Справа № 760/13510/13-а
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-427/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2013 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Букіної О.М.

при секретарі Назарчук
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
про визнання незаконною та скасування
постанови у справі про порушення
митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2013 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправною та
скасувати постанову Київської
міжрегіональної митниці Мідноходів по
справі про порушення митних правил №
0433/10000/13 від 19.06.2013 р. та провадження по
справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.06.2013 року
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів в особі заступника
начальника Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів Лебединської Н.В.
було ухвалено постанову в справі про
порушення митних правил № 0433/10000/13.

Згідно даної постанови агент з митного
оформлення - директор особи
уповноваженої на декларування товарів
Приватного підприємства «Артера»
ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні
порушень митних правил передбачених
ст. 485 Митного кодексу України і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків
від різниці митних платежів, що
становить 87 308,07 грн.

Вважає, що постанова є незаконною та
ухвалена в порушення вимог чинного
законодавства.

Зазначає, що службова записка, яка
стала однією із підстав для складення
протоколу про порушення митних правил
є неналежним доказом, оскільки було
порушено процедуру проведення митних
формальностей, порядок яких
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 10.08.2012 року №
1360/21672.

Також зазначає, що на маркуванні товару
містилось найменування товару
«пелюшки для немовлят 60x90» (яке
визначає споживчі властивості товару)
та відомості згідно зазначеного ДСТУ
про номер Свідоцтва пpo державну
реєстрацію виробів медичного
призначення (СР 8854/2009), на титульній
стороні упаковки нанесено зображення
немовляти, а тому позивач вважає, що дії
Відповідача щодо відмови в
застосуванні преференції є
неправомірними і не можуть бути
підставою для складання протоколу про
порушення митних правил у відношенні
позивача за ст. 485 Митного кодексу
України.

Крім того, на час складання протоколу
про порушення митних правил та
ухвалення постанови в справі про
порушення митних правил Відповідачем
не було вчинено дії щодо визнання
митної вартості товару та/ або
прийняття рішення про коригування
митної вартості, яке може бути
оскаржене до адміністративного суду, а
тому позивач вважає, що визначення суми
податкових зобов'язань і як наслідок
накладення адміністративного
стягнення за ст. 485 Митного кодексу
України відбулось з порушенням вимог
чинного законодавства.

В зв»язку з вищевикладеним позивач
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
його безпідставність.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.05.2013 року
позивачем, як особою уповноваженої на
декларування товарів ПП «Артера» на
підставі договору Доручення від 01.05.2013
р. за №1 в інтересах компанії ТОВ
«Онтекс Україна» до Київської
регіональної митниці
(правонаступником є Київська
міжрегіональна митниця Міністерства
доходів і зборів України) подано митну
декларацію ЕМД № 100027000/2013/199441, а також
відповідний пакет документів, в тому
числі свідоцтво про державну
реєстрацію № 8854/2009, для митного
оформлення товару вироби медичного
призначення пелюшки гігієнічні
універсальні ТМ «ARO» (60x90) см, розміром
60x90 см, поглинаючий шар яких
виготовлено з целюлози, арт. 96292632, 20
шт./пак - 3696 пак. торговельна марка - ARO»,
із застосуванням преференції « 202» на
підставі ст. 197 ПК України та постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 №
867 «Питання звільнення виробів
медичного призначення від
оподаткування податком на додану
вартість».

Під час митного контролю, перевірки
митної декларації та поданих
документів до митного оформлення
товаросупровідних документів у
посадової особи митного органу виникли
сумніви стосовно того, що заявлений до
митного оформлення товар пелюшки
гігієнічні універсальні ТМ «ARO» не
відноситься до виробів медичного
призначення, що звільняються від
оподаткування податком на додану
вартість згідно названої постанови
Кабінету Міністрів України та прийнято
рішення про проведення митного огляду
товару.

За результатами проведення митного
огляду товару, відповідачем складено
акт від 14.05.2013 року № 100270000/23013/40882, в
якому зазначено, що було вибірково
оглянуто товар, який являє собою
пелюшки відповідно до маркування арт.
96292632, Торговельна марка «ARO», виробник
«Ontex N.V.», країна виробництва BE. На
виробах нанесено маркування у вигляді
графічних символів СР 8854/2009 від 11.08.2009,
які упаковані в п/е, картонні коробки на
піддони. На первинній упаковці
присутній надпис «Імпортер «Метро Кеш
енд Кері». Додатково на упаковці
промарковані маркувальні етикетки
«Імпортер в Україні ТОВ «Онтекс
Україна». Проведено фотозйомку.

Також, 14.05.2013 відповідач службовою
запискою № 26-89/2149 звернувся до відділу
митних платежів щодо митного
оформлення товару пелюшки гігієнічні
універсальні ТМ «ARO» розміром 60x90 см за
ЕМД № 100027000/2013/199441 із застосуванням
преференції « 202».

За результатами розгляду, відділ
митних платежів службовою запискою від
15.05.2013 № 11-35/1504 повідомив, що згідно з
наданими до службової записки копіями
документів, товар заявлений у графі «
31» митної декларації, як пелюшки
гігієнічні універсальні ТМ «ARO»
розміром 60x90 см, не відповідає вимогам
постанови Кабінету Міністрів України
від 08.08.2011 № 867 та як наслідок на даний
товар не застосовується « 202»
преференція.

Тому за розрахунком митного органу
різниця між митними платежами
заявленими в митній декларації та
платежами, які повинні сплачуватися
без застосування заявленої
декларантом « 202 « преференції по
сплаті податку на додану вартість
становить 29 102, 69 грн.

З постанови Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів в справі про
порушення митних правил № 0433/10000/13
вбачається, що підставою для
притягнення позивача до
відповідальності за правопорушення,
передбаченого ст. 485 МК України, стали,
на думку митного органу, протиправні
дії, спрямовані на заявлення в митній
декларації № 100027000/2013/199441 неправдивих
відомостей та надання неправдивих
документів щодо застосування « 202»
преференції по сплаті ПДВ з метою
неправомірного зменшення розміру
митних платежів товару, що був
оформлений за МД№ 100027000/2013/199441№
100027000/2013/199441

Також з матеріалів справи вбачається,
що відповідачем було складено картку
відмови у митному оформленні вказаних
товарів за ЕМД № 100027000/2013/199441, вважаючи
відсутність підстав для застосування «
202» преференції.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вважає, що висновок про виявлення
факту правопорушення митних правил, що
є підставою для порушення справи про
порушення митних правил, повинен
робитись виключно за умови достатності
даних, що вказують на наявність складу
правопорушення, елементом якого є
винні дії суб'єкта правопорушення.

Такі дані можуть бути отримані тільки
за результатами всебічного аналізу
обставин митного оформлення і
ретельної перевірки дій під час цього
процесу як з боку декларанта, так і з
боку працівників митного органу, що
беруть у ньому участь.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено,
що декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Відповідно до ст.ст.265, 266 МК України
декларант за встановленою законом
формою зобов'язаний здійснити
декларування товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
відповідно до порядку, встановленого
цим Кодексом, надати органу доходів і
зборів передбачені законодавством
документи і відомості, необхідні для
виконання митних формальностей,
сплатити митні платежі або забезпечити
їх сплату відповідно до розділу X цього
Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту
прийняття органом доходів і зборів
митної декларації вона є документом, що
засвідчує факти, які мають юридичне
значення, а декларант або уповноважена
ним особа несе відповідальність за
подання недостовірних відомостей,
наведених у цій декларації.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України; суд
застосовує інші нормативно - правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п. 1.1 Порядку виконання митних
формальностей при здійсненні митного
оформлення товарів із застосуванням
митної декларації бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 № 631 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.08.2012 за №1360/12672, цей
Порядок розроблено відповідно до
частини другої статті 245 Митного
кодексу України, яким затверджено
перелік виробів медичного призначення,
операції з постачання яких
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість, згідно з
додатком, до якого віднесено, в тому
числі такий код згідно з УКТЗЕД - 4818 40*
(*тут і далі - для медичного
використання, що мають відповідне
маркування), найменування виробу -
пелюшки для немовлят, підгузники.

Таким чином, якщо йдеться про вироби
медичного призначення, які в переліку
значаться з відміткою «*», то для
застосування режиму звільнення від
оподаткування податком на додану
вартість необхідно, щоб така продукція
була зареєстрована в Держреєстрі
виробів медичного призначення, мала
відповідне маркування та документи, що
підтверджують їх медичне використання.
Підтвердженням того, що вироби
відносяться до виробів медичного
призначення, є Свідоцтво про
держреєстрацію лікарських засобів та
виробів медичного призначення.

Згідно матеріалів справи та пояснень
сторін вбачається, що на упаковці
заявленого до митного оформлення
товару міститься маркування «Пелюшки
для немовлят 60x90 см».

Згідно свідоцтва Департаменту
регуляторної політики у сфері обігу
лікарських засобів та продукції у
системі охорони здоров'я Міністерства
охорони здоров'я України про державну
реєстрацію № 8854/2009, що подано
відповідачу разом з ЕМД № 100027000/2013/199441
для митного оформлення вбачається, що
пелюшки гігієнічні універсальні ТМ
«ARO» (60x90) см. внесено до Державного
реєстру медичної техніки та виробів
медичного призначення України і
дозволено для застосування в медичній
практиці, виробник Ontex N.V., Genthof 5, D-9255
Buggenhout, Belgium. Зазначене свідоцтво дійсне
до 11.08.2014.

Таким чином, висновок відповідача про
те, що пелюшки гігієнічні універсальні
ТМ «ARO» розміром 60x90 см. не відповідають
вимогам вищевказаної постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 №
867 та як наслідок, складання картки
відмови у митному оформленні вказаних
вище товарів за ЕМД № 100027000/2013/199441, є
необгрунтованими.

Крім того, Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
28.08.2013 року було визнано протиправною
та скасовано картку відмови у
прийнятті митної декларації №
100270000/2013/40421, прийняту Київською
міжрегіональною митницею Міністерства
доходів і зборів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно вказаної вище постанови
встановлено, що у митного органу були
відсутні підстави для відмови у
митному оформленні товару за ЕМД №
100027000/2013/199441, оскільки імпортований
товар -пелюшки для немовлят, мав
відповідне маркування, дійсне
свідоцтво Департаменту регуляторної
політики у сфері обігу лікарських
засобів та продукції у системі охорони
здоров»я МОЗ України про державну
реєстрацію №8854/2009 про належність до
товару медичного призначення.

Також даною постановою встановлено, що
посилання відповідача, як на підставу
порушення митних правил в частині
подвійного маркування на упаковці
товару необґрунтованим, оскільки
чинне законодавство не містить
заборони щодо подвійного маркування та
дана підстава сама по собі не може бути
підставою для відмови у митному
оформленні товару.

Вказана вище постанова набрала
чинності 03.12.2013 р., а тому вказані вище
обставини, в порядку ст. 72 КАС України
встановлені та доказуванню не
підлягають.

З огляду на викладене, суд вважає, що
заявлені позивачем в митній
декларації № 100027000/2013/199441 відомості та
подані документи щодо застосування «
202» преференції по сплаті ПДВ,
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Згідно із ст. 495 МК України доказами у
справі про порушення митних правил є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку
встановлюються наявність або
відсутність порушення митних правил,
винність особи у його вчиненні та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши надані
докази, суд вважає, що доводи позивача є
обґрунтованим, а тому приходить до
висновку, що оскаржувана постанова не
відповідає нормам діючого
законодавства, не забезпечена
належними та допустимими доказами, які
б давали підстави для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, а тому позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.531 МК України
підставами для скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил
або про припинення провадження у
справі про порушення митних правил є, в
тому числі, відсутність у діях особи,
яка притягується до відповідальності,
ознак порушення митних правил;
необ'єктивність або неповнота
провадження у справі або
необ'єктивність її розгляду;
невідповідність викладених у
постанові висновків фактичним
обставинам справи; обмеження прав
учасників провадження у справі про
порушення митних правил та її розгляду;
неправильна або неповна кваліфікація
вчиненого правопорушення.

Таким чином, за вказаних обставин
викладені у постанові висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи, тому оскаржувана постанова має
бути скасована із закриттям
провадження у справі про порушення
митних правил за відсутності складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 257, 264-266, 485, 495, 529-531 МК
України, ст.ст. 2, 7, 9, 11, 69-72, 94, 97, 158-163, 167
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської
міжрегіональної митниці, про визнання
незаконною та скасування постанови у
справі про порушення митних правил
задовольнити.

Постанову Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів від 19.06.2013 року у
справі про порушення митних правил №
0433/10000/13 про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу
України та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу скасувати та провадження у
справі закрити за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя: