Справа № 2а-1327/07
Суддя: Шенцева О.П.
Дата ухвалення: 2007-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-1327/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007 року Приморський
районний суд міста Одеси у ск
ладі: головуючого судді - Шенц
евої О.П. при секретарі - Кіщен
ко Т.І.,
розглянувши в судовому за
сіданні адміністративну спр
аву за адміністративним позо
вом ОСОБА_1 до Управління
житлово-комунального господ
арства Одеської міської ради
, Київської районної адмініс
трації Одеської міської ради
, треті особи ОСОБА_2, ОС
ОБА_3 та ОСОБА_4 про скасу
вання розпорядження Київськ
ої районної адміністрації Од
еської міської ради № 266 від 22.03.2
007 року та визнання недійсним
договору найму АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_3 та скасування
розпорядження Управління жи
тлово-комунального господар
ства Одеської Міської Ради з
а №202593 від 28 березня 2007 року, про п
риватизацію АДРЕСА_1 та ви
знання недійсним Свідоцтва н
а право власності на житло №19-
23224 від 28 березня 2007 року,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2007 року ОСОБА_1 з
вернувся до суду з адміністр
ативним позовом до Управлінн
я житлово-комунального госпо
дарства Одеської міської рад
и, треті особи ОСОБА_2, О
СОБА_3, ОСОБА_4 про скасув
ання розпорядження Управлін
ня житлово-комунального госп
одарства Одеської Міської Ра
ди та визнання свідоцтва на п
раво власності на житло неді
йсним.
В судовому засіданні 22 трав
ня 2007 року позивач уточнив поз
овні вимоги та просить суд ух
валити рішення, відповідно д
о якого скасувати розпорядже
ння Київської районної адмін
істрації Одеської міської ра
ди №266 від 22.03.2007 року та визнати н
едійсним договір найму АДР
ЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 та ска
сувати розпорядження Управл
іння житлово-комунального го
сподарства Одеської Міської
Ради за №202593 від 28 березня 2007 рок
у, про приватизацію АДРЕСА
_1 та визнати недійсним Свід
оцтво на право власності на ж
итло №19-23224 від 28 березня 2007 року,
посилаючись на те, що АДРЕС
А_1 була приватизована в пор
ушення вимог чинного законод
авства, без відома та згоди п
озивача, що суттєво порушує й
ого житлові права. Крім цього
, позивач вказує, що при прива
тизації спірної квартири О
СОБА_3. і ОСОБА_2 на час укл
адення договору найму та при
ватизації спірної квартири 2
8 березня 2007 року, не були особа
ми, які постійно проживали в
квартирі разом з позивачем а
бо особами, за якими б зберіг
алось право на житло.
У судовому засіданні позив
ач підтримав адміністративн
ий позов та просив його задов
ольнити, обґрунтовуючи позо
вні вимоги тим, що він з 2002 року
проживає та користується сп
ірним жилим приміщенням відп
овідно до статей 64, 65 Житловог
о кодексу України в якості чл
ена сім'ї наймача, зі згоди св
ого батька ОСОБА_4, якій бу
в основним наймачем АДРЕСА
_1 вів господарство, брав уч
асті у витратах, пов'язаних з
оплатою комунальних послуг,
та виконував інші зобов'язан
ня, що випливають із договору
найму жилого приміщення, тоб
то, набув право користування
житловим приміщенням.
Представник Київської рай
онної адміністрації Одесько
ї міської ради в судове засід
ання не з'явився, про час і міс
це судового засідання повідо
млявся належним чином. У відп
овідності з ч.4 ст. 128 КАС Україн
и у разі неприбуття відповід
ача - суб'єкта владних повнова
жень, належним чином повідом
леного про дату, час і місце с
удового розгляду, без поважн
их причин або без повідомлен
ня ним про причини неприбутт
я розгляд справи не відклада
ється і справу може бути вирі
шено на підставі наявних у ні
й доказів.
Представник Управління жи
тлово-комунального господар
ства Одеської міської ради п
озов не визнала, посилаючись
на те, що приватизація здійс
нена на документах, наданих
ОСОБА_3. (третя сторона) від
повідно до правил приватизац
ії.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо пред
мета спору ОСОБА_3, та пред
ставник третьої особи ОСОБ
А_5, позовні вимоги позивача
не визнали пояснивши суду, щ
о 12 квітня 2007 року вони змінили
двері в квартири та вселилис
ь в спірне приміщення. Також т
реті особи стверджують, що по
зивач ніколи не пред'являв по
зов до них про визнання права
користування спірним житлов
им приміщенням, з даного прив
оду позивач ніякого відношен
ня до спірної квартири, яка є
їхньої власністю.
Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо пред
мета спору ОСОБА_4 в судов
ому засіданні проти позову п
озивача не заперечувала та п
росила його задовольнити, по
яснивши що, дійсно позивач з
2002 роду проживає та користуєт
ься спірним жилим приміщення
м відповідно до статей 64, 65 Жит
лового кодексу України в яко
сті члена сім"ї наймача, зі зг
оди свого батька ОСОБА_4, я
кій був основним наймачем А
ДРЕСА_1 вів господарство, бр
ав участі у витратах, пов'яза
них з оплатою комунальних по
слуг, та виконував інші зобов
'язання, що випливають із дог
овору найму жилого приміщенн
я, тобто, набув право користу
вання житловим приміщенням.
Також третя особа ОСОБА_6
. пояснила суду, що з часу всел
ення позивач проживав там по
стійно доглядав за батьком я
кий на той час потребував сто
ронньої допомоги, у зв'язку з
тим, що останні роки був лежа
чою хворою людиною, а в 2004 році
батько позивача був визнані
й інвалідом 1-ої групи. Крім по
зивача, вона як близька людин
а також допомагала доглядати
за батьком позивача, у зв'язк
у з чим 14 жовтня 2005 року ОСОБА
_4 склав запит, якій був посв
ідчений приватним нотаріусо
м Одеського * міського нотарі
ального округу - Юхневич М. М. .,
даним заповітом він признач
ив своїм спадкоємцем -ОСОБА
_6 та заповів їй належну йому
АДРЕСА_1.
Проаналізувавши матеріали
справи, пояснення позивача,
представника позивача, пред
ставника Управління житлово
-комунального господарства О
деської міської ради, третіх
осіб ОСОБА_3., ОСОБА_6.,
представника третьої особи
ОСОБА_5, свідків, а також д
ослідивши інші докази по спр
аві, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги позивача п
ідлягають задоволенню.
Відповідно до статті З КАС У
країни справа адміністратив
ної юрисдикції - це переданий
на вирішення адміністративн
ого суду публічно-правовий с
пір, у якому хоча б однією зі с
торін є орган виконавчої вла
ди, орган місцевого самовряд
ування, їхня посадова чи служ
бова особа або інший суб'єкт,
який здійснює владні управл
інські функції на основі зак
онодавства, в тому числі на в
иконання делегованих повнов
ажень. Згідно п.7 ст. 3 КАС Украї
ни суб'єкт владних повноваже
нь - орган державної влади, ор
ган місцевого самоврядуванн
я, їхня посадова чи службова
особа, інший суб'єкт при здій
сненні ними владних управлін
ських функцій на основі зако
нодавства, в тому числі на ви
конання делегованих повнова
жень. Київська районна адмін
істрація Одеської міської ра
ди є виконавчим органом Одес
ької міської ради та створен
а з метою реалізації функції
міського самоврядування на
території адміністративног
о району міста Одеси, згідно
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні". Уп
равління житлово-комунально
го господарства Одеської міс
ької ради є структурним підр
озділом Одеської міської рад
и та діє відповідно до Закону
України „Про місцеве самовр
ядування в Україні". Таким чин
ом відповідачі, як суб'єкти в
ладних повноважень, здійсню
ють владні управлінські функ
ції на основі законодавства,
і згідно з положеннями статт
і 17 КАС України, що встановлює
категорії спорів, на які пош
ирюється компетенція адміні
стративних судів, є відповід
ачами щодо спору з приводу сп
орів фізичних чи юридичних о
сіб із суб'єктом владних повн
оважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів інди
відуальної дії), дій чи безді
яльності. Відповідно до ст. 18
КАС України адміністративни
м судам підсудні адміністрат
ивні справи, у яких однією зі
сторін є орган чи посадова ос
оба місцевого самоврядуванн
я, посадова чи службова особа
органу місцевого самоврядув
ання.
Як вбачається з матеріалів
справи спірне житлове примі
щення являє собою трьохкімна
тну АДРЕСА_1. Позивач зазн
ачив, що у 1972 році на підставі о
рдеру № 632 його батько - ОСОБА
_4 отримав спірну квартиру. П
озивач вселився туди як член
сім'ї наймача у2002 року зі згоди
свого батька ОСОБА_4, якій
був основним наймачем кварт
ири. З часу вселення позивач п
роживав там постійно догляда
в за батьком який на той час по
требував сторонньої допомог
и, у зв'язку з тим, що останні р
оки був лежачою хворою людин
ою, а в 2004 році визнаній інвалі
дом 1-ої групи.
Згідно ч. 1 ст. 64 Житлового ко
дексу України, члени сімї най
мача, які проживають разом з
ним, користуються чарівні з н
аймачем усіма правами і несу
ть усі обов'язки, що випливаю
ть з договору найму жилого пр
иміщення.

Відповідно до ст. 65 Житловог
о кодексу України наймач впр
аві в установленому порядку
вселити в займане ним жиле пр
иміщення свою дружину, дітей
, батьків, а також інших осіб.
Особи , що вселилися в жиле пр
иміщення як члени сім"ї найма
ча , набувають рівного з інши
ми членами сім'ї права корист
ування жилим приміщенням. Ві
дповідно до п. 9 Постанови Плен
уму Верховного суду України
від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про д
еякі питання, що виникли в пр
актиці застосування судами Ж
итлового кодексу України» із
змінами і доповненнями, внес
еними
постановами Пленуму Верхо
вного Суду України відсутніс
ть письмової згоди членів сі
м'ї наймача на вселення сама п
о собі не свідчить про те, що о
соби, які вселилися, не набул
и права користування жилим п
риміщенням. При цьому, як роз
'яснив Пленум Верховного Суд
у України в п. 15 постанови від 1
листопада 1996 p. N9 "Про застосуван
ня Конституції України при з
дійсненні правосуддя", наявн
ість чи відсутність прописки
сама по собі не може бути підс
тавою для відмови права кори
стування жилим приміщенням з
а особою, яка там проживала ч
и вселилась туди як член сімї
наймача (власника) приміщенн
я.
В спірній квартирі окрім на
ймача ОСОБА_4 також зареєс
тровані: ОСОБА_2 та ОСОБА
_3. Дані особи в АДРЕСА_1 не
проживають вже довгий час, т
ак як вони вибули на інше пост
ійне місце проживання. Третя
особа по даної справи ОСОБ
А_3 у 1998 року після одруження з
абрав свої особисті речі, зал
ишивши квартиру та вибув на п
остійне місце проживання за
адресою АДРЕСА_2, а з 2002 рок
у ОСОБА_2 вибув із спірног
о житлового приміщення до ін
шого постійного місця прожив
ання, забравши свої особисті
речі та залишивши квартиру. З
даного часу вони повністю пр
ипинили виконувати обов'язки
члена сімї, передбачені ст.
64 Житлового кодексу України,
пов'язані з утримання, оплат
ою житлового приміщення та к
омунальних послуг.
Згідно статті 107 Житлового к
одексу України у разі вибутт
я наймача та членів його сім'ї
на постійне проживання до ін
шого населеного пункту або в
інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір н
айму жилого приміщення вважа
ється розірваним з дня вибут
тя. Якщо з жилого приміщення в
ибуває не вся сім'я, то догові
р найму жилого приміщення не
розривається, а член сімї, як
ий вибув, втрачає право корис
тування цим жилим приміщення
м з дня вибуття.
Відповідно до 11 Постанови П
ленуму Верховного суду Украї
ни від 12 квітня 1985 року за № 2 «Пр
о деякі питання, що виникли в
практиці застосування судам
и Житлового кодексу України»
із змінами і доповненнями, в
несеними
постановами Пленуму Верхо
вного Суду України відповідн
о до ст. 107 Житлового кодексу У
країни наймач або член його с
імї, який вибув на інше пості
йне місце проживання, втрача
є право користування жилим п
риміщенням з дня вибуття, нез
алежно від пред'явлення позо
ву про це. На ствердження вибу
ття суд може брати до уваги бу
дь-які фактичні дані, які сві
дчать про обрання стороною і
ншого постійного місця прожи
вання (повідомлення про це в л
истах, розписка, переадресу
вання кореспонденції, утвор
ення сімї в іншому місці, пер
евезення майна в інше жиле пр
иміщення, виїзд в інший насел
ений пункт, укладення трудов
ого договору на невизначении
строк тощо).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 по
мер у віці 89 років, про що свід
чить актовий запис № 46 відділу
реєстрації актів цивільного
стану Київського районного
управління юстиції м. Одеси.
Після смерті свого батька за
захистом своїх житлових пра
в на квартиру позивач зверну
вся до Київського районного
суду з позовом до ОСОБА_3. т
а ОСОБА_5, Київської район
ної адміністрації Одеської м
іської ради про визнання за
ОСОБА_1 права користування
АДРЕСА_1, визнання ОСОБ
А_2 та ОСОБА_3 такими, що в
тратили право на користуванн
я спірним жилим приміщенням
з дня вибуття, та про зобов'яз
ання Київської районної адмі
ністрації Одеської міської р
ади укласти договір житловог
о найму на спірну квартиру з
ОСОБА_1.
Відповідно до статті 824 ЦК Ук
раїни у разі смерті наймача н
аймачами можуть стати усі ін
ші повнолітні особи, які пост
ійно проживали з колишнім на
ймачем, або, за погодженням з
наймодавцем, одна або кілька
із цих осіб. У цьому разі дого
вір найму житла залишається
чинним на попередніх умовах.

Крім цього позивач в судово
му засіданні зазначив, що О
СОБА_3., якій з 1998 році вибув з
спірної квартирі, скористав
ся пропискою згідно розпоряд
ження №266 від 22.03.2007 року, уклав до
говір найму на спірну кварти
ру, переоформив особовий рах
унок на вказану житлову площ
у та приватизував квартиру в
рівних частках з ОСОБА_2. К
рім того, ОСОБА_3., ОСОБА
_2 на час укладення договору
найму та приватизації спірн
ої квартири 28 березня 2007 року ,
не були особами , які постійн
о проживали в квартирі разо
м з позивачем або особами, за
якими зберігалось Чіраво на
житло. Тобто

Київська районна адмініст
рація Одеської міської ради
своїм розпорядженням №266 від 2
2 березня 2007 року «Про внесення
змін до договорів найму жили
х приміщень, внаслідок визна
ння наймачем іншого члена сі
м"ї та переоформлення особис
тих рахунків» змінила догові
р найму жилого приміщення та
переоформила особистий раху
нок, внаслідок визнання найм
ачем гр. ОСОБА_3 (у зв'язку і
з смертю наймача - ОСОБА_4) н
а трикімнатну ізольовану спі
рну квартиру в супереч перев
ажному праву позивача, без йо
го відома та згоди, що суттєв
о порушує його житлові права
на спірну квартиру. Спірна кв
артира на момент укладення д
оговору найму не була постій
ним місцем проживання ОСОБ
А_3. та ОСОБА_2, у зв'язку з
тим, що вони добровільно вибу
ли із зазначеного житлового
приміщення до іншого постійн
ого місця проживання, забрав
ши свої особисті речі та зали
шили квартиру.
Відповідно до статті 5 Закон
у України "Про приватизацію д
ержавного житлового фонду" д
о членів сім'ї наймача включа
ються лише громадяни, які пос
тійно проживають в квартирі
разом з наймачем або за яким з
берігається право на житло.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону Украї
ни "Про приватизацію державн
ого жилого фонду", передача з
айманих квартир (будинків) зд
ійснюється в спільну сумісну
або часткову власність за пи
сьмовою згодою всіх повноліт
ніх членів сімї, які постійно
мешкають в даній квартирі (бу
динку), в тому числі тимчасов
о відсутніх, за якими зберіга
ється право на житло, з обов'я
зковим визначенням уповнова
женого власника квартири (бу
динку). При цьому, відповідно
до п. 5 Положення «Про порядок
передачі квартир (будинків) у
власність громадян», затвер
дженої Наказом Державного ко
мітету України по житлово-ко
мунальному господарству 15.09.1992
N 56 передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в при
ватну (для одиноких наймачів
) та у спільну (сумісну або час
ткову) власність за письмово
ю згодою всіх повнолітніх (ві
ком від 18 і більше років) члені
в сімї які постійно мешкають
у квартирі (будинку) разом з н
аймачем або за яким зберігає
ться право на житло.
Встановлені в судовому зас
іданні поясненнями сторін, с
відків, обставини, свідчать
про те, що позивач з 2002 року до
смерті свого батька ОСОБА_4
, якій був основним наймаче
м спірної квартири, проживав
та користувався жилим примі
щенням відповідно до статей
64, 65 Житлового кодексу України
в якості члена сімї наймача,
зі згоди свого батька, вів го
сподарство, брав участі у вит
ратах, пов'язаних з оплатою к
омунальних послуг, та викону
вав інші зобов'язання, що вип
ливають із договору найму жи
лого приміщення, тобто, набу
в право користування житлови
м приміщенням. Тому, привати
зація та передача спірної кв
артири у власність ОСОБА_2
та ОСОБА_3. здійснена в пор
ушення вимог законодавства п
ро приватизацію, без його від
ома та згоди, що суттєво пору
шує його житлові права.
При таких обставинах суд вв
ажає, що видане органом прива
тизації свідоцтво про право
власності на спірну квартиру
не відповідає вимогам Закон
у України "Про приватизацію д
ержавного житлового фонду", в
олевиявленню сторін та орган
у приватизації. Відповідно д
о ст. 215 ЦК України недійсною є
та угода, яка не відповідає в
имогам Закону.
Згідно ч.3 ст. 41 Конституції У
країни громадяни для задовол
ення своїх потреб можуть кор
истуватися об'єктами права д
ержавної та комунальної влас
ності відповідно до закону.

Оскільки відповідно до ста
тті 9 Житлового кодексу Украї
ни ніхто не може бути виселен
ий із займаного жилого примі
щення або обмежений у праві к
ористування жилим приміщенн
ям інакше як з підстав і в поря
дку, передбачених законом, п
ри незаконному позбавлення п
рава користування жилим прим
іщення та обставина, що особа
яка придбала це приміщення є
власником, не може бути підс
тавою для відмови у відновле
нні порушеного права і визна
ння недійсними розпорядженн
я про приватизацію та Свідоц
тва на право власності на жит
ло. Тому вимоги позивача щодо
визнання недійсними розпоря
дження за №202593 про приватизаці
ю квартири та Свідоцтва на пр
аво власності №19-23224 від 28 березн
я 2007 року видане Управлінням ж
итлово-комунального господа
рства Одеської Міської Ради
28 березня 2007 року на АДРЕСА_1
є обґрунтованими.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 К
одексу адміністративного су
дочинства України суд при ви
рішенні справи керується при
нципом законності, відповід
но до якого органи державної
влади, органи місцевого само
врядування, їхні посадові і с
лужбові особи зобов'язані ді
яти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що п
ередбачені Конституцією та з
аконами України.
У відповідності зі ст. 71 КАС
України кожна сторона повин
на довести ті обставини, на я
ких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністрати
вних справах про протиправні
сть рішень, дій чи бездіяльно
сті суб'єкта владних повнова
жень обов'язок доказування п
равомірності свого рішення,
дії чи бездіяльності поклад
ається на відповідача, якщо в
ін заперечує проти адміністр
ативного позову.

Відповідачем не надано суд
у доказів правомірності прив
атизації жилого приміщення
АДРЕСА_1 відповідно до Зак
ону України "Про приватизаці
ю державного жилого фонду".
З огляду на викладене, суд д
ійшов висновку, що вимоги поз
ивача є обґрунтованими та та
кими, що піддягають задоволе
нню.
Керуючись ст. ст. 3, 17, 161, 162, 163, 167 К
одексу адміністративного су
дочинства України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
до Управління житлово-комуна
льного господарства Одесько
ї міської ради, Київської рай
онної адміністрації Одесько
ї міської ради, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБ
А_4 про скасування розпоряд
ження Київської районної адм
іністрації Одеської міської
ради №266 від 22.03.2007 року та визнан
ня недійсним договору найму
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3
та скасування розпорядження
Управління житлово-комуналь
ного господарства Одеської м
іської Ради за №202593 від 28 березн
я 2007 року, про приватизацію А
ДРЕСА_1 та визнання недійсн
им Свідоцтва на право власно
сті на житло №19-23224 від 28 березня
2007 року задовольнити.
Скасувати розпорядження К
иївської районної адміністр
ації Одеської міської ради №
266 від 22.03.2007 року та визнати недій
сним договір найму АДРЕСА_1
, що складається із трьох кі
мнат, загальною площею 65, 60 кв.
м. на ім'я ОСОБА_3.
Скасувати розпорядження У
правління житлово-комунальн
ого господарства Одеської мі
ської Ради за №202593 від 28 березня
2007 року, про приватизацію АД
РЕСА_1 та визнати недійсним
Свідоцтво на право власност
і на житло №19-23224 від 28 березня 2007 р
оку, видане Управлінням житл
ово-комунального~господарст
ва Одеської міської Ради на і
м'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
АДРЕСА_1.
постанова може бути оскарж
ена в апеляційному порядку д
о апеляційного адміністрати
вного суду Одеської області
через Приморський районний с
уд м. Одеси шляхом подачі в 10-д
енний строк з дня проголошен
ня постанови заяви про апеля
ційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів ап
еляційної скарги, з подачею ї
ї копії до апеляційної інста
нції або в порядку ч. 5 ст. 186 Укр
аїни.