Справа № 2а-0770/2453/11
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 2а-0770/2453/11
Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання
Петричкович К.І.

за участі:

представника позивача - Червоточенко
Олени Іванівни;

представника відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні
Закарпатського окружного
адміністративного суду
адміністративну справу за позовною
заявою Приватного підприємства
"Закарпатський нафтовий холдинг" до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3
КАС України 05 грудня 2013 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 06
грудня 2013 року.

Приватне підприємство
"Закарпатський нафтовий холдинг" (далі
по тексту позивач) звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області (правонаступник
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської
області, далі по тексту відповідач),
якою просило суд податкове
повідомлення-рішення № /10//0/ від 14
лютого 2011 року та податкове
повідомлення-рішення № /10//0/ від 06
травня 2011 року визнати протиправними
та скасувати.

Свої позовні вимоги позивач
мотивує наступним. На підставі
направлення від 22 грудня 2010 року № 1296,
виданого Мукачівською ОДПІ, Грубим
Віталієм Олеговичем головним
державним податковим
ревізором-інспектором відділу
податкового контролю, аналітичної
роботи та перевірок платників податків
управління податкового контролю,
юридичних осіб Мукачівської ОДПІ,
Сембер Іваном Івановичем головним
державним податковим
ревізор-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
управління оподаткування фізичних
осіб - проведено планову виїзну
перевірку Приватного підприємства
"Закарпатський нафтовий холдинг". 27
січня 2011 року складено акт про
результати планової виїзної перевірки
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 квітня 2009 року по 30 вересня
2010 року. Згідно викладених в даному
акті висновків, контролюючим органом
встановлено наступні порушення: статті
5 пункту 5.1, статті 5 пункту 5.4. підпункту
5.4.6 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 23 грудня 1994
року № 334/94-ВР із змінами та
доповненнями, в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток підприємства на загальну суму
36123 грн., у тому числі за: 2 квартал 2009
року на суму 6329 грн., 3 квартал 2009 року на
суму 2748 грн., 4 квартал 2009 року на суму 2306
грн., 1 квартал 2010 року на суму 894 грн., 2
квартал 2010 року на суму 10805 грн., 3
квартал 2010 року на суму 13041 грн.; статті 7
пункту 7.2 підпункту 7.2.3, пункту 7.4
підпункту 7.4.1, пункту 7.4 підпункту 7.4.4,
пункту 7.5 підпункту 7.5.1 Закону України
"Про податок на додану вартість" від 03
квітня 1997 року № 168/97-ВР із змінами та
доповненнями, ПП "Закарпатський
нафтовий холдинг" занижено податок на
додану вартість до сплати в бюджет на
загальну суму 194977 грн., в тому числі за:
06 міс. 2009 року на суму 4853 грн., 07 міс. 2010
року на суму 11618 грн., за 08 міс. 2010 року на
суму 84092 грн., за 09 міс. 2010 року на суму
94414 грн.. 14 лютого 2011 року Мукачівською
ОДПІ були прийняті податкові
повідомлення-рішення № /10//0/ та №
/10//0/. Вищевказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем в адміністративному порядку.
Рішенням Державної податкової
адміністрації у Закарпатській області
від 22 квітня 2011 року № 1136/10/25-044 про
результати розгляду скарги вирішено:
залишити без змін податкове
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ від 14 лютого 2011 року №/10//0;
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ від 14 лютого 2011 року №/10//0 в
частині 168433 грн. податку на додану
вартість та 42108,25 грн. штрафної санкції;
залишити без задоволення скаргу
директора ПП "Закарпатський нафтовий
холдинг" Ільків О.Д. від 24 лютого 2011 року
№12 (вхідний №84/с ДПА у Закарпатській
області від 24 лютого 2011 року) в частині
оскарження податкового
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ від 14 лютого 2011 року №/10//0 та
в частині оскарження 26544 грн. податку на
додану вартість, 6636 грн. штрафної
санкції, визначених податковим
повідомленням-рішенням Мукачівської
ОДПІ від14 лютого 2011 року "/10//0 (а.с.
а.с. 55-60). На підставі вищезазначеного
рішення відповідача було прийнято
податкове повідомлення-рішення від 06
травня 2011 року № /10//0/ про сплату
податку на додану вартість в сумі 26544
грн. та штрафних (фінансових) санкцій по
податку на додану вартість сумі 6636 грн..
В липні 2011 року Державною податковою
адміністрацією України було
розглянуто повторну скаргу позивача
(вхідний №7972/6 ДПА України від 13.05.2011
року) на податкові
повідомлення-рішення відповідача
№/10//0/ від 14 лютого 2011 року та
№/10//0/ від 06 травня 2011 року та
прийнято рішення про результати
розгляду повторної скарги № 12465/6/25-0515,
яким залишено без змін податкові
повідомлення-рішення Мукачівської
ОДПІ від 14 лютого 2011 року №/10//0/,
№/10//0/ з урахуванням рішення ДПА у
Закарпатській області від 22 квітня 2011
року №1136/10/25-044 прийнятого за розглядом
первинної скарги (податкове
повідомлення-рішення від 06 травня 2011
року №/10//0/), а скаргу - без
задоволення (а.с.а.с.89-92). З вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач не погоджується у зв'язку з
наступним. До складу валових витрат
віднесено витрати по використанню
паливно-мастильних матеріалів для
обслуговування орендних вантажних
автомобілів (бензовозів), в сумі 132716
грн., витрати по орендній платі в сумі
9850 грн. та витрати на обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів на орендний
вантажний автотранспорт, який не
перебуває у складі основних засобів
позивача в сумі 1923 грн. До складу
податкового кредиту позивачем
віднесено суми ПДВ сплаченого за
паливно-мастильні матеріали для
орендованих вантажних автомобілів в
сумі 26544 грн..

Відповідачем подані письмові
заперечення проти позову, відповідно
до яких останній повністю заперечує
позовні вимоги, просить суд відмовити в
задоволенні позовної заяви. Зокрема
відповідач вказав на таке. Перевіркою
встановлено, що в порушення статті 5
пункту 5.4 підпункту 5.4.6 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" ПП "Закарпатський
нафтовий холдинг" включив до складу
валових витрат у 2 кварталі 2010 року 1923
грн. (витрат обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на орендований автомобіль,
який не перебуває у складі основних
засобів приватного підприємства, а
саме оплату полісів Закарпатської
філії АТ "Українська пожежно-страхова
компанія" № ВС/9899437 (на 504 грн.), № ВС/9899434
(на 504 грн.), № ВС/9899435 (на 504 грн.), №
ВС/9899436 (на 411 грн.). Крім того, під час
проведення перевірки позивач не надав
тимчасові реєстраційні талони на
автомобілі, орендовані згідно
договорів оренди. Внаслідок чого
встановлено, що в порушення статті 5
пункту 5.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
підприємство включило до складу
валових витрат 142566 грн. (в т.ч. 2 кв. 2009р. -
25314 грн., 3 кв. 2009р. - 10993 грн., 4 кв. 2009р.- 9223
грн., 1 кв. 2010р. 3577 грн., 2 кв. 2010р. - 41295 грн.,
3 кв. 2010р. - 52164 грн.) витрат, пов'язаних з
утриманням та експлуатацією вантажних
автомобілів (9850 грн. орендна плата та
132716 грн. паливно-мастильні матеріали),
на які немає документального
підтвердження на право використання
автомобілів у господарській
діяльності підприємства. Також
відповідач зазначає, що перевіркою
встановлено що в порушення статті 7
пункту 7.4. підпункту 7.4.4 Закону України
"Про податок на додану вартість" від 03
квітня 1997 року за № 168/97-ВР із змінами та
доповненнями, ПП "Закарпатський
нафтовий холдинг" до складу сум
податкового кредиту в 2009-2010 роках,
віднесено суми ПДВ сплаченого за
паливно-мастильні матеріали для
орендованих вантажних автомобілів, на
які суб'єкт господарювання не має
підтвердження права використання
(розпорядження) у господарській
діяльності, на загальну суму 26544 грн., в
т. ч. за 06 міс. 2009 р. в сумі 4853 грн., за 09
міс. 1939 грн., за 12 міс. 2009р. в сумі 1455 грн.,
за 03 міс. 2010р. в сумі 325 грн., за 06 міс. 2010р.
в сумі 7899 грн., за 09 міс. 2010р. в сумі 10073
грн. Таким чином, за результатами
звітного періоду платник податку
зобов'язаний сформувати як суму
податкових зобов'язань такого звітного
період, так і суму дозволеного в цьому ж
звітному періоді податкового кредиту.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги за обставин,
викладених у позовній заяві, підтримав
повністю, надав аналогічні пояснення
та просив суд задовольнити позов
повністю.

Відповідач в судові засідання, що
проходили 29 жовтня 2013 року, 08 листопада
2013 року та 05 грудня 2013 року, не
забезпечив явку свого представника,
хоча судом вживалися заходи щодо
виклику відповідача, що передбачені
Главою 3 Розділу II КАС України.

З'ясувавши всі обставини у справі та
перевіривши їх належними та
допустимими доказами суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що відповідачем
була проведена планова виїзна
перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період 01 квітня 2009
року по 30 вересня 2010 року. За
результатами перевірки 27 січня 2011 року
був складений відповідний акт за №
64/23-01/34126437 (а.с.а.с. 16-52).

На підставі вищевказаного акту
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від 14
лютого 2011 року № /10//0/, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за основним платежем 36122 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 9030,50
грн. (а.с. 53) та податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від 06
травня 2011 року № /10//0/, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за основним платежем 26544 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями 6636
грн. (а.с. 54).

Відповідно до статті 2 частини 1 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно зі статтею 2 частиною 3 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституції та законами України.

Відповідно до статті 19 частини 2
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Закріплений конституційно принцип
законності також міститься і в статті 21
пункті 21.1. Податкового кодексу України
(далі - ПК України), згідно з яким,
посадові особи контролюючих органів
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами.

Контролюючим органом було здійснено
донарахування податку на прибуток
позивачу у зв'язку із порушенням
позивачем статті 5 пункту 5.4 підпункту
5.4.6 Закону України від 23 грудня 1994 року
№ 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку
підприємств" із змінами та
доповненнями, який діяв на час
виникнення спірних відносин.

Відповідно до статті 5 пункту 5.1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до статті 1 пункту 1.32
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", господарська
діяльність - будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до статті 5 пункту 5.3
підпункту 5.3.9 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

ПП "Закарпатський нафтовий
холдинг" були укладені договори оренди
автотранспорту з фізичними особами:

ОСОБА_5 від 28 березня 2008 року ВКІ №
030899, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ЗИЛ-130, 1978
року випуску, кузов № НОМЕР_1, держномер
НОМЕР_3, який є власністю орендодавця на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого Мукачівським МРЕВ ДАІ УМВС
України в Закарпатській області 02
березня 2006 року. Відповідно до статті 2
цього договору, орендна плата
становила 200 грн. щомісяця. Орендар
зобов'язується придбавати за свій
рахунок ПММ та запасні частини для
орендованого автомобіля. Страхування
автомобіля та проходження технічного
огляду проводиться за рахунок
Орендодавця (стаття 3 Договору); (а.с. 88);

ОСОБА_5 від 02 квітня 2010 року ВМО №
778119, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ЗИЛ-130, 1978
року випуску, кузов № НОМЕР_1, держномер
НОМЕР_3, який є власністю орендодавця на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4,
виданого Мукачівським МРЕВ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області 02
березня 2006 року. Відповідно до статті 2
цього договору орендна плата становила
150 грн. щомісяця. Орендар зобов'язується
придбавати за свій рахунок ПММ та
запасні частини для орендованого
автомобіля. Страхування автомобіля та
проходження технічного огляду
проводиться за рахунок орендодавця
(стаття 3 Договору) (а.с. 87);

ОСОБА_6 від 21 травня 2008 року ВКО №
217307, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ГАЗ-3307, 1992
року випуску, кузов НОМЕР_5, держномер
НОМЕР_6, який є власністю орендодавця на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7,
виданого Мукачівським ВРЕВ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області 14
травня 2008 року. Відповідно до статті 2
цього договору орендна плата становила
150 грн. щомісяця. Орендар зобов'язується
придбавати за свій рахунок ПММ та
запасні частини для орендованого
автомобіля. Страхування автомобіля та
проходження технічного нагляду
проводиться за рахунок орендодавця
(стаття 3 цього Договору) (а.с. 84);

ОСОБА_6 від 02 квітня 2010 року ВМО
№778118, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ГАЗ-3307, 1992
року випуску, кузов НОМЕР_5, держномер
НОМЕР_6, який є власністю орендодавця на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_7,
виданого Мукачівським ВРЕВ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області 14
травня 2008 року. Відповідно до статті 2
цього договору орендна плата становила
150 грн. щомісяця. Орендар зобов'язується
придбавати за свій рахунок ПММ та
запасні частини для орендованого
автомобіля. Страхування автомобіля та
проходження технічного нагляду
проводиться за рахунок орендодавця
(стаття 3 цього Договору) (а.с. 83);

ОСОБА_7 В від 09 липня 2009 року ВМІ
№120247, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ГАЗ-6201
Цистерна - С, 1986 року випуску, кузов
НОМЕР_2, держномер НОМЕР_8, який є
власністю орендодавця на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_9,
виданого Мукачівським ВРЕ УДАІ УМВС
України в Закарпатській області 08
липня 2009 року. Відповідно до статті 2
цього договору орендна плата становила
150 грн. щомісяця. Орендар зобов'язується
придбавати за свій рахунок ПММ та
запасні частини для орендованого
автомобіля. Страхування автомобіля та
проходження технічного нагляду
проводиться за рахунок орендодавця
(стаття 3 цього Договору) (а.с. 86);

ОСОБА_7 від 23 вересня 2010 року ВМХ №
462365, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ГАЗ-5312 АЦ 48,
1988 року випуску, кузов НОМЕР_10,
держномер НОМЕР_11, який є власністю
орендодавця на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_12, виданого Мукачівським ВРЕВ
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області 02 вересня 2010 року. Відповідно
до статті 2 цього договору орендна
плата становила 150 грн. щомісяця.
Орендар зобов'язується придбавати за
свій рахунок ПММ та запасні частини для
орендованого автомобіля. Страхування
автомобіля та проходження технічного
нагляду проводиться за рахунок
орендодавця (стаття 3 Договору) (а.с. 82);

ОСОБА_8 від 09 липня 2009 року ВМІ №
120248, відповідно до якого останній
передав в оренду автомобіль ГАЗ-5312
01АЦ46, 1991 року випуску, кузов НОМЕР_13,
держномер НОМЕР_14, який є власністю
орендодавця на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_15, виданого Мукачівським ВРЕВ
УДАІ УМВС України в Закарпатській
області 08 липня 2009 року. Відповідно до
статті 2 цього договору орендна плата
становила 150 грн. щомісяця. Орендар
зобов'язується придбавати за свій
рахунок ПММ та запасні частини для
орендованого автомобіля. Страхування
автомобіля та проходження технічного
нагляду проводиться за рахунок
орендодавця (стаття 3 Договору) (а.с. 85).

Відповідно до статті 799 ЦК України
договір найму транспортного засобу
укладається у письмовій формі. При
цьому, частиною 2 даної статті
передбачено, що договір найму
транспортного засобу за участю
фізичної особи підлягає нотаріальному
посвідченню. З матеріалів справи
вбачається, що дані договори були
нотаріально посвідчені, та складені з
дотримання всіх істотних умов.

Згідно статті 283 пункту 1
Господарського Кодексу України, за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Згідно зі статтею 7 пунктом 7.9
підпунктом 7.9.6 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
який діяв на момент виникнення спірних
відносин, передача майна в оперативний
лізинг (оренду) не змінює податкових
зобов'язань орендодавця та орендаря.
При цьому орендодавець збільшує валові
доходи, а орендар - валові витрати на
суму нарахованого лізингового платежу
за наслідками податкового періоду, в
якому здійснюється таке нарахування.
Згідно із статтею 7 вищезазначеного
Закону операції лізингу (оренди)
відносяться до операцій особливого
виду. Тому у разі здійснення таких
операцій при визначенні валових
доходів та валових витрат
застосовується порядок, встановлений
цією статтею, а не загальні правила.

Положення статті 7 пункту 7.4. підпункту
7.4.1 Закону України "Про податок на
додану вартість", в редакції, що діяв на
момент виникнення спірних відносин,
пов'язує виникнення права на
податковий кредит з придбанням товарів
(послуг), призначених для використання
в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Тому платник податку має право
віднести до податкового кредиту всю
суму ПДВ, сплачену (нараховану) у
зв'язку із придбанням
паливно-мастильних матеріалів для
автомобілів, які використовувались у
його господарській діяльності.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388 "Про затвердження Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
знаття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
автобусів мотоциклів усіх типів, марок
і моделей, причепів, напівпричепів,
мотоколясок, інших прирівняних до них
транспортних засобів та мопедів", в
редакції, що діяла у спірний період, за
бажанням власника транспортного
засобу - фізичної особи надати право
керування таким засобом іншій фізичній
особі чи за бажанням фізичної або
юридичної особи, якій власник
транспортного засобу передав у
встановленому порядку право
користування і (або) розпорядження
транспортними засобами, підрозділ
Державтоінспекції видає за зверненням
такого власника тимчасовий
реєстраційний талон на строк,
зазначений у його заяві, або
документах, які підтверджують право
користування і (або) розпорядження
транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№ 1306 "Про правила дорожнього руху" в
редакції, що діяла на момент
використання орендованих автомобілів,
водій механічного транспортного
засобу повинен мати при собі в тому
числі: реєстраційний документ на
транспортний засіб (для транспортних
засобів Збройних Сил - технічний талон),
а у разі відсутності в транспортному
засобі його власника, крім того, -
свідоцтво про право спільної власності
на цей транспортний засіб або
реєстраційний чи інший засвідчений в
установленому порядку документ, що
підтверджує право керування,
користування чи розпорядження таким
транспортним засобом (пункт 2.1 підпункт
"б" Постанови).

З матеріалів справи вбачається, що
водіями орендованих транспортних
засобів при здійсненні перевезення,
були самі власники транспортних
засобів (вони ж і орендодавці,
відповідно до укладених договорів
оренди автотранспорту) (а.с.а.с. 72-75).

Таким чином, з наведеного випливає, що
тимчасовий реєстраційний талон - це
документ, який посвідчував факт
передачі прав користування за
договором оренди чи довіреністю на
право управління. У будь-якому випадку
відсутність у водія транспортного
засобу тимчасового реєстраційного
талону визнавалося порушенням
Правил дорожнього руху, за що
встановлена відповідальність статтею
126 КУпАП України, але не є порушенням
правил ведення податкового обліку для
відображення валових витрат, які не
передбачають наявності тимчасового
реєстраційного талону на орендований
транспортний засіб, а тому відсутність
цього документу не може бути підставою
для позбавлення орендаря права на
формування валових витрат про
здійсненні господарської операції з
оренди автотранспорту.

Суд констатує, що відповідачем
належними та допустимими доказами не
доведено факту протиправності дій
позивача, щодо формування валових
витрат та податкового кредиту, в той
час як стаття 71 КАС України обов'язок
доведення цього покладає на податковий
орган як суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем використовувались
орендовані транспортні засоби в
господарській діяльності так не було
допущено порушення вимог чинного
податкового законодавства, а висновки
акту перевірки в цій частині не
відповідають фактичним обставинам
справи.

За наведених обставин суд вважає, що
права та інтереси позивача порушені та
потребують судового захисту, а відтак
оскаржені податкові
повідомлення-рішення підлягають
визнанню протиправними та скасуванню.

Керуючись статтями 9, 11, 70, 86, 160-163 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства
"Закарпатський нафтовий холдинг" до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області - задовольнити.

Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 14 лютого 2011
року № /10//0/ про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем -
податок на прибуток підприємств у
розмірі 36122 грн. за основним платежем та
у розмірі 9030,50 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від 06
травня 2011 року № /10//0/ про
збільшення суми грошового зобов'язання
за платежем - податок на додану
вартість у розмірі 26544 грн. за основним
платежем та у розмірі 6636 грн. за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Присудити з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Закарпатський нафтовий холдинг"
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 3,40 грн., що сплачені 22 липня 2011
року відповідно до платіжного
доручення за № 241.

Постанова суду може бути
оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У випадках,
встановлених статтею 167 частиною 4
цього Кодексу десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя

С.Є. Гаврилко