Справа № 806/7608/13-а
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7608/13-a

категорія 8.1.5

24 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Романченка Є.Ю. ,

розглянувши у письмовому провадженні у
м. Житомирі адміністративну справу за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції про
визнання протиправною вимогу від 19.11.2013
р. №Ф-16,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправною
вимогу Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції від 19
листопада 2013 року № ф-16 про сплату
боргу (недоїмки) і скасувати її. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначав, що згідно із вимогою від
19.11.2013 року № Ф-16 йому нараховано
заборгованість зі сплати єдиного
соціального внеску в розмірі 1194, 03 грн.
Позивач не погоджується із вказаною
вимогою, оскільки він є пенсіонером за
віком та ним обрано спрощену систему
оподаткування (є платником єдиного
податку), а тому належить до кола осіб,
які, відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" у редакції, з 6
серпня 2011 року, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. Також зазначав,
що договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
органами Пенсійного фонду України чи
територіальними органами Міністерства
доходів і зборів України ним укладено
не було. У зв'язку з чим позивач вважає,
що вимога Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції від 19
листопада 2013 року № ф-16 є протиправною.

Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити, на підставі доводів
викладених у позовній заяві. Подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача позов не
визнала, надала заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні,
відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України, на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Черняхівською районною
державною адміністрацією Житомирської
області 07.09.2007 року.

Згідно із свідоцтвом платника єдиного
податку серії НОМЕР_2, виданого
Черняхівським відділенням
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції 07.05.2012
року, суб'єктом господарювання ОСОБА_1 з
01 січня 2012 року обрано спрощену систему
оподаткування зі сплатою єдиного
податку.

Із пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1
від 07.02.2011р. видно, що ОСОБА_1 призначено
пенсію за віком.

Пенсію позивачу було призначено у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зі
зниженням пенсійного віку.

19 листопада 2013 року Черняхівським
відділенням Володарсько-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції позивачу виставлено вимогу
про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16, якою
встановлено наявність заборгованості
зі сплати єдиного внеску в сумі 1194,03
грн.

Суд, вирішуючи питання щодо
правомірності оспорюваної вимоги від
19.11.2013 року № Ф-16, виходив з такого.

Із особової кварточки платника податку
по єдиному соціальному внеску (ОСОБА_1)
та розрахунку від 23.12.2013 року № 357/9/10-10
видно, що вимога № Ф-16 від 19.11.2013 року
виставлена Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 на суму несплаченого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за липень -
вересень 2013 року в розмірі 1194,03 грн..

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011
року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, який набрав чинності з 01.01.2011
року (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
- Закон), єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону передбачено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до абзацу 24 статті 1 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
пенсіонер - особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цим
Законом.

Згідно із ч.1 ст. 9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

У статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Статтею 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" встановлюються умови
надання пенсій за віком особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення.

Так, абз. 1 ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що особам, які працювали
або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

У даному випадку положення ст. 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" потрібно
розуміти в контексті з положеннями ст.
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Відтак, пенсія за віком
може бути надана особі, яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Отже, пенсіонер за віком - це та особа,
яка перебуває на обліку у відповідному
територіальному управлінні Пенсійного
Фонду України та отримує пенсію за
віком, незважаючи на те, що її вік
менший, ніж визначений частиною першої
статті 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки норми діючого
пенсійного законодавства при
наявності визначених законом умов,
передбачають призначення пенсії за
віком із зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 цього Закону.

Судом встановлено, що позивачу, у
відповідності до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", була
призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Частиною 4 статті 4 Закону визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Судом також встановлено, що позивач у
добровільному порядку у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не числиться.

За таких обставин, коли позивач є
пенсіонером, отримує пенсію за віком
відповідно до вимог Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст.26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на нього не
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, а також
враховуючи, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звільнений від
сплати за себе єдиного внеску, жодних
інших обставин щодо існування у
позивача боргу перед Черняхівським
відділенням Володарсько-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції суду не надано, суд приходить
до висновку, що у відповідача відсутні
правові підстави для формування
оспорюваної вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-16 від 19.11.2013 року, відтак
її слід визнати протиправною і
скасувати, а позов фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Черняхівського відділення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції від 19
листопада 2013 року № Ф-16 про сплату
боргу (недоїмки) в розмірі 1194,03 грн..

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Є.Ю. Романченко