Справа № 809/36/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
повернення позовної заяви
справа № 809/36/14
Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Чуприна О.В.,
перевіривши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП №39141650 від
09.09.2013 року та зобов'язання до вчинення
дій з примусового виконання
виконавчого листа від 15.07.2013 року, -
03.01.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області (далі по
тексту - відповідач) про скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження ВП №39141650 від 09.09.2013
року та зобов'язання до вчинення дій з
примусового виконання виконавчого
листа від 15.07.2013 року.
Позов мотивований тим, що відповідач
протиправно, за наслідками виконання
виконавчого листа від 15.07.2013 року,
виданого Івано-Франківським міським
судом, про зобов'язання Департамент
соціальної політики виконкому
Івано-Франківської міської ради
нарахувати і виплатити ОСОБА_1
недоплачену суму щорічної разової
грошової допомоги до 5 травня як
учаснику війни, прийняв постанову про
закінчення виконавчого провадження
ВП №39141650 від 09.09.2013 року. У зв'язку
із неповним виконанням вимог
резолютивної частини постанови суду
про виплату чотирьох мінімальних
пенсій за віком, відповідач допустив
протиправну бездіяльність. Відтак,
позивач вважає постанову про
закінчення виконавчого провадження
незаконною, і просить у судовому
порядку зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області провести
відповідні виконавчі дії з примусового
виконання виконавчого листа від 15.07.2013
року, виданого на виконання постанови
Івано-Франківського міського суду від
Розглянувши адміністративний позов,
дослідивши долучені до нього письмові
документи і матеріали, суд, вирішуючи
питання про наявність підстав для
відкриття провадження у
адміністративній справі окружним
адміністративним судом, виходить із
наступних правових позицій.
Із змісту позовних вимог вбачається, що
позивач, як стягувач, оскаржує
бездіяльність відповідача в межах
виконавчого провадження, відкритого за
провадження в якому здійснюється за
постановою суду, прийнятої
Івано-Франківським міським судом
(місцевим загальними судом) як
адміністративним судом в порядку
адміністративного судочинства на
користь фізичної особи ОСОБА_1.
Відповідно до вимог частини 1 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Суди при визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Аналіз даних норм Закону вказує на те,
що до судів адміністративної
юрисдикції можуть оскаржуватися ті
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, якщо спеціальним законом не
встановлено інший порядок їх судового
оскарження.

В даному випадку суд звертає увагу на
те, що з 04.11.2010 року прийнятий в новій
редакції Закон України "Про виконавче
провадження", положеннями якого з 09.03.2011
року визначено спеціальний порядок і
процедура оскарження рішень, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення.

За змістом вимог частини 4 статті 82
вказаного Закону рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Беручи до уваги наведене, норми
коментованого Закону розширює і
визначає компетенцію (юрисдикцію)
місцевих загальних судів щодо розгляду
і вирішення скарг (позовів) учасників
виконавчого процесу.

Критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому, слід ураховувати, що
до сторін, які можуть оскаржити
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби належать також їх представники
за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Закон України "Про виконавче
провадження" (в зміненій редакції)
прийнятий після введення в дію
положень частини 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України. А тому, із урахуванням дії його
норм як спеціальних по відношенню до
інших нормативно-правових актів, суд
вважає за необхідне для вирішення
питання про підсудність позовних вимог
застосувати положення частини 4 статті
82 Закону України "Про виконавче
провадження".

Крім того, 17.11.2011 року статтю 181 і
частину 1 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
доповнено частиною 6 і пунктом 5, згідно
змісту яких адміністративні справи з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої статті 18 цього
Кодексу, розглядаються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом, який видав виконавчий лист.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Таким чином, виходячи з даних положень
норм Кодексу адміністративного
судочинства України та Закону України
"Про виконавче провадження", якими
встановлено спеціальний порядок
оскарження рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень, прийнятих цивільного і
господарського судочинства, в тому
числі прийнятих у справах за
підсудністю, передбаченою пунктом 1
частини першої статті 18 коментованого
Кодексу, суд приходить до висновку про
те, що даний позов, не підсудний
окружному адміністративному суду, а
повинен розглядатися і вирішуватися
Івано-Франківським міським судом, який
видав виконавчий лист, за яким відкрито
виконавче провадження ВП №39141650, та в
межах якого оскаржуються рішення і
бездіяльність органу державної
виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року №5 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби", із змінами та доповненнями від
21.05.2012 року №5 і від 14.09.2012 року №10.

Посилання позивача у клопотанні про
поновлення строків звернення до суду
на висновки, що слугували прийняттю
Івано-Франківським міським судом
ухвали про повернення скарги від 12.12.2013
року у справі за №344/19928/13-ц, з
аналогічним змістом позовних вимог між
тими ж сторонами, як безумовну підставу
визначення підсудності даних позовних
вимог Івано-Франківському окружному
адміністративному суду, відхиляються
судом із наступних мотивів.

Такою ухвалою місцевого загального
суду не може бути змінено і розширено
юрисдикція адміністративних судів по
вирішенню адміністративних справ, в
тому числі про оскарження рішень, дій
чи бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення. Юрисдикція і
підсудність справ окружним
адміністративним судам, місцевим
загальним судам як адміністративним
судам і судам інших юрисдикцій у
вказаній категорій спорів визначена на
імперативному рівні спеціальними
нормами процесуального і не
процесуального права - пунктом 5
частини 1 статті 18, частиною 6 статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України і частиною 4 статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження".
Положення вказаних норм права не
допускають неоднозначного їх
трактування, а є обов'язковими для всіх
судів при вирішенні питання про
підсудність спорів, про наявність
відповідних підстав для відкриття
провадження із врахуванням
обов'язкового з'ясування обставини - в
порядку якого судочинства і судом якої
юрисдикції підлягає розгляду та
вирішення, визначений у позові спір.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті
108 Кодексу адміністративного
судочинства України позовна заява
повертається позивачеві, якщо справа
не підсудна цьому адміністративному
суду.

На підставі наведеного, керуючись
пунктом 5 частини 1 статті 18, пунктом 6
частини 3 статті 108, статтями 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП №39141650 від
09.09.2013 року та зобов'язання до вчинення
дій з примусового виконання
виконавчого листа від 15.07.2013 року, -
повернути позивачу з усіма доданими
документами.

Копію цієї ухвали, разом з позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами, невідкладно надіслати
особі, яка подала позов.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки встановлені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.