Справа № 2-а-1249/11/1505
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.Справа № 2-а-1249/11/1505

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Гукаленко О.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
на постанову Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 липня 2011 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій відповідача,
визнання правомірними дій позивача,
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору та зупинення
проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровський Одеської
області звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області (реорганізовано у
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області) про визнання
протиправними дій відповідача,
визнання правомірними дій позивача,
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору та зупинення
проведення виконавчих дій.

Постановою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 липня 2011
року адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровський Одеської
області задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з помилковим
застосуванням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову. В своїй апеляційній скарзі
апелянт посилається на неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність оскаржуваного рішення,
що є підставою для його скасування.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Колегія суддів вважає, що розгляд та
вирішення даної справи не належить до
компетенції Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
огляду на наступне.

Фактично предметом спору у справі, що
розглядається, є правомірність
винесення 11 квітня
2011 року постанови державного виконавця
серії ВП № 24927361 про стягнення з
боржника виконавчого збору.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведеної норми закону вбачається, що
при визначенні юрисдикції слід
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною 2
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» (чинного та в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин), крім тих, відносно яких
законом установлено інший, виключний
порядок їх оскарження.

Постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до певних
видів відповідальності за невиконання
рішення у добровільному порядку та
порушення обов'язків, що покладаються
на осіб, які беруть участь у
виконавчому процесі.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17
Закону України «Про виконавче
провадження» (чинного та в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є виконавчими
документами.

Якщо виконавче провадження закінчено,
а виконавчий збір або штраф не
стягнуто, відповідна постанова
виділяється в окреме провадження і
підлягає виконанню в загальному
порядку.

Таким чином, спори щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби під час виконання
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору або
накладення штрафу, прийнятої під час
виконання будь-яких виконавчих
документів, у тому числі рішень судів
загальної юрисдикції та господарських
судів, належать до адміністративної
юрисдикції.

Із частини 2 статті 18 КАС України
випливає, що справи, у яких однією зі
сторін є орган державної влади, інший
державний орган, їх посадова чи
службова особа, підсудні окружним
адміністративним судам.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що дана справа відноситься до
предметної підсудності окружного
адміністративного суду, а не Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області.

На думку колегії суддів склад суду,
сформований судом першої інстанції, до
предметної підсудності якого не
відносить розгляд та вирішення даної
справи, не може вважатися повноважним.

Оскільки дана адміністративна справа
не відноситься до предметної
підсудності Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області,
колегія суддів вважає необхідним
скасувати постанову суду від 27 липня 2011
року як таку, що ухвалена неповноважним
складом суду, та у відповідності до п. 4
ч. 1 ст. 202 КАС України прийняти нове
рішення.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровський Одеської
області колегія суддів дійшла
висновку, що даний адміністративний
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції на час винесення державним
виконавцем постанови про відкриття
виконавчого провадження) державний
виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції на
час винесення державним виконавцем
постанови про стягнення виконавчого
збору) - у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
постанова державного виконавця від
28.02.2011 року про відкриття виконавчого
провадження ВП № 24927361 (а.с.29) надійшла
до управління Пенсійного фонду України
в м. Білгород-Дністровський Одеської
області 17.03.2011 року (а.с.31).

Відповідно до зазначеної постанови
боржнику надано семиденний строк для
виконання вимог виконавчого документу
з дня отримання постанови.

Згідно розпорядження № 127988 від 18.03.2011
року (а.с.5-7) та протоколу виплати від
21.03.2011 року (а.с.8) Управління Пенсійного
фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області по рішенню суду зробило
перерахунок пенсії ОСОБА_2, тобто після
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження управлінням
виконані вимоги постанови у строк,
наданий для добровільного виконання.

У встановлений державним виконавцем
термін 23.03.2011 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області направило до підрозділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області відповідь про факт
виконання рішення суду за вих. № 1270/07
(а.с.12). Даний факт також
підтверджується роздруківкою
електронного журналу вихідної
кореспонденції (а.с.13).

Також, 04 квітня 2011 року Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області направило до підрозділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області відповідь про факт
виконання рішень суду, в тому числі
щодо здійснення перерахунку пенсії
ОСОБА_2 за вих. № 1401/07, яку, як зазначає
апелянт, було отримано підрозділом
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області 11.04.2011 року.

Тобто, на момент винесення
оскаржуваної постанови про стягнення
виконавчого збору відповідачу було
відомо про добровільне виконання
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровський Одеської
області рішення суду у встановлені
законом строки.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що у державного виконавця були
відсутні будь-які законні підстави для
винесення постанови ВП № 24927361 від
11.04.2011 року про стягнення з боржника
виконавчого збору.

На підстав наведеного, позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Білгород-Дністровський
Одеської області в частині скасування
постанови від 11
квітня 2011 року є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Водночас, колегія суддів вважає
безпідставними вимоги позивача про
визнання протиправними дій державного
виконавця щодо винесення постанови про
стягнення виконавчого збору, визнання
правомірними дій Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області щодо виконання спірного
виконавчого листа та зупинення
проведення виконавчих дій, оскільки в
даному випадку належним способам
захисту є саме скасування оскаржуваної
постанови про накладення штрафу за
невиконання виконавчого документу.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було розглянуто справу з
порушенням правил предметної
підсудності, висновки щодо задоволення
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області про визнання протиправними дій
державного виконавця щодо винесення
постанови про стягнення виконавчого
збору, визнання правомірними дій
позивача щодо виконання спірного
виконавчого листа та зупинення
проведення виконавчих дій є
безпідставними та такими, що
здійсненні з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для часткового
задоволення апеляційної скарги,
скасування постанови Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 27 липня 2011 року та
ухвалення нової постанови про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
на постанову Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 липня 2011 року - задовольнити
частково.

Постанову Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 липня 2011 року по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій відповідача,
визнання правомірними дій позивача,
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору та зупинення
проведення виконавчих дій - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій відповідача,
визнання правомірними дій позивача,
скасування постанови про стягнення
виконавчого збору та зупинення
проведення виконавчих дій -
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області ВП № 24927361 від 11.04.2011
року про стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в м. Білгород -
Дністровський Одеської області
виконавчого збору у розмірі 1360,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності через 5 днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів
після набрання чинності безпосередньо
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/