Справа № 2а-12536/10/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/18667/11

№ К/9991/18667/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.12.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2011

у справі № 2а-12536/10/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м. Києва

третя особа: Головне управління
державного казначейства України у м.
Києві

про зобов'язання направити розрахунок
надміру сплаченого податку та
повернути надміру сплачений податок,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03.12.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2011,
відмовлено у задоволенні позову.

Судові рішення вмотивовані висновком
судів про те, що кредитний договір від
09.04.2010 № 014/0398/2/13233, за яким позивачу
надаються грошові кошти для придбання
облігацій, не є іпотечним житловим
кредитом у розумінні пункту 1.5 статті 1
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а відтак, у позивача не
виникло право, передбачене статтею 10
цього Закону, на включення до
податкового кредиту частини суми
процентів, сплачених ним протягом 2009
року за цим кредитним договором.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позову, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема, норм
Закону України «Про іпотеку».

Відповідач заперечення на касаційну
скаргу суду не надав.

Третя особа надала суду заперечення на
касаційну скаргу, у яких просить у
задоволенні касаційної скарги
відмовити, а постановлені у справі
судові рішення залишити без змін.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 31 березня 2010 року
уповноваженою особою ОСОБА_4 від імені
останнього подано до ДПІ у Дарницькому
районі м. Києва декларацію про доходи,
одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року,
та додатки № 1 "Перелік сум витрат, що
включаються до складу податкового
кредиту" і № 2 "Розрахунок сум податку з
доходів фізичних осіб, що підлягає
поверненню платнику податку або сплаті
до бюджету, у тому числі у зв'язку з
нарахуванням податкового кредиту" до
неї. Заявою від 31 березня 2010 року до ДПІ
надані додаткові документи, зокрема,
копії кредитного договору від 9 квітня
2008 року № 014/0398/2/13233 і договору іпотеки
від 9 квітня 2008 року № 014/0398/2/13233, копії
документів, які підтверджують сплату
відсотків у 2009 році за зазначеним
кредитним договором, а також заяву від
31 березня 2010 року щодо визначення
основного місця проживання, разом із
копією договору про участь у
будівництві від 4 квітня 2008 року №
К-03/2/067 та додаткової угоди № 1 до нього
від 9 квітня 2008 року (а.с. 19-68).

ДПІ у Дарницькому районі м. Києва
листом від 18 травня 2010 року № 17129/Н/17-119
відмовила у нарахуванні податкового
кредиту на частину суми процентів за
іпотечним кредитом, мотивуючи тим, що
кредит має бути видано на придбання
(будівництво) житла, яке приймається
кредитором у заставу, а визначення
такого житла як основне місце
проживання платника повинно вчинятися
шляхом реєстрації у паспорті; крім
того, будівництво житла не завершено
(а.с. 69-70).

Згідно із пунктом 1.16 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб"
податковий кредит - сума (вартість)
витрат, понесених платником податку -
резидентом у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг) у резидентів -
фізичних або юридичних осіб протягом
звітного року (крім витрат на сплату
податку на додану вартість та
акцизного збору), на суму яких
дозволяється зменшення суми його
загального річного оподатковуваного
доходу, одержаного за наслідками
такого звітного року, у випадках,
визначених цим Законом.

Підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 цього
Закону передбачено, що платник податку
має право включити до складу
податкового кредиту звітного року
частину суми процентів (комісій,
винагороди) за іпотечним житловим
кредитом, договором оренди житла з
викупом або фінансового лізингу житла,
сплачених платником податку, що
розраховується за правилами,
визначеними статтею 10 цього Закону.

За визначенням пункту 1.5 статті 1 цього
ж Закону іпотечний житловий кредит -
фінансовий кредит, що надається
фізичній особі, товариству
співвласників квартир або житловому
кооперативу строком не менше п'яти
повних календарних років для
фінансування витрат, пов'язаних з
будівництвом або придбанням квартири
(кімнати) або житлового будинку (його
частини) (з урахуванням землі, що
знаходиться під таким житловим
будинком, чи присадибної ділянки), які
надаються у власність позичальника з
прийняттям кредитором такого житла
(землі, що знаходиться під ним, чи
присадибної ділянки) у заставу.

Згідно із пунктом 10.1 статті 10 вказаного
Закону платник податку - резидент має
право включити до складу податкового
кредиту частину суми процентів за
іпотечним житловим кредитом, наданим
позичальнику як у національній, так і в
іноземній валютах, фактично сплачених
протягом звітного податкового року.
Таке право виникає у разі, якщо за
рахунок такого іпотечного житлового
кредиту будується чи придбається
житловий будинок (квартира, кімната),
визначений таким платником податку як
основне місце його проживання.

Судом першої інстанції на підставі
наданих доказів встановлено, що 04
квітня 2008 року ТОВ «Будівельна
компанія «Міськжитлобуд» (далі - ТОВ
«БК «Міськжитлобуд») з однієї сторони
та ОСОБА_4 (Інвестор) з другої сторони
уклали письмовий договір № К-03/2/067 про
участь у будівництві, згідно з яким у
зв'язку із випуском ТОВ «БК
«Міськжитлобуд» цільових
безпроцентних облігацій та права
Інвестора отримати такі облігації у
власність, ТОВ «БК «Міськжитлобуд»
зобов'язується передати Інвестору у
власність квартиру АДРЕСА_1 шляхом
погашення Лота Інвестора (8690 шт.
іменних, цільових, безпроцентних
облігацій), а Інвестор зобов'язується в
порядку та строки, визначені цим
договором та Інформацією про випуск,
набути право власності на Лот та
пред'явити ТОВ «БК «Міськжитлобуд» Лот
до погашення (а.с. 28-36).

Згідно із розділом 4 "Строки" цього
договору Інвестор зобов'язується
пред'явити ТОВ «БК «Міськжитлобуд» Лот
до погашення у період з 1 липня 2009 року
по 30 вересня 2010 року включно (можливе
дострокове погашення), а ТОВ «БК
«Міськжитлобуд»зобов'язується
передати квартиру у власність
Інвестора з моменту пред'явлення Лота
до погашення 30 вересня 2010 року включно.

04 квітня 2008 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами «Акерс Інвест»
(Продавець) через Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Дельта-Брок» (Повірений
Продавця) та ОСОБА_4 (Покупець) уклали
письмовий договір № Б-037/01/63/07
купівлі-продажу облігацій, згідно з
яким Продавець зобов'язується передати
у власність Покупця цінні папери
(іменні, цільові, безпроцентні
облігації) - Лот, а Покупець
зобов'язується прийняти у власність
Лот та оплатити його в порядку та на
умовах, визначених цим договором (а.с.
39-44).

Відповідно до умов зазначеного
договору купівля Лоту здійснюється
Покупцем за рахунок власних коштів
(п.1.4); остаточна ціна договору на момент
його укладання складає 1166719,40 грн (пп.
4.1.2); Покупець зобов'язується оплатити
Лот у безготівковій формі шляхом
перерахування коштів в національній
валюті України з власного рахунку на
поточний рахунок Продавця протягом 5-ти
робочих днів з моменту укладення цього
договору, а Продавець зобов'язаний
передати Покупцю Лот протягом 5-ти
робочих днів з моменту здійснення
Покупцем повної оплати Лота відповідно
до умов цього договору (п. 3.1, п. 4.2, розд.
5).

Вказані договори положень стосовно
застави майна (у т.ч. іпотеки) не
містять.

У зв'язку із прийняттям Відкритим
акціонерним банком «Ерсте Банк» (далі -
ВАТ «Ерсте Банк») рішення про надання
ОСОБА_4 (Покупцеві) кредиту для
часткової оплати вартості Лоту,
Продавець, Покупець та Повірений
Продавця домовилися про залучення ВАТ
«Ерсте Банк» як третьої особи до
відносин, що оформлені зазначеними
вище договорами та укладено додаткові
угоди від 9 квітня 2008 року до них: № 1 - до
договору про участь у будівництві №
К-03/2/067 та №1- до договору
купівлі-продажу облігацій № Б-037/01/63/07
(а.с. а.с. 37, 38, 43, 44).

09 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк»
(Кредитор) і ОСОБА_4 (Позичальник)
укладено кредитний договір № 014/0398/2/13233,
предметом якого є надання Позичальнику
кредиту у сумі 200000,00 дол. США,
призначених для придбання об'єкта
кредитування - цільових облігацій
серії «L», у кількості 8690 штук,
емітованих ТОВ «БК «Міськжитлобуд»,
відповідно до договору купівлі-продажу
облігацій № Б-037/01/63/07 від 4 квітня 2008
року (Лот) та цільових облігацій серії
"Р" у кількості 1 штуки, емітованих ТОВ
«БК «Міськжитлобуд», відповідно до
договору купівлі-продажу облігацій №
Б/040/05/9607 від 04 квітня 2008 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «Ніка інцест» та
Позичальником (а.с. 45-56).

Кредитний договір наданий на умовах
його забезпечення, зокрема,
двокімнатною квартирою за адресою:
АДРЕСА_1, та паркомісцем за адресою:
АДРЕСА_2, право власності на які
Позичальник набуде у майбутньому. (п.3.1.
та п. 3.6).

Згідно із п. 5.1 цього кредитного
договору Позичальник зобов'язується
використати кредит на зазначені у
ньому цілі, тобто на купівлю зазначених
облігацій.

09 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк»
(Іпотекодержатель) і ОСОБА_4
(Іпотекодавець) укладено нотаріально
засвідчений договір іпотеки № 014/0398/2/,
яким забезпечуються вимоги
Іпотекодержателя, що витікають з
кредитного договору від 09 квітня 2010
року № 014/0398/2/13233. Предметом іпотеки за
цим договором є майнові права на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
будівництво якої не завершено (а.с. 63-68).

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановивши, що за рахунок грошових
коштів, наданих за кредитним договором
від 09 квітня 2008 року № 014/0398/2/13233,
позивачем придбавались облігації та що
із придбаних облігацій лише облігації
серії «L» у подальшому будуть
спрямовані на погашення Лота (шляхом
передачі позивачу квартири), а
облігації серії «Р» не мають жодного
відношення до погашення Лота, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованих висновків, що кредитний
договір від 09 квітня 2008 року № 014/0398/2/13233
та договір іпотеки від 09 квітня 2008 року
№ 014/0398/2/13233 не є іпотечним житловим
кредитом у розумінні пункту 1.5 статті 1
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а той факт, що у
майбутньому облігації серії «L» (Лот)
можуть бути погашені шляхом передачі
позивачу квартири, має значення для
інвестиційних відносин, визначених
договором від 04 квітня 2008 року № К-03/2/067
про участь у будівництві, і не змінює
сутність платежів (їх призначення),
сплачених позивачем у рахунок
погашення забезпеченого іпотекою
кредиту, та не визначає цей кредит як
іпотечний житловий.

Таким чином, висновок судів про те, що
частина сум процентів за кредит,
фактично сплачених позивачем протягом
2009 року, не підлягає включенню до
податкового кредиту з податку з
доходів фізичних осіб, а відтак немає
підстав для зобов'язання ДПІ направити
в ГУДКУ розрахунок надміру сплаченого
у 2009 році податку з доходів фізичних
осіб і повернення суми надміру
сплаченого податку з доходів фізичних
осіб у розмірі 7289,40 грн, є правильним. У
зв'язку з цим, підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень відсутні..

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів не спростовують, у
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.12.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош