Справа № 813/7944/13-а
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/7944/13-а
о 16 год. 46 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В., секретар судового
засідання Саковець Б.П., розглянувши в
судовому засіданні адміністративну
справу за адміністративним
позовом Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал», представник -
Урбанська Т.В.до Департаменту екології
та природних ресурсів Львівської
обласної державної адміністрації,
представник - Бойко А.Я.про визнання
протиправною бездіяльності та
визнання продовженим терміну дії
дозволу на спеціальне
водокористування, зобов'язання вчинити
Позивач - Львівське міське
комунальне підприємство
«Львівводоканал» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації в якому, із
врахування зави про уточнення позовних
- визнати протиправною бездіяльність
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської ОДА щодо
неприйняття у встановлений строк
рішення про продовження дії Дозволу
Львівському міському комунальному
підприємству «Львівводоканал» на
спеціальне водокористування №
Укр-525-13/Льв.ГДС від 17.05.2013 року;

- зобов'язати Департамент екології та
природних ресурсів Львівської ОДА
прийняти рішення про продовження
Львівському міському комунальному
підприємству «Львівводоканал» дії
дозволу на спеціальне
водокористування № Укр-525-13/Льв.ГДС від
17.05.2013 року з 05.10.2013 року до 03.10.2016 року
включно;

- зобов'язати Департамент екології та
природних ресурсів Львівської ОДА
вчинити дії по оформленню письмового
продовження дії Дозволу Львівському
міському комунальному підприємству
«Львівводоканал» на спеціальне
водокористування № Укр-525-13/Льв.ГДС від
17.05.2013 року з 05.10.2013 року до 03.10.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач здійснює спеціальне
водокористування для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових та інших
державних і громадських потреб.

Видача дозволу на спеціальне
водокористування здійснюється за
клопотанням водокористувача з
обґрунтуванням потреби у воді,
погодженим (в разі використання
підземних вод) з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр.

Позивачем було розроблено і
затверджено Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України Дозвіл на спеціальне
водокористування і
гранично-допустимий скид (ГДС) речовин
у водний об'єкт із зворотними водами
(надалі-Дозвіл) за № Укр-525- 11Льв.ГДС від
23.12.2011 року терміном дії до 23.12.2012 року,
продовжений за № Укр-525- 13Льв.ГДС від
17.05.2013 року терміном дії до 05.10.2013 року.

У зв'язку з тим, що умови спеціального
водокористування були і залишаються
незмінними, ЛМКП «Львівводоканал»
18.09.2013 року (до закінчення терміну дії)
звернулось із заявою встановленої
форми на ім'я директора Департаменту
екології та природних ресурсів
Львівської ОДА про продовження терміну
дії Дозволу. Вказану заяву разом з
комплектом документів (згідно з
визначеним вичерпним переліком) та
супровідним листом № 15-4250 від 18.09.2013
року скеровано на адресу Управління
«Дозвільний офіс» Львівської міської
ради 19.09.2013 року за допомогою
кур'єрської пошти.

Позивач 06.09.2013 року звернувся з листом
№ 15-4025 в Міністерство екології та
природних ресурсів України з проханням
продовжити термін дії Дозволу.
Натомість 03.10.2013 року (що підтверджено
відміткою штампу канцелярії ЛМКП
«Львівводоканал») отримав відповідь з
Міністерства датовану 27.09.2013 року за №
08/2-4-397-13, в якій зазначено, що після
прийняття та набрання чинності деяких
нормативних актів Міністерство
екології та природних ресурсів України
не наділене повноваженнями щодо видачі
або продовження терміну дії дозволів
на спецводокористування та
запропоновано позивачу звернутись до
органу уповноваженого видавати
дозволи на спецводокористування, що і
зробив позивач, як зазначено вище,
скерувавши пакет документів через
Управління «Дозвільний офіс» 19.09.2013
року.

Станом на 17.10.2013 року, жодної відповіді
від Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської ОДА (ні щодо
продовження терміну дії Дозволу, ні
щодо відмови в його продовженні) ЛМКП
«Львівводоканал» не отримало. У
встановлений законом строк позивач
взагалі не отримав будь-якого рішення
відповідача, а також відповідачем не
були вчинені будь-які дії щодо
продовження дії дозволу, що є
порушенням ч. ч. 3,4 ст. 50 Водного кодексу
України, ст. 4-1 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» та ч. 2 п. 6
Порядку погодження та видачі дозволів
на спеціальне водокористування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.03.2002 року за №
321.

Представник позивача в судовому
засіданні вищевказані позовні вимоги
підтримала повністю, надала суду
додаткові пояснення, докази, просила
позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у
запереченні на позовну заяву, у якому
відповідач просив в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю з
підстав, що згідно ст. 50 Водного кодексу
України, продовження строків
спеціального водокористування за
клопотанням заінтересованих
водокористувачів здійснюється
державними органами, що видали дозвіл
на спеціальне водокористування, тобто
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 13.03.2013 року «Про ліквідацію
територіальних органів Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища» та Наказу Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища від 15.03.2013 року № 98 «Про
ліквідацію територіальних органів
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища» державні
управління охорони навколишнього
природного середовища в областях із 17
травня 2013 року припинили виконання
своїх повноважень.

Розпорядженням голови Львівської
обласної державної адміністрації від
20.05.2013 року №269/0/5-13 утворено
Департамент екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації.

Згідно Положення про Департамент,
затвердженого розпорядженням голови
Львівської ОДА від 21 травня 2013 року
№271/0/5-13, Департамент не є
правонаступником Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Львівській
області.

У зв'язку із чим матеріали клопотання
та документи щодо продовження терміну
дії дозволу на спец водокористування
подані ЛМКП «Львівводоканал» було
повернено без розгляду.

Крім цього, ЛМКП «Львівводоканал» було
додатково повідомлено, що для
одержання дозволу на
спецводокористування необхідно
представити в Управління «Дозвільний
офіс» у встановленому порядку нові
матеріали клопотання в тому числі і
новий проект гранично-допустимих
скидів забруднюючих речовин у водний
об'єкт (ГДС), розроблений проектною
організацією, що має чинний дозвіл
Мінприроди на розроблення проектів
нормативів ГДС, згідно до вимог чинного
законодавства.

Станом на 11.11.2013 року ЛМКП
«Львівводоканал» не зверталось до
Департаменту екології та природних
ресурсів з клопотанням про видачу
нового дозволу на
спецводокористування.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечення на
адміністративний позов підтримав
повністю, надав суду додаткові
пояснення, докази, просив в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача
безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:

18.09.2013 року позивач звернувся через
«Дозвільний офіс» про продовження
дозволу на спеціальне
водокористування від 17.05.2013 року №
Укр-525-13/Льв.ГДС термін дії якого
завершувався 05.10.2013 року в Департамент
екології та природних ресурсів
Львівської обласної державної
адміністрації.

01.10.2013 року відповідач повідомив
позивача про те, що відповідно до
положення про Департамент,
затвердженого розпорядженням голови
Львівської ОДА від 21.05.2013 року № 271/0/5-13,
Департамент не є правонаступником
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області. Відповідно
матеріали щодо продовження терміну дії
дозволу на спецводокористування
повертаються без розгляду.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Водним кодексом
України, Кодексом адміністративного
судочинства України.

Згідно ст. 49 Водного кодексу України,
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.
Дозвіл на спеціальне водокористування
видається органом виконавчої влади
Автономної Республіки Крим з питань
охорони навколишнього природного
середовища, обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами за
погодженням із Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями - у разі
використання води водних об'єктів
місцевого значення.

Видача дозволу на спеціальне
водокористування здійснюється за
клопотанням водокористувача з
обґрунтуванням потреби у воді,
погодженим з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері розвитку водного
господарства, а на території
Автономної Республіки Крим - органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань водного
господарства, - в разі використання
поверхневих вод, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр, - в
разі використання підземних вод та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони здоров'я, - в разі використання
водних об'єктів, віднесених до
категорії лікувальних.

Порядок погодження та видачі дозволів
на спеціальне водокористування
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

У дозволі на спеціальне
водокористування встановлюються ліміт
забору води, ліміт використання води та
ліміт скидання забруднюючих речовин. У
разі настання маловоддя ці ліміти
можуть бути зменшені спеціально
уповноваженими державними органами
без коригування дозволу на спеціальне
водокористування.

Згідно ст. 50 цього ж Кодексу, строки
спеціального водокористування
встановлюються органами, які видали
дозвіл на спеціальне водокористування.

Спеціальне водокористування може бути
короткостроковим (до трьох років) або
довгостроковим (від трьох до двадцяти
п'яти років).

У разі необхідності строк спеціального
водокористування може бути продовжено
на період, що не перевищує відповідно
короткострокового або довгострокового
водокористування.

Продовження строків спеціального
водокористування за клопотанням
заінтересованих водокористувачів
здійснюється державними органами, що
видали дозвіл на спеціальне
водокористування.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього ж Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Кожна особа, яка
звернулася за судовим захистом,
розпоряджається своїми вимогами на
свій розсуд.

Судом не враховуються обґрунтування
позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо неприйняття у
встановлений строк рішення про
продовження дії дозволу та зобов'язати
відповідача прийняти рішення про
продовження позивачу дії дозволу на
спеціальне водокористування, оскільки
відповідач згідно вищенаведено
законодавства, Порядку погодження та
видачі дозволів на спеціальне
водокористування, положення про
департамент екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації, які в
питаннях щодо предмету спору по даній
справі по суті встановлюють порядок,
процедуру погодження та видачі
водокористувачам дозволів на
спеціальне водокористування не
приймає будь-якого рішення щодо видачі
чи продовження дозволів на спеціальне
водокористування. Помилка позивач в
обраному способі захисту є підставою
для відмови в задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Судом не враховується заперечення
відповідача, про те, що згідно ст. 50
Водного кодексу України, в даному
випадку термін дії дозволу на
спеціальне водокористування може бути
продовжено лише Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Львівській області, як
органом, що видав дозвіл, оскільки
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2013 року за N 159 «Про
ліквідацію територіальних органів
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища» постановлено:

1. Ліквідувати як юридичні особи
публічного права територіальні органи
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища за переліком
згідно з додатком.

2. Установити, що територіальні органи,
які ліквідуються згідно з пунктом 1
цієї постанови, продовжують виконання
своїх повноважень до 17 травня 2013 року.

Відтак, на момент звернення позивача
(18.09.2013 року) про продовження дії
дозволу на спеціальне
водокористування саме відповідач був
та є органом, який вправі видавати
вказані дозволи, відтак саме
відповідач на момент спірних
правовідносин є тим органом, який у
разі необхідності може продовжити дію
цього ж дозволу на період, що не
перевищує відповідно
короткострокового або довгострокового
водокористування.

Судовий захист є одним із основних
механізмів захисту прав, на думку суду,
недопустимою є відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини. Ефективність судового
захисту полягає саме в захисті прав,
свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади. Заперечення відповідача про те,
що він не є правонаступником
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Львівській області, не є підставою для
повернення без розгляду відповідачем
клопотання позивача про продовження
дії дозволу на спеціальне
водокористування від 17.05.2013 року,
оскільки законодавець ст. 49 Водного
кодексу України чітко встановив, що
дозвіл на спеціальне водокористування
видається органом влади, а не
конкретною юридичною особою чи
структурним підрозділом.

Ліквідація органу, що безпосередньо
видав згаданий дозвіл позивачу жодним
чином не звільняє позивача від його
продовження, як органом, який вправі
видавати такий дозвіл на момент
виникнення спірних правовідносин. В
цьому випадку, на думку суду,
відповідач не вправі усунутись від
покладеного на нього законодавцем
обов'язку продовження строків
спеціального водокористування на
певний період.

Судом враховуються обґрунтування
позовних вимог позивачем в частині
зобов'язати відповідача вчинити дії по
оформленню письмово продовження дії
дозволу на спеціальне
водокористування з 05.10.2013 року до 03.10.2016
року, оскільки позивач наділений
правом на ефективний судовий захист у
компетентному суді у випадку порушення
прав, наданих конституцією або законом.
Засіб судового захисту - це такий засіб,
за допомогою якого право здійснюється,
або компенсується його порушення.
Судовий захист - це вид державного
захисту, який є гарантією і конкретним
засобом ефективного поновлення права
через правосуддя. Це право не може бути
обмежено, а зміст його поновлення
полягає у тому, щоб забезпечити особі
гарантію захисту її прав та інтересів.
Законодавством встановлено, що у разі
необхідності строк спеціального
водокористування може бути продовжено
на період, що не перевищує відповідно
короткострокового або довгострокового
водокористування. Продовження строків
спеціального водокористування за
клопотанням заінтересованих
водокористувачів здійснюється
державними органами, що видали дозвіл
на спеціальне водокористування. У
позивача наявний короткостроковий
дозвіл на спеціальне водокористування
від 17.05.2013 року, відповідно, такий може
бути продовжено до трьох років.
Відповідач не вказав, будь-яких інших
обставин, які б унеможливлювали
продовження позивачу дії дозволу на
спеціальне водокористування, в тому
числі, на передбачений законом період.

На думку суду, спосіб захисту позивача
відповідає змісту права, що порушене,
характеру повноважень відповідача,
відтак позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Таким чином, з врахуванням положень ст.
162 КАС України, позовні вимоги
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал» до
Департаменту екології та природних
ресурсів Львівської обласної
державної адміністрації про визнання
протиправною бездіяльності та
визнання продовженим терміну дії
дозволу на спеціальне
водокористування, зобов'язання вчинити
дії підлягають задоволенню частково.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
згідно ч. 3 ст. 94 КАС України, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити
частково.

2. Зобов'язати Департамент екології та
природних ресурсів Львівської
обласної державної адміністрації
продовжити дію Дозволу №
Укр-525-13/Льв.ГДС від 17.05.2013 року на
спеціальне водокористування
Львівському міському комунальному
підприємству «Львівводоканал» з 05.10.2013
року по 03.10.2016 року включно.

3. В іншій частині
адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Львівського
міського комунального підприємства
«Львівводоканал» (, вул.
Зелена, 64, м. Львів) 11,47 грн. судового
збору.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі
30.12.2013 року.

Суддя
Гавдик
З.В.