Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/58864/12

К/9991/58124/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Хмільницькому
районі Вінницької області та
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області на постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 26.06.2012р. та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2012р. у
справі

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Хмільнику та
Хмільницькому районі Вінницької
області

до відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хмільницькому
районі Вінницької області

про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

15.05.2012р. до суду надійшов позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області (далі УПФ) про
стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хмільницькому
районі Вінницької області (далі Фонд)
відшкодування витрат на виплату на
виплату пенсій громадянам держав -
учасниць СНД та членам їх сімей, які
отримали каліцтво в державах СНД і
переїхали на постійне місце проживання
в Україну в розмірі 2733,32грн., та витрат
на виплату і доставку щомісячної
державної адресної допомоги в сумі
245073,43грн. Свої вимоги позивач
обґрунтував тим, що УПФ здійснювало
виплату пенсій по особовим справам
громадян держав - учасниць СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну в розмірі
2733,32грн., та виплату і доставку
щомісячної державної адресної
допомоги в сумі 245073,43грн., але, всупереч
вимог чинного законодавства,
відповідач відмовився відшкодовувати
позивачу понесені витрати з виплати та
доставки зазначених пенсі.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 26.06.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2012р., позовні вимоги задоволено
частково : стягнуто з Фонду на користь
УПФ заборгованість з відшкодування
фактичних витрат пенсій по особовим
справам громадян держав - учасниць СНД
та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну в
розмірі 2733,32грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанції, сторони
звернулися з касаційними скаргами, в
яких, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просили їх скасувати, та позивач просив
задовольнити позов в повному обсязі, а
відповідач просив відмовити в
задоволенні позову. При цьому,
скаржники зазначили, що суди дійшли
помилкового висновку про часткову
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
огляду на таке.

Частково задовольнивши позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій послались на
те, що, зважаючи на особливості
фінансування страхування від
нещасного випадку, виключно цільове
використання цих коштів та враховуючи
те, що адресна допомога як окремий вид
соціальної допомоги не входить до
складу розміру пенсії по інвалідності
та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги, в зв'язку з чим позовні вимоги
УПФ в цій частині задоволенню не
підлягають.

В той же час, з огляду на приписи
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
та доставкою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого Пенсійним
Фондом України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
Законів України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", "Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та "Про пенсійне
забезпечення" страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності та
пенсію по втраті годувальника, а в разі
виплати такої органами Пенсійного
фонду - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд страхування.

При цьому, відповідно до Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
СНД в галузі пенсійного забезпечення
від 13.03.1992р., право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Вказані висновки судів повністю
відповідають правовим позиціям,
висловленим Верховним Судом України по
справам №21-165а12, 21-361а11, 21-57а 11, які,
відповідно до ст.2442 КАС України, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

Доводи касаційних скарг вказаних
висновків суду не спростовують та не
надають підстав для їх скасування.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Хмільницькому
районі Вінницької області та
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
26.06.2012р. та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф. Мороз