Справа № 822/4421/13-а
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4421/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріБачку А.М. за
участі:представника позивача: Лисенка
П.І., представника відповідача: Ланчук
Т.В.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Приватного
підприємства "Енергоремонт" до
Нетішинського відділення Славутської
об'єднананої державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Енергоремонт"
звернулося до суду з позовом до
Нетішинського відділення Славутської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
недійсним та скасування податкового
повідомлення-рішення № та
№ від 07 травня 2013 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем під час проведення
позапланової виїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2012 року по
31.12.2012 року, зроблені висновки щодо
заниження податку на прибуток за 2012 рік
на 30188,00 грн., а також заниження податку
на додану вартість за листопад 2012 року
на 28750,00 грн.

Позивач вважає висновки податкового
органу безпідставними та
необґрунтованими, такими, що не
відповідають нормам чинного
законодавства та фактичним обставинам,
а є суб'єктивними припущеннями
перевіряючих та не підтверджені
доказами.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнала, надала суду письмові
заперечення, де зазначається, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті відповідно до вимог
чинного законодавства.

Крім того, вважає, що згідно наданих під
час перевірки документів не
підтверджується фактичне здійснення
господарських операцій по придбанню
робіт у ТОВ "Симплекс Буд", так як
відомості, які у них містяться не
відповідають дійсності. Вказує, що у
ТОВ "Симплекс Буд" відсутні основні
фонди, технічний персонал, виробничі
активи, складські приміщення,
транспортні засоби та інші умови для
ведення господарської діяльності, що
свідчить про відсутність реальності
здійснення операцій з придбання та
поставки товарів/робіт по угодах,
укладених з постачальниками та
покупцями. Зазначає, що перевіркою
наведено достатньо доказів, що
операція з придбання ПП "Енергоремонт"
робіт у ТОВ "Симплекс Буд" не мала
реального характеру та позбавлена
ділової мети, а тому з зазначених
підстав у задоволенні позовних вимог
просила відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позов слід задовольнити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач - ПП
"Енергоремонт" ()
перебуває на податковому обліку в
органах ДПС з 04.12.2002 року та є платником
ПДВ.

На підставі направлень від 22.04.2013 року
№161, №162, №163 та відповідно до наказу
Славутської ОДПІ від 17.04.2013 року №492 -
проведена позапланова виїзна
перевірка ПП "Енергоремонт" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2012 р. по 31.12.2012р.

За результатами перевірки був
складений Акт №4349/22/32052374 від 15.05.2013 року
про результати позапланової виїзної
перевірки ПП "Енергоремонт" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.10.2012 р. по 31.12.2012р. В даному Акті
зафіксовано порушення ПП
"Енергоремонт" пп.14.1.81 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.
44.6 ст.44., пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.1 ст.137,
п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, пп.150.1 ст.150
ПКУ від 02.12.2010 р. 2755-УІ, в результаті чого
занижено податок на прибуток за 2012 рік
на загальну суму 30188,00 грн. та порушення
п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.7 ст.201 ПКУ в
результаті чого підприємством
занижено ПДВ за листопад 2012 року, що
підлягає сплаті до бюджету всього на
суму 28750,00 грн.

На підставі даного Акту Славутською
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області було винесено
податкові повідомлення рішення:

- від 07.05.2013 р. №, яким збільшено
суму грошових зобов'язань за платежем
податок на додану вартість в сумі 35937,50
грн., в т. ч. за основним платежем 28750,00
грн. та штрафними санкціями 7187,50 грн.

- від 07.05.2013 р. № , яким збільшено
суму грошових зобов'язань за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств в сумі 45282,00 грн., в т. ч. за
основним платежем 30188,00 грн. та
штрафними санкціями 15094,00 грн.

Не погоджуючись із даними податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
оскаржує їх в судовому порядку.

Судом встановлено, що висновки ОДПІ
щодо прийнятих податкових
повідомлень-рішень від 07.05.2013 року
№ та № базуються на тому, що
на підставі наданих на перевірку
документів зроблено висновки, що ПП
"Енергоремонт" проведено лише
документальне оформлення
господарських операцій з придбання
робіт у ТОВ "Сімплекс Буд". Фактично
такі операції не здійснювались в межах
господарської діяльності суб`єктів
господарювання та не мали реального
товарного характеру.

В ході перевірки встановлено, що за
даними Акту від 15.03.2013 року № 210/2210/34574472
ДПІ в Дарницькому районі м. Києва про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Сімплекс Буд" за період
вересень 2011 року - січень 2013 року ТОВ
"Сімплекс Буд" перебуває на обліку в
ДПІ в Дарницькому районі м. Києва.
Засновник, директор та головний
бухгалтер - ОСОБА_6. Чисельність
працюючих згідно звіту по формі 1ДФ-1
чол. Свідоцтво платника податків
анульоване 31.03.2013 року з ініціативи
податкового органу.

При дослідженні взаємовідносин ТОВ
"Сімплекс Буд" встановлено, що між
позивачем та ТОВ "Сімплекс Буд"
укладено договір про надання послуг
від 29.09.2012 року №2009 щодо пошуку
персоналу та погодження комерційних
пропозицій з послуг по ремонту
гідроспоруд.

30.11.2012 року згідно акту здачі-приймання
робіт (надання послуг) №301113 та
податкової накладної № 301113 від 30.11.12р.
ТОВ "Сімплекс Буд" виконано роботи з
профілактичного ремонту гідроспоруд
на суму 172500 грн. Надано копії платіжних
доручень та банківських виписок що
підтверджують оплату позивачем
отриманих від ТОВ "Сімплекс Буд"
підрядних робіт.

Суд зазначає, що в судовому засіданні
директор ПП "Енергоремонт" Лисенко П.І.
стосовно дати складання Акту №301116
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 30.11.2011 року пояснив, що особою, яка
проводила оформлення даного акту було
допущено технічну помилку в даті
підписання Акту. Відтак, датою
складання Акту №301116 здачі-прийняття
робіт (надання послуг) слід вважати
30.11.2012 року. Доказами даної обставини є
доводи в судовому засіданні директора
ПП "Енергоремонт" та первинні
бухгалтерські документи, що
підтверджують проведення послуг з
профілактичного ремонту гідроспоруд у
вказаний період.

Також суду надано ряд документів на
підтвердження реальності здійснення
даної господарської операції, а саме:

- договір субпідряду №07-ДВ/09-сп від
12.01.2009 року на виконання позачергових
заходів по відновленню і консервації
об'єктів БНС-3;

- наказ ПП "Енергоремонт" №13 від 01.03.2012
року "Про оформлення заявки",
відповідно до якого громадянам ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
надавався дозвіл на прохід на
територію блоку №3 ХАЕС по паспортах;

- акт № 1020.С-БНС-3 від 06.04.2011 року щодо
встановлення факту аварійного зриву
тимчасової глушки на роз'ємі основного
насосу третьої аванкамери, що призвело
до повного заповнення водою машинного
залу БНС-3 водою;

- акт №3КС.0191.ТА-12 від 14.12.2012 року, щодо
виконання обстеження БНС-3.

Відповідно до п. 198.1, п. 198.2 ст. 198
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
відповідно до пункту 198.3 ст. 198 ПК
України складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

А згідно з пунктом п. 198.6 ст. 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" фінансова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий примірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку. Частиною 1 ст. 9 зазначеного
Закону передбачено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Також суд звертає увагу на той факт, що
податковий орган в Акті перевірки
робить посилання на результати
перевірок третіх осіб, а саме: Акт від
15.03.2013 року №210/2210/34574472 ДПІ в
Дарницькому районі м. Києва про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Сімплекс Буд" за період
вересень 2011 року - січень 2013 року.

Суд вважає доводи відповідача
безпідставними, оскільки на час
здійснення господарських операцій та
на даний час ТОВ "Сімплекс Буд" (код
34574472) перебуває в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців із зазначенням
місцезнаходження: 02099, м.Київ,
Дарницький р-н, вул. Бориспільська 9,
корпус 61. Станом на дату укладання
договорів та передачі товару до ЄДР
були також внесені відомості щодо
керівника підприємства, його підписом
засвідчені первині документи на
поставку товарів від цього
контрагента. ТОВ "Сімплекс Буд" було
належним чином зареєстроване,
перебувало на податковому обліку, мало
свідоцтво платника ПДВ, жодних
відомостей про стан та види діяльності,
які суперечили б чинному законодавству
України, в публічно доступних реєстрах
не було.

Стосовно наданого відповідачем
висновку №291 від 12.04.2013 року експерта
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
СТКЗР Білоцерківського МВ щодо
виконання підпису від імені директора
ТОВ "Сімплекс Буд" ОСОБА_6 іншою особою,
суд зауважує наступне.

Суд критично ставиться до посилань
відповідача на даний висновок, як на
належний доказ у даній справі, оскільки
документами, які були об'єктом даного
дослідження, не мають жодного
відношення до справи. Договір між
позивачем та ТОВ "Сімплекс Буд" про
надання послуг від 29.09.2012 року №2009 та
інші первинні документи щодо
взаємовідносин із ПП "Енергоремонт" на
дослідження не направлялися. Відтак
судом висновку №291 від 12.04.2013 року
експерта Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
СТКЗР Білоцерківського МВ до уваги не
береться як доказ.

Відповідно суд не бере до уваги
посилання відповідача на той факт, що
31.03.2013 року у ТОВ "Сімплекс Буд"
анульовано Свідоцтво платника
податків з ініціативи податкового
органу, оскільки господарські операції
з даним контрагентом здійснювалися у
період вересень - грудень 2012 року.

Статтею 18 Закону України від 15 травня
2003 року № 755-ІV "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" установлено
нижченаведене. Якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, вони вважаються достовірними і
можуть бути використані у спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін. Якщо відомості, що
підлягають внесенню до цього реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коли вона знала або могла
знати про те, що такі відомості є
недостовірними.

За таких обставин позивач, як покупець
товару та послуг, не може нести
відповідальність ні за несплату
податків його контрагентом, ні за
можливу недостовірність відомостей
про них, наведених у зазначеному
реєстрі. (Зазначена позиція
підтримується ВАСУ - Ухвала від 07.03.2013р.
по справі №К/9991/61306/11, Ухвала від 29.05.2013р.
по справі №К-58413/09).

Відповідно до рішення Європейського
суду з прав людини від 09.01.2007 року у
справі "Інтерсплав проти України", якщо
державні органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку.
Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає
правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагентом.

Суд не приймає до уваги висновки
відповідача щодо відсутності
фактичного здійснення господарських
операцій між позивачем та контрагентом
ТОВ "Сімплескс Буд", оскільки на
підтвердження реальності такої
господарської операції позивачем суду
надано ряд належним чином завірених
копій первинних бухгалтерських
документів, оформлених належним чином,
з дотриманням вимог, визначених чинним
законодавством України, що свідчить
про правомірність формування
податкового кредиту.

Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи
відповідача щодо нікчемності договору,
укладеного між позивачем та ТОВ
"Симплекс Буд" та відсутності реальних
наслідків його виконання.

З 01 січня 2011 року набули чинності зміни,
внесені до Цивільного кодексу України,
зокрема частину першу статті 203
викладено у новій редакції та
доповнено частиною третьою статтю 228.
Так, із набуттям чинності зазначеними
змінами, податкові органи не повинні
посилатися на нікчемність правочинів
та господарських зобов'язань платників
податків відповідно до частин 1 та 2
статті 228 ЦК України як на правову
підставу для донарахування податкових
зобов'язань.

За таких умов, органи державної
податкової служби зобов'язані виключно
у судовому порядку на підставі частини
3 статті 228 ЦК України чи статті 207
Господарського кодексу України
доводити недійсність правочинів, які,
на їх думку, укладені платниками
податку з метою, яка завідомо суперечна
інтересам держави та суспільства і
полягає в ухиленні від оподаткування.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
(надалі - ЦК України) передбачено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтями 204, 205 ЦК України встановлено,
що правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом.

Підставою недійсності правочину за
змістом ст. 215 ЦК України є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин).

В ході судового розгляду судом не
встановлено та не доведено
відповідачем невідповідності змісту
договору, укладеного між позивачем та
його контрагентом вимогам цивільного
законодавства.

Судом також не встановлено та не
доведено відповідачем, що укладаючи
зазначений договір, сторони діяли з
метою, яка суперечить інтересам
держави та суспільства.

Натомість, досліджені судом докази
свідчать про те, що сторони договору:
позивач та його контрагент - ТОВ
"Сімплекс Буд" не лише вчинили всі дії,
необхідні для забезпечення реального
виконання правочину, а й виконали його.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Сукупність досліджених та
встановлених судом обставин,
перевірених доказами, свідчить про те,
що господарські операції з ТОВ
"Сімплекс Буд" протягом 2012 року дійсно
відбувались, призвели до настання
реальних правових наслідків, зміни
майнового стану сторін угоди,
підтверджені належними доказами, тому
висновки податкового органу, викладені
у акті перевірки, є необґрунтованими, а
отже відсутні правові підстави для
донарахування податкового
зобов'язання.

З огляду на викладені норми
відповідачем не доведено
правомірність спірних податкових
повідомлень-рішень, а отже позовні
вимоги позивача про визнання їх
протиправними та скасування слід
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Разом з тим згідно з ч.3 ст.4 Закону
України "Про судовий збір" під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Судом встановлено, що подаючи позовну
заяву до суду, позивач сплатив судовий
збір на загальну суму 812,19 грн., тобто 10%
розміру ставки судового збору. Дана
сума підтверджується квитанцією №641075
від 20.11.13р. Решту суми судового збору,
тобто 90% розміру ставки судового збору
в сумі 908,31 грн., слід стягнути з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Славутської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області від 07.05.2013 року №, №.

Присудити на користь Приватного
підприємства "Енергоремонт" () судові витрати в сумі 812 (вісімсот
дванадцять) грн. 19 коп., підтверджені
квитанцією №641075 від 20.11.2013 року, які
підлягають обов'язковому стягненню
органами Державної казначейської
служби України із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Стягнути судовий збір у сумі 908
(дев'ятсот вісім) грн. 31 коп. шляхом їх
безспірного списання із рахунку
Нетішинського відділення Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області в
Державний бюджет України (рахунок
отримувача 4002, отримувач: УДКСУ у
м. Хмельницькому, , банк
отримувача: ГУДКСУ у Хмельницькій
області, код банку (МФО) 815013,
призначення платежу *;101; судовий збір;
35173158; пункт, за яким сплачується
судовий збір).

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30
грудня 2013 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак