Справа № 604/1969/13-а
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року
Підволочиський районний суд
Тернопільської області

в складі:

головуючого
Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Підволочиську
Тернопільської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Тернопільській
області, про визнання незаконною та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2013
року звернувся до суду з
адміністративним позовом до УДАІ в
Тернопільській області про визнання
незаконною та скасування постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності та накладення на
нього штрафу в розмірі 255 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач посилається на те, що 07
грудня 2013 року близько 11.30 год. на нього
був складений протокол про
адміністративне правопорушення та
винесена постанова по справі про
адміністративне правопорушення за те,
що цього ж дня, він керуючи автомобілем
марки Опель н.з. В.О. 33-83 АВ у м. Тернополі
на нерегульованому перехресті по вул..
Ст. Бандери не надав перевагу в русі
пішоходу, який здійснював перехід
проїзної частини дороги. Вказаний
протокол та постанову вважає
незаконною, та такою, що винесена з
порушенням норм матеріального права,
оскільки дійсно 07 грудня 2013 року, він
рухався по вказаній вулиці. У той час
коли його автомобіль знаходився за
декілька метрів від пішохідного
переходу, на протилежній стороні
дороги розпочав рух пішохід, якому він
жодним чином не міг перешкодити рух і
тим паче надати перевагу в русі,
оскільки закінчив проїзд перехрестя
раніше ніж він дійшов до середини
дороги. Крім того вказав, що була сильна
ожеледиця і він намагався зупинитись,
проте його автомобіль почало нести. Він
щоб не створювати аварійної ситуації
автомобілям, що рухались позаду,
увімкнув аварійну сигналізацію і
закінчив проїзд перехрестя, а тому
вважає, що в його діях відсутні подія та
склад правопорушення, у зв’язку з чим
просить постанову по справі про
адміністративне правопорушення
скасувати як незаконну. Також вказав,
що був зупинений працівниками міліції
близько 700 метрів після пішохідного
переходу і жоден свідок, що зазначений
у протоколі не був присутній під час
того коли він здійснював проїзд
перехрестя.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, зіславшись на обставини
викладенні у позові та просить його
задоволити.

Представник відповідача - суб’єкта
владних повноважень в судове засідання
повторно не з’явився, хоча про дату,
час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, а тому у
відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України,
слід вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
покази свідка, проаналізувавши
матеріали справи, вважає, що даний
позов є підставний і підлягає до
задоволення, виходячи з таких
міркувань :

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини справи, що мають
значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото – і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, яві використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Разом із тим інспектор ДАІ у
відповідності до ст. 280 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
повинен з’ясувати чи винна дана особа
у вчиненні правопорушення, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справ.

Як убачається з матеріалів справи
інспектором ДАІ при складенні
протоколу про адміністративне
правопорушення та винесення постанови
про притягнення ОСОБА_1 до
адмінвідповідальності не дотримано
вказаних вимог закону, оскільки :

З протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 126414 від 07
грудня 2013 року вбачається, що 07 грудня
2013 року близько 11.30 год. на нього був
складений протокол про
адміністративне правопорушення та
винесена постанова по справі про
адміністративне правопорушення за те,
що цього ж дня, він, керуючи автомобілем
марки Опель н.з. В.О. 33-83 АВ, у м.
Тернополі на нерегульованому
перехресті по вул.. Ст. Бандери не надав
перевагу в русі пішоходу, який
здійснював перехід проїзної частини
дороги, чим порушив вимоги ч.1 ст. 122 КпАП
України.

Цього ж дня на місці, інспектором ВДАІ у
м. Тернополі винесено постанову серії
ВО1 №190596, якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Однак, як убачається з
пояснень даних у судовому засіданні
позивачем ОСОБА_1, він не зміг надати
перевагу в русі пішоходу, оскільки у
той час коли пішохід розпочав рух, його
автомобіль знаходився за декілька
метрів від пішохідного переходу і він,
не перешкоджаючи його рухові, встигав
закінчити маневр, крім того враховуючи,
що була сильна ожеледиця, не хотів
застосовувати різке гальмування, щоб
не створювати аварійної ситуації
автомобілям, що рухались позаду, а
увімкнув аварійну сигналізацію і
закінчив маневр проїзду перехрестя,
перш ніж пішохід дійшов до місця
проїзду його автомобілем переходу.

Крім того будучи допитаною у судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_2
показала, що 07 грудня 2013 року близько
11.30 год. вона разом із чоловіком
рухалась по вул.. Ст. Бандери у м.
Тернополі. Доїжджаючи до
нерегульованого перехрестя за
декілька метрів до нього пішохід різко
розпочав переходити проїжджу частину
дороги. ОСОБА_1 застосував екстрене
гальмування, проте дорога була надто
слизькою і він, увімкнувши аварійну
сигналізацію, закінчив проїзд
перехрестя. Пояснила, що ОСОБА_1 жодним
чином не перешкоджав руху пішоходові, а
в той час коли вони закінчували проїзд
нерегульованого пішохідного переходу,
останній дійшов лише до середини
першої смуги руху. Вказала, що ОСОБА_1
був зупинений працівниками міліції
близько 500 метрів від пішохідного
переходу і жодних свідків котрі б могли
бачити події не було.

Вказані пояснення свідка
дані ним у судовому засіданні, первинні
пояснення ОСОБА_1, що містяться у
протоколі про адміністративне
правопорушення є логічними
послідовними взаємопов’язаними між
собою, тому суд вважає їх правдивими та
бере до уваги.

Таким чином, судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1
здійснив проїзд пішохідного переходу,
не перешкоджаючи руху через
пішохідний перехід пішоходу.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до розпорядження МВС № 466
від 21 травня 2009 року «Про організацію
роботи підрозділів ДАІ» зобов’язано
виключити випадки складання відносно
водіїв транспортних засобів
адміністративних протоколів без
доведення їхньої вини чи достатніх
доказів допущення ними порушень ПДР
(фото, відеоматеріалів, здійснених
засобами вимірювальної техніки, яка
пройшла метрологічну повірку згідно
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», покази
свідків тощо.)

В матеріалах даної справи
представником відповідача не наведено,
а судом не здобуто належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що ОСОБА_1 не надав перевагу в русі
пішоходу, який здійснював перехід
проїзної частини дороги, зокрема до
протоколу не внесено в якості свідка
особу, якій не було надано перевагу в
русі на пішохідному переході, крім того
у протоколі як свідки зазначені особи,
проте з почерку неможливо взагалі
розібрати їх прізвища та адреси
проживання, будь – яких інших доказів
на підтвердження вчинення ОСОБА_1
правопорушення на вимогу суду не
представлено, а тому суд вважає, що
представником відповідача не доведено
факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення,
а тому в його діях відсутній склад
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КК України.

Аналізуючи в сукупності викладені
обставини, та докази, суд приходить до
переконання, що заявлені позовні
вимоги є підставними та підлягають до
задоволення, а постанова по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення є незаконною та такою, що
підлягає до скасування у зв’язку з
відсутністю складу порушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 9, 10, 11, 69, 71, 112, 158, 159, 160, 171, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. ст. 251, 258, 268, 277, 279, 280, 288
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та
скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ВО1 № 190596 від 07 грудня 2013 року винесену
інспектором ДАІ Тернопільського МВ
УМВС України в Тернопільській області
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1
провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя