Справа № 642/11472/13-а
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а64213313
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 р. Ленінський районний суд
м. Харкова в складі:

головуючого - судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Болтенко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_2 про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
від 18.11.2013р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності від 18.11.2013 р. (надалі –
Постанова) обґрунтувавши позов тим, що
18.11.2013р. інспектором ДПС ОСОБА_2
складений адміністративний протокол,
згідно якого він 18.11.2013 р. о 15 год. 15 хв.
Керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив
зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка
заборонена», чим порушив вимоги п.8.4 «в»
Правил Дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність за ч.1 ст.
122 КУпАП, та підставі вказаного
протоколу про адміністративне
правопорушення була винесена
постанова про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 300 грн.. З вказаною
постановою позивач не згодний, вважає
її незаконною, такою, що не відповідає
дійсним обставинам події та винесеною
з порушенням вимог законодавства, а
тому просить її скасувати.

В судове засідання позивач
не з’явився про причини неявки суд не
повідомив, про день та час розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Відповідач в судове засідання не
з’явився про причини неявки суд не
повідомив про день та час розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали
справи, повно з’ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об’єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

18.11.2013 р. старшим
інспектором міліції ОСОБА_2, відносно
позивача складено протокол про
адміністративне правопорушення,
винесено постанову та накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 300 грн. В постанові
вказано, що 18.11.2013 р. о 15-15 год. ОСОБА_1
керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив
зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка
заборонена», чим порушив вимоги п.8.4 «в»
Правил Дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122
КУпАП та відповідно до ст. 14-1, ч. 5, 6 ст.
258, ст. 283 КУпАП на нього накладене
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300
грн.

Позивач заперечує проти
того, що він порушив ПДР України,
вказуючи на те, що він здійснив зупинку
вимушено, оскільки на той момент у
нього виникли побоювання щодо
безпечності подальшого руху через
повідомлення бортового комп’ютера
автомобіля.

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Частина 1 ст. 71 КАС
України вказує, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З метою доведення факту
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення – здійснення зупинки в
зоні дії дорожнього знаку «Зупинка
заборонена», інспектор ДПС склав:
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 509610 від
18.11.2013 р., постанова про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 113623 від
18.11.2013 р.

Суд відхиляє посилання
позивача на те, що його зупинка була
вимушеної враховуючи п.9.9. Правил
Дорожнього Руху, яким передбачене, що
аварійна світлова сигналізація
повинна бути ввімкнена: а) у разі
вимушеної зупинки на дорозі. Однак,
позивачем не надано жодних доказів про
увімкнення аварійної світлової
сигналізації. Крім цього, позивач
вказав на те, що з ним в автомобілі
знаходився свідок, проте жодних
відомостей про цю особу позивачем в
протоколі не вказано.

Відповідно до п.8.4 в Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та
доповненнями, заборонні знаки,
запроваджують або скасовують певні
обмеження в русі.

Порушення вимог дорожніх
знаків, стоянки, зупинки тягнуть за
собою адміністративну
відповідальність відповідно до ч.1 ст.
122 КУпАП.

Так, згідно протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 509610 від 18.11.2013 складеного відносно
позивача, інспектором ДПС ОСОБА_2
правильно було кваліфіковано дії
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови в справі
про адміністративне правопорушення
серії АА2 № 113623 від 18.11.2013 р. також
правильно було викладено суть
вчиненого позивачем правопорушення та
вірно зазначено порушений пункт Правил
дорожнього руху, також вірно вказано на
санкцію ч.1 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд
вважає, що відповідач діяв в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України, що
тягне за собою відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7-11, 69-72, 86, 87, 94, 98, 99,
102, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 14-1, 254, 256, 258,
288, 289, 293 КУпАП, суд, -

постановив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
старшого інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності
від 18.11.2013 р. – відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий: