенні права особи у
сфері публічно-правових відносин.
Захист прав особи на майбутнє є не
можливим.

Тому в задоволенні адміністративного
позову щодо зобов'язання відповідача
припинити нарахування позивачу
єдиного внеску слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про
необґрунтованість адміністративного
позову та про необхідність відмовити в
його задоволенні.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 09 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.