Справа № 805/16430/13-а
Суддя: Мальцева Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 р.
Справа №805/16430/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:56 год.

Донецький окружний
адміністративний суд у складі суду:

головуючого судді
Мальцевої Н.Г.

за участі секретаря судового засідання
Бікшиєвої О.М.

позивач
не з'явився

представника позивача
ОСОБА_1, діє за дов№10-992 від 14.08.2013 року
на підставі свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю №2835
від 27.02.2008 року

представника відповідача
Головіна О.М., діє за дов.№061406 від 10.06.2013
року

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3, яка мешкає в
м.Могильов

до Східної митниці Міндоходів,
м.Донецьк

про визнання дій незаконними

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Східної митниці Міндоходів (далі -
відповідач) про визнання процесуальних
дій співробітників Східної митниці
Міндоходів щодо складання протоколу
про порушення митних правил №0440/700220000/13
від 24.07.2013 року м.Іловайськ, затримання
ОСОБА_3, та інші процесуальні дії (опит
свідків) незаконними.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що працівники
Східної митниці Міндоходів м.Іловайськ
всупереч діючому законодавсту,
перевищуючи свої повноваження, з
порушення процесуального та
конституційного права на захист
притягли громадянку іншої держави до
адміністративної відповідальності, а
також, перевищуючи свої повноваження
заволоділи грошима, чим завдали їй
істотної шкоди. Тому просить визнати
процесуальні дії співробітників
Східної митниці Міндоходів щодо
складання протоколу про порушення
митних правил №0440/700220000/13 від 24.07.2013
року м.Іловайськ, затримання ОСОБА_3, та
інші процесуальні дії (опит свідків)
незаконними.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
навів обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, та пояснив,
що інспектор м/п «Іловайськ» Східної
митниці Міндоходів Гребенюков
Олександр Сергійович при складанні
протоколу №0440/700220000/13 від 24.07.2013 року
про порушення митних правил гр. РБ
ОСОБА_3, передбачених ст.472 Митного
кодексу України діяв відповідно до
діючого законодавства України, а
викладені в позовній заяві позивачем
обставини справи є необґрунтованими,
непідтвердженими доказами, та такими,
що не відповідають дійсності.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013 року інспектором м/п «Іловайськ»
Східної митниці Міндоходів
Гребенюковим Олександром Сергійовичем
у присутності особи, що притягується до
відповідальності, гр. РБ ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки РБ,
Могильовська обл., Славгородський
район, селище Потеряєвка, що мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 за участю перекладача
інспектора м/п «Іловайськ» Східної
митниці Міндоходів Савенкова Г.І.
складено протокол №0440/700220000/13 про
порушення гр. РБ ОСОБА_3 митних правил,
передбачених ст.472 Миткого кодексу
України (а.с.11-19).

Протоколом про порушення митних правил
№0440/700220000/13 від 24.07.2013 року встановлено,
що 24 липня 2013 року о 18.40 год. у зоні
митного контролю митного поста
«Іловайськ» Східної митниці
Міндоходів, при проведенні митного
контролю, громадянки РБ ОСОБА_3, що
прямувала на пасажирському потязі №355,
вагон №21, місце №11, сполученням
«Мінськ-Мінеральні Води» із Білорусії
до Росії транзитом через територію
України, заявила усно та вказала
письмово у митній декларації, що
переміщує при собі 110000,00 (сто десять
тисяч) руб.РФ при проведенні митного
контролю було встановлено, що
зазначена громадянка окрім зазначених
в митній декларації 110000,00 (сто десять
тисяч) руб. РФ додатково переміщує при
собі 1000000 (один мільйон) руб. РФ, що
згідно курсу валют Національного банку
України (100 євро - 1053,4774 грн.; 10 руб.РФ -
2,4738 грн.) на 24.07.2013 року складає: 1000000
(один мільйон) руб. РФ - 247380,00 грн.; 110000,00
(сто десять тисяч) руб. РФ - 27211,80 грн.;
разом - 274591,80 грн., що перевищує
еквівалент 10000,00 євро.

На підставі ст.511 Митного кодексу
України за протоколом про порушення
митних правил №0440/700220000/13 від 24.07.2013
року вилучено 200 (двісті) банкнот -
рублів РФ вартістю 247380,00 грн.

Копія протоколу про порушення митних
правил №0440/700220000/13 від 24.07.2013 року
отримана громадянкою ОСОБА_3 24.07.2013
року, про що міститься підпис останньої
в протоколі про порушення митних
правил, та повідомлена, що розгляд
справи відбудеться 18.09.2013 року о 10.00.
год. за адресою: Україна, м.Донецьк-54,
вул.Собінова, 147 (а.с.11-19).

Позивачем в даній справі оскаржуються
дії відповідача при складанні
протоколу №0440/70022 від 24.07.2013 року.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склалися між
сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 543 Митного кодексу
України безпосереднє здійснення
державної митної справи покладається
на органи доходів і зборів.

Серед основних завдань органів доходів
і зборів згідно з ст. 544 Митного кодексу
України є: забезпечення правильного
застосування, неухильного дотримання
та запобігання невиконанню вимог
законодавства України з питань
державної митної справи; забезпечення
виконання зобов'язань, передбачених
міжнародними договорами України з
питань державної митної справи,
укладеними відповідно до закону;
аналіз та управління ризиками з метою
визначення форм та обсягів митного
контролю; запобігання та протидія
контрабанді, боротьба з порушеннями
митних правил на всій митній території
України; здійснення інших визначених
законом повноважень, покладених на
органи доходів і зборів.

Статтею 4 Митного кодексу України
визначено поняття митного контролю та
митного оформлення.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 Митного
кодексу України митний контроль - це
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

Згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу
України товари - будь-які рухомі речі, у
тому числі ті, на які законом поширено
режим нерухомої речі (крім
транспортних засобів комерційного
призначення), валютні цінності,
культурні цінності, а також
електроенергія, що переміщується
лініями електропередачі.

Статтею 336 Митного кодексу України
передбачено, що митний контроль
здійснюється безпосередньо посадовими
особами органів доходів і зборів
шляхом: митного огляду (огляду та
переогляду товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
огляду та переогляду ручної поклажі та
багажу, особистого огляду громадян),
усного опитування громадян та
посадових осіб підприємств, огляду
територій та приміщень складів
тимчасового зберігання, митних
складів, вільних митних зон, магазинів
безмитної торгівлі та інших місць, де
знаходяться товари, транспортні засоби
комерційного призначення, що
підлягають митному контролю, чи
провадиться діяльність, контроль за
якою відповідно до цього Кодексу та
інших законів України покладено на
органи доходів і зборів.

Положенням ст. 486 Митного кодексу
України визначено, що завданнями
провадження у справах про порушення
митних правил є своєчасне, всебічне,
повне та об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її з
дотриманням вимог закону, забезпечення
виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов, що сприяють
вчиненню порушень митних правил, та
запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення
митних правил включає в себе виконання
процесуальних дій, зазначених у статті
508 Митного кодексу України, розгляд
справи, винесення постанови та її
перегляд у зв'язку з оскарженням
(внесенням подання прокурора).

Відповідно до ст. 494 Митного кодексу
України про кожний випадок виявлення
порушення митних правил уповноважена
посадова особа органу доходів і зборів,
яка виявила таке порушення,
невідкладно складає протокол за
формою, установленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно з ч.2 ст.494 Митного кодексу
України протокол про порушення митних
правил повинен містити такі дані: дату
і місце його складення; посаду,
прізвище, ім'я, по батькові посадової
особи, яка склала протокол; необхідні
для розгляду справи відомості про
особу, яка притягується до
відповідальності за порушення митних
правил, якщо її встановлено; місце, час
вчинення, вид та характер порушення
митних правил; посилання на статтю
цього Кодексу, що передбачає
адміністративну відповідальність за
таке порушення; прізвища та адреси
свідків, якщо вони є; відомості щодо
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та
документів, вилучених згідно із
статтею 511 цього Кодексу; інші
необхідні для вирішення справи
відомості.

Відповідно до вимог ст. 522 Митного
кодексу України справи про порушення
митних правил, передбачені статтями 471,
472, 473, 476, 482 - 484 Митного кодексу України,
а також усі справи про порушення митних
правил, вчинені особами, які не досягли
18-річного віку, розглядаються
місцевими судами (суддями).

У справі про порушення митних правил
орган доходів і зборів або суд (суддя),
що розглядає справу, відповідно до ст.
528 Митного кодексу України виносить
одну з таких постанов: про проведення
додаткової перевірки; про накладення
адміністративного стягнення; про
закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
липня 2013 року, близько 18 години 40
хвилин, в зону митного контролю митного
поста «Іловайськ» Східної митниці
Міндоходів на виїзд з митної території
України прибув пасажирський потяг № 355
сполученням «Мінськ-Мінеральні Води».
Інспектор митного поста «Іловайськ»
Східної митниці Міндоходів Гребенюков
Олександр Сергійович в складі ланки №
3, старший ланки - старший інспектор
митного поста «Іловайськ» Східної
митниці Міндоходів Савенкова Ганна
Ігорівна, приступили до митного
контролю вагону № 21 зазначеного
потягу. В купе № 3 на містах № 11 та № 12
слідували позивач та її сестра, ОСОБА_7.
Вказані громадяни слідували з
Республіки Білорусь до РФ. Після
проходження паспортного контролю,
позивачем було заповнено митну
декларацію, де зазначено суму 110000 (сто
десять тисяч) руб. При проведенні
митного контролю позивач власноручно
дістав зі свого гаманця 110000 (сто десять
тисяч) рублів РФ, відомості про які були
заявлені ним у митній декларації, після
чого з внутрішнього відділення своєї
валізи дістав ще 1000000 (один мільйон)
рублів РФ, відомості про які позивач не
вказав письмово в декларації та не
повідомив про них при усному
опитуванні. Дана валюта переміщувалася
без ознак приховування від митного
контролю. Згідно курсу валют
Національного банку України (100 євро -
1053,4774 грн.; 10 рублів РФ - 2,4738 грн.) станом
на 24.07.2013:1000000 (один мільйон) рублів РФ
складає 247380,00 грн.; 110000,00 (сто десять
тисяч) рублів РФ складає 27211,80 грн.;
разом - 274591,80 грн., що перевищує
еквівалент 10000,00 євро.

У відповідності до п.3 ч.2 Інструкції про
переміщення готівки та банківських
металів через митний кордон України,
затвердженої постановою Правління
Національного банку України «Про
переміщення готівки і банківських
металів через митний кордон України»
№148 від 27.05.2008 року (зі змінами та
доповненнями), зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 11.06.2008
року за №520/15211 фізична особа -
нерезидент має право вивозити за межі
України готівку в сумі, що перевищує в
еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки,
що вивозиться, не перевищує суми
готівки, письмово задекларованої цією
особою митному органу при ввезенні в
Україну. Вивезення готівки у такому
випадку здійснюється за умови її
письмового декларування митному
органу в повному обсязі.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач не заявив усно та не вказав
письмово в митній декларації, за
встановленою формою, точні та
достовірні відомості про наявність у
нього валютних цінностей у кількості 1
000 000 (один мільйон) рублів РФ, що згідно
курсу валют Національного банку
України станом на 24.07.2013 складало 247 380
грн.

Провадження у справі про порушення
митних правил включає в себе виконання
процесуальних дій, зазначених у статті
508 Митного кодексу України, розгляд
справи, винесення постанови та її
перегляд у зв'язку з оскарженням
(внесенням подання прокурора).

Таким чином, провадження по справі про
порушення митних правил не
закінчується складанням протоколу про
порушення митних правил, який лише
фіксує дані, які стосуються кожного
конкретного випадку порушення митних
правил, та не тягне за собою правових
наслідків для позивача.

Стосовно тверджень позивача, що
протокол не відповідає вимогам п. 6 ч. 2
ст. 494 Митного кодексу України суд
дійшов висновку про наступне.

Вказаний пункт передбачає зазначення
свідків в протоколі лише за наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 504 Митного кодексу
України свідком може бути будь-яка
особа, якщо є підстави вважати, що їй
відомі обставини, що підлягають
встановленню у справі про порушення
митних правил.

Відповідно до пункту 12 Постанови
Кабінету Міністрів України від 21.05.2012
року № 451 «Питання пропуску через
державний кордон осіб, автомобільних,
водних, залізничних та повітряних
засобів перевізників і товарів, що
переміщуються ними», загальний час
здійснення контролю осіб, транспортних
засобів і товарів не повинен
перевищувати часу стоянки
транспортних засобів у пунктах
пропуску, передбаченого розкладом або
графіком руху.

На виконання вказаної норми закону, а
також в зв'язку з тим, що протокол про
порушення митних правил у відношенні
позивача не можливо було скласти на
місці він був складений на митному
посту «Іловайськ» Східної митниці
Міндоходів, тобто після проведення
митного контролю потягу № 355
сполученням «Мінськ-Мінеральні Води».

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що дії відповідача
відповідають діючому законодавству
України, оскільки у Схіної митниці
Міндоходів, були відсутні законні
підстави щодо затримання зазначених
вище свідків правопорушення для
отримання їх підписів після складання
протоколу про порушення митних правил.

В зв'язку з викладеним вони були
опитані по суті справи під час стоянки
потягу, а їх пояснення долучені до
матеріалів справи.

Слід зазначити, що згідно з п. 7 ч. 2 ст. 494
Митного кодексу України, протокол про
порушення митних правил повинен
містити відомості щодо товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення та документів, вилучених
згідно зі статтею 511 Митного кодексу
України.

На виконання даної норми, в графі а)
протоколу про порушення митних правил
№ 0440/700220000/13 від 24.07.2013 року, «товари, що
є безпосередніми предметами порушення
митних правил...» відповідачем був
вилучений у позивача згідно зі статтею
511 МК України, а саме: банкноти
номіналом 5000 рублів РФ в кількості 200
штук на загальну суму 1 000 000 (один
мільйон) рублів РФ.

В зв'язку з тим, що будь-який інший товар
у позивача не вилучався, додаток до
протоколу до порушення митних правил
не складався, що не є порушенням
чинного митного законодавства України,
тобто посилання позивача в позовній
заяві на порушення наказу Міністерства
фінансів України № 652 від 31.05.2012 року в
частині не складання зазначеного
додатку, суперечить чинному
законодавству.

Щодо посилання позивача на грубе
порушення п.4 ч. 2 ст. 494 Митного кодексу
України суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 494 Митного кодексу
України протокол про порушення митних
правил повинен містити дату і місце
його складання, а розгляду вальний
протокол містить як дату, так і місце
його складання.

До того ж, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 494
Митного кодексу України протокол про
порушення митних правил повинен
містити місце, час вчинення, вид та
характер порушення митних правил, що і
було відображено у вищезазначеному
протоколі про порушення митних правил.

Крім того, позивачем не оскаржується
протокол про порушення митних правил
№0440/700220000/13 від 24.07.2013 року, а
оскаржуються саме дії Східної митниці
Міндоходів.

При цьому, суд також зазначає, що
посилання позивача на порушення норми
ст. 505 Митного кодексу України, а саме:
відсутність при проведенні
процесуальних дій понятих та
відсутність їх підписів у протоколі
про порушення митних правил,
спростовується матеріалами справи,
оскільки під час виявлення
правопорушення були присутні свідки
правопорушення, що описано вище, а
залучення понятих для складання
протоколу про порушення митних правил
не є обов'язковою умовою передбаченою
Митного кодексу України.

В обґрунтування позивних вимог позивач
також посилається на те, що йому, а
також громадянці ОСОБА_7 не надали
змоги скористатись правом на правовий
захист з залученням адвоката, та
змусили оговорити себе з приводу того,
що вони везуть гроші з комерційною
метою.

Однак, до матеріалів справи позивачем
не надано жодного доказу вказаних
обставин.

Крім того, як вбачається з протоколу
про порушення митних правил №0440/700220000/13
від 24.07.2013 року, позивач був
ознайомлений з його правами,
передбаченими ч. 4 ст. 494 та ст. 498 Митного
кодексу України, в тому числі, право
користуватись юридичною допомогою
захисника, що підтверджується його
особистим підписом у зазначеному
протоколі про порушення митних правил.

Одночасно з цим, згідно з особистими
поясненнями позивача, з боку
співробітників митниці заходи
психологічного або фізичного впливу до
нього не застосовувались, що
підтверджується його особистим
підписом в протоколі опитування в
справі про порушення митних правил.

Щодо доводів позивача стосовно
порушення вимог ст.507 Митного кодексу
України в частині не інформування
родичів затриманої особи та
дипломатичного представництва або
консульської установи про затримання
громадянина-нерезидента, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та
не заперечувалося позивачем, про
адміністративне затримання позивача в
порядку ст.507 Митного кодексу України
була повідомлена її сестра, громадянка
ОСОБА_7, яка сама висловила бажання
пройти разом зі своєю сестрою до
службового приміщення митного поста
«Іловайськ» Східної митниці
Міндоходів для складання
процесуальних документів у відношенні
її сестри.

Щодо вилучення грошових коштів
позивача суд вважає необхідним,
зазначити, що під час складання
протоколу про порушення митних правил
графі «в)» даного протоколу, було
зазначено, що у позивача було вилучено 1
000 000 (один мільйон) рублів РФ в рахунок
забезпечення стягнення штрафу або
вартості товарів, що є безпосередніми
предметами порушення митних правил.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що вказаний вище
запис був зазначений помилково.

Суд приймає до уваги вказані обставини,
оскільки матеріалами справи про
порушення митних правил, а саме:
особистими поясненнями позивача,
ОСОБА_7, провідника вагону № 21 ОСОБА_8,
пасажира купе № 3 ОСОБА_9 (а.с.39-40, 58-63, 68-72,
82) підтверджується, що грошові кошти в
рахунок забезпечення стягнення штрафу
або вартості товарів у позивача не
вилучалися.

Крім того, суд вважає необхідним
зазначити, що вищевказана технічна
помилка на яку вказано в
адміністративному позові, не тягне
жодних правових підстав для позивача, а
за таких обставин не може бути
підставою для визнання дій по
складанню протоколу про порушення
митних правил незаконними, адже
вказана помилка не впливає на те, що
співробітниками Східної митниці було
виявлено порушення митних правил,
передбачене ст. 472 Митного кодексу
України.

Щодо посилань позивача на порушення
Східною Митницею Міндоходів вимог
ст.ст. 488,509 Митного кодексу України суд
зазначає наступне.

Як вбачається з аналізу зазначених
вище статтей, діюче законодавство
України не забороняє проведення
процесуальних дій до складання
протоколу, а визначає право митного
органу проводити опитування свідків та
інших осіб для встановлення обставин
правопорушення для об'єктивного
зазначення таких обставин в протоколі
про порушення митних правил та
залучення свідчень свідків та інших
осіб до матеріалів адміністративної
справи за якими судом буде винесено
відповідне рішення.

Відповідно до 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги ті обставини, що відповідачем
доведена правомірність дій при
складанні протоколу, позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
8 - 11, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Східної
митниці Міндоходів про визнання
процесуальних дій щодо складання
протоколу про порушення митних правил
№ 0440/700220000/13 від 24.07.2013 незаконними
залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанову прийнято в нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частини
проголошено в судовому засіданні 25
грудня 2013 року, в присутності
представників сторін.

Постанову складено у повному обсязі 30
грудня 2013 року.

Суддя
Мальцева Н.Г.