Справа № 817/3994/13-а
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3994/13-а

27 грудня 2013 року 11год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Дудар О.М., за участю
секретаря судового засідання Сисун
Н.В., сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача: представник Брагіна О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській
області (далі - УМВСУ в Рівненській
області) про визнання протиправним
наказу, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Під час судового розгляду 06.12.2013 та
27.12.2013 позивачем подано заяви про
збільшення позовних вимог, які
прийняті судом. З урахуванням вказаних
заяв позивач просив суд:

- визнати протиправним та
скасувати п.1 наказу начальника УМВСУ в
Рівненській області від 27.08.2013 №1435 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності»;

- визнати протиправним та
скасувати наказ начальника УМВСУ в
Рівненській області від 02.09.2013 №279 о/с;

- поновити на роботі на посаді
старшого інспектора з особливих
доручень відділу професійної
підготовки управління кадрового
забезпечення УМВСУ в Рівненській
області з 02.09.2013;

- стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
02.09.2013 по день постановлення судового
рішення, що становить 14911,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх
справ незаконно, оскільки накладення
дисциплінарного стягнення в зв'язку з
вчиненням адміністративного проступку
було проведено до винесення судом
відповідної постанови про визнання
позивача винним у вчиненні такого
проступку.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та пояснила суду, що жодного
дисциплінарного проступку ОСОБА_1
вчинено не було, порушення Правил
дорожнього руху сталося в неробочий
час, а тому жодних підстав для
звільнення позивача з роботи за п.64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України у
відповідача не було. Вказала, що на
момент звільнення ОСОБА_1 ще не був
визнаний винним у вчиненні
адміністративного проступку
відповідним рішенням суду. Крім того,
до позивача було застосовано
найсуворіший захід дисциплінарного
впливу - звільнення, без врахування
усіх передбачених законодавством
обставин, зокрема, таких як: тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до службових
обов'язків, рівень кваліфікації. Так,
позивач за час проходження служби не
мав жодних дисциплінарних стягнень, а
лише заохочення. Вказала, що ОСОБА_1 має
на утриманні дитину-інваліда та
дружину, що є її опікуном. Звернула
увагу суду на те, що наказ МВС України
№81-2007, яким передбачено застосування
дисциплінарного стягнення у виді
звільнення з органів внутрішніх справ
за вчинення адміністративних
проступків, було видано у період, коли
МВС належало до суб'єктів
адміністративної юрисдикції згідно зі
ст.15 КУпАП. З моменту внесення змін у
вказану норму Законом від 24.09.2008 №586-IV
такими повноваження МВС України не
володіє, а за порушення Правил
дорожнього руху накладати
адміністративні стягнення
уповноважені працівники
державтоінспекції або суд. Просила
позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила суду, що оспорюваним наказом
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності правомірно, у суворій
відповідності до вимог Закону України
«Про міліцію», Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, Дисциплінарного
статуту. ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний
проступок, який є несумісним з
наступним проходженням служби, а саме:
грубо порушив Правила дорожнього руху
та ряд відомчих наказів МВС, керувавши
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння. Цей факт було
підтверджено в ході проведеного
службового розслідування, за
результатами якого позивача
оспорюваним наказом звільнено з
органів внутрішніх справ. Звернула
увагу суду на те, що в даному випадку
наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, порушення порядку
притягнення до адміністративної
відповідальності (якщо таке мало місце)
жодним чином не спростовують наявності
в його діях складу дисциплінарного
проступку та, відповідно,
правомірності звільнення позивача зі
служби. Просила у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити
повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.03.2005 по
02.09.2013 проходив службу в органах
внутрішніх справ в УМВСУ в Рівненській
області (а.с.9).

Наказом начальника УМВСУ в Рівненській
області від 02.09.2013 №279 о/с майора
міліції ОСОБА_1, старшого інспектора з
особливих доручень відділу
професійної підготовки управління
кадрового забезпечення УМВСУ в
Рівненській області, звільнено з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил (з постановкою на
військовий облік) за пунктом 64 «є»
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (за
порушення дисципліни) (а.с.11).

Згідно зі змістом наказу від 02.09.2013 №279
о/с, підставою для його видання є наказ
УМВСУ в Рівненській області від 27.08.2013
№1435.

Як вбачається з матеріалів справи,
пункт 1 наказу начальника УМВСУ в
Рівненській області від 27.08.2013 №1435 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» передбачає
звільнення з органів внутрішніх справ
України на підставі п.64 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України старшого
інспектора з особливих доручень ВПП
УКЗ УМВСУ в Рівненській області ОСОБА_1
за порушення службової дисципліни, яке
виявилося у грубому порушенні Правил
дорожнього руху, вимог відомчих
наказів, що стосуються дотримання
дисципліни та законності, у тому числі
транспортної дисципліни, зокрема,
наказів МВС України №81-2007 та №155-2012
(а.а.с.46-47).

Зазначений наказ від 27.08.2013 №1435 видано
на підставі матеріалів службового
розслідування, проведеного на
виконання наказу начальника УМВСУ в
Рівненській області від 27.08.2013 №1434 «Про
призначення службового розслідування»
(а.с.45).

Згідно з висновком службового
розслідування за фактом порушення
транспортної дисципліни старшим
інспектором з особливих доручень ВПП
УКЗ УМВС майором міліції ОСОБА_1 від
27.08.2013 (а.а.с.48-52), позивач (водій
автомобіля «RENAULT», н.н.НОМЕР_2) 26.08.2013
приблизно о 22.20 в м.Рівне на перехресті
нерівнозначних доріг вулиць
Набережна-Литовська-Кавказька,
рухаючись зі сторони вул.Кавказької в
напрямку вул.Набережна, не дав дороги
та допустив зіткнення з автомобілем
«ВАЗ-21093», н.з.НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_4, який рухався по головній
дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Надалі водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП.
Приблизно о 23.00 зазначеного водія
зупинено співробітниками ВДАІ
Рівненського МВ УМВС на а/д Київ-Чоп в
районі с.Крилів Дубенського району.

Встановлено, що ОСОБА_1 керував
транспортним засобом з ознаками
алкогольного сп'яніння, що
підтверджується висновком медичного
огляду Рівненського обласного центру
психічного здоров'я населення від
27.08.2013 №626 (1,69 проміле) (а.с.63).

Працівниками ДАІ щодо ОСОБА_1 складено
адміністративні протоколи за статтями
124 (порушення ПДР, що спричинило
пошкодження ТЗ, протокол АА2 №540660), 122-4
(залишення місця ДТП, протокол АА2
№545801), ч.1 ст.130 (керування ТЗ в стані
алкогольного сп'яніння, протокол АА2
№544280) КУпАП.

Зазначені у акті службового
розслідування вищевказані протоколи
містяться у матеріалах справи
(а.а.с.56-58).

Постановою Рівненського міського суду
від 10.09.2013 у справі №569/16257/13-п (2013 рік)
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та
застосовано до порушника
адміністративне стягнення у виді
громадських робіт на строк 40 годин. Зі
змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1
вину в порушенні Правил дорожнього
руху визнав (а.с.10).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовий статус та засади діяльності
міліції в Україні визначено Законом
України «Про міліцію» від 20.12.1990 N565-XII
(далі - Закон N565-XII), згідно зі ст.1 якого,
міліція в Україні - державний озброєний
орган виконавчої влади, який захищає
життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону N565-XII,
порядок та умови проходження служби в
міліції регламентуються Положенням
про проходження служби особовим
складом органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

На виконання вказаної норми постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 N114
затверджено Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України (далі
- Положення №114).

В силу вимог ч.1 ст.25 Закону N565-XII
працівник міліції несе за свої
протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність.

Пунктом 10 Положення №114 передбачено, що
відповідальність осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, що випливає з умов
служби, визначається законодавством,
Присягою, статутами органів внутрішніх
справ і цим Положенням.

Згідно з пп.«є» п.64 Положення №114, особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України стосовно її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень, порядок і
права начальників щодо їх
застосування, а також порядок
оскарження дисциплінарних стягнень
визначено Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ, затвердженим
Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі -
Дисциплінарний Статут).

Статтею 1 Дисциплінарного Статуту
визначено, що службова дисципліна - це
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

В силу вимог ст.7 Дисциплінарного
Статуту службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу, зокрема: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку.

Пунктом 8 статті 12 Дисциплінарного
Статуту передбачено накладення на осіб
рядового і начальницького складу
такого дисциплінарного стягнення як
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних
стягнень регламентовано ст.14
Дисциплінарного Статуту.

Відповідно до ч.1 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.

Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, Порядок проведення службового
розслідування встановлюється
міністром внутрішніх справ України.

На виконання вказаної норми наказом
МВС України від 12.03.2013 №230 затверджено
Інструкцію про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 02.04.2013 за №541/23073 (далі -
Інструкція №541/23073).

Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, про накладення
дисциплінарного стягнення видається
наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх
справ.

Згідно з ч.8 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, зміст наказу доводиться до
відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто
до дисциплінарної відповідальності,
під підпис.

За правилами ч.10 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, при визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до ч.15 ст.14 Дисциплінарного
Статуту, звільнення осіб рядового і
начальницького складу з органів
внутрішніх справ як вид стягнення є
крайнім заходом дисциплінарного
впливу.

В силу вимог ч.7 ст.13 Дисциплінарного
Статуту таке дисциплінарне стягнення,
як звільнення з органів внутрішніх
справ, накладається начальником, якому
надано право прийняття на службу до
органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.3.17 наказу МВС України
від 16.03.2007 №81 «Про заходи щодо
зміцнення дисципліни і законності в
органах внутрішніх справ та
попередження надзвичайних подій,
пов'язаних із загибеллю й травмуванням
особового складу», до працівників, які
керують транспортними засобами в стані
алкогольного сп'яніння, незалежно від
наслідків, приймати безальтернативне
рішення звільнення з органів
внутрішніх справ, а керівників, які
приховують такі факти, понижувати в
посаді. Інформацію про такі випадки
доводити до відома особового складу.

Пунктом 3.7 наказу МВС України від 26.03.2010
№90 «Про стан дисципліни й законності в
діяльності органів та підрозділів
внутрішніх справ та заходи щодо його
покращання» вирішено вживати суворих
заходів дисциплінарного впливу до
працівників, які допускають порушення
Правил дорожнього руху, випадки
керування транспортними засобами без
відповідних документів, не
розмитненими, не зареєстрованими і не
придатними до експлуатації
автомобілями, а також до працівників
Державтоінспекції, які не реагують на
такі факти. За результатами службового
розслідування стосовно працівників,
які керують транспортними засобами в
стані алкогольного сп'яніння,
вирішувати питання про їх звільнення з
органів внутрішніх справ.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним
засобом у стані алкогольного сп'яніння
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення
протокол АА2 №544280 від 27.08.2013 (а.с.58),
власноручно написаним позивачем
поясненням від 27.08.2011 (а.с.56), висновком
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного
сп'яніння від 27.08.2013 (а.с.63), висновком
службового розслідування від 27.08.2013
(а.а.с.48-52), постановою Рівненського
міського суду від 10.09.2013 у справі
№569/16257/13-п (2013 рік) (а.с.10). Цей факт також
визнано позивачем під час розгляду
даної справи.

Суд вважає, що ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння, своїми
умисними діями грубо порушив Правила
дорожнього руху, ст.7 Дисциплінарного
Статуту, вимоги наказів МВС України від
16.03.2007 №81 та від 26.03.2010 №90. Дії позивача
суперечать основним принципам Закону
N565-XII, повністю не узгоджуються з даною
ним під час вступу на службу до органів
внутрішніх справ Присягою, йдуть
врозріз з основними завданнями
міліції.

Той факт, що позивач керував
транспортним засобом в стані
алкогольного сп'яніння в неробочий час,
жодним чином не впливає на вирішення
даного спору, оскільки в силу вимог ст.7
Дисциплінарного Статуту одним з
обов'язків осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ є: з гідністю і честю
поводитися в позаслужбовий час, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку.

Дослідженими в судовому засіданні
доказами підтверджено дотримання
відповідачем під час проведення
службового розслідування усіх вимог
Інструкції №541/23073.

Отже, ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ України на законних
підставах та у встановленому законом
порядку, відповідно до вимог
Дисциплінарного Статуту та Положення
№114.

При цьому, суд вважає безпідставними
посилання представника позивача на
передчасне (до винесення рішення суду
про встановлення вини у вчиненні
адміністративного правопорушення)
звільнення ОСОБА_1, оскільки позивача
було звільнено за вчинення
дисциплінарного проступку. При цьому,
відповідач діяв не як суб'єкт
адміністративної юрисдикції, а як
орган, в якому позивач проходив службу
та який, відповідно, має повноваження
застосовувати дисциплінарне стягнення
у виді звільнення з органів внутрішніх
справ. Адміністративна та
дисциплінарна відповідальність чітко
розмежовані чинним законодавством:
притягнення до першої в даному випадку
врегульовано нормами КУпАП, до другої -
Дисциплінарним Статутом. Особи
рядового і начальницького складу, яких
в установленому законодавством
порядку притягнуто до
адміністративної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з
Дисциплінарним Статутом. Таким чином,
наявність чи відсутність у діях
позивача складу адміністративного
правопорушення жодним чином не
спростовує наявності чи відсутності в
його діях складу дисциплінарного
проступку та правомірності його
звільнення зі служби.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про те, що оспорювані накази
відповідача винесені відповідно до
порядку, у спосіб та в межах
повноважень, що встановлені чинним
законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що позивач не довів ті
обставини, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги, а тому в задоволенні
адміністративного позову належить
відмовити.

В силу вимог ст.94 КАС, понесені
позивачем судові витрати не
відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дудар О.М.