Справа № 694/908/13-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
694/908/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Дудніченко В.М.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
- Троян Н.М.,

суддів
- Твердохліб В.А., Костюк Л.О.

при секретарі
- Золотоверх І.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області на постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 08 липня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 червня 2013 року позивач звернулась до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області, в якому просила визнати
неправомірну відмову відповідача у
призначенні пенсії згідно п. 2 ст. 55
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов'язати останнього
призначити пенсію за віком у
відповідності до наведеної статті.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08 липня 2013
року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу на оскаржувану постанову, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову у
задоволені позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 07
травня 1988 року по теперішній час,
позивач проживає в АДРЕСА_1.

З метою призначення пільгової пенсії у
відповідності до п. 2 ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивач звернулась до управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області з відповідною заявою.

Однак, в результаті розгляду такої
зави, пенсійним органом відмовлено у
призначені пільгової пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем доведено факт проживання з 07
травня 1988 року по теперішній час в
АДРЕСА_1, а відтак, має право на пенсію
із зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Постанови Кабінету Міністрів УРСР від
23.07.1991 № 106 «Про перелік пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» до зони посиленого
радіоекологічного контролю (4 зона)
відноситься АДРЕСА_1.

Частини першої ст.55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Відповідно до п. 4 частини четвертої ст.
14 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: особи, які постійно
проживають або постійно працюють чи
постійно навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
01.01.1993 прожили або відпрацювали чи
постійно навчалися у цій зоні не менше
чотирьох років, - категорія 4.

Проте, на думку колегії суддів, слід
звернути увагу на положення частини
другої ст. 256 ЦПК України, згідно якої у
судовому порядку можуть бути
встановлені також факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що до
компетенції районного суду, як
адміністративного суду, не входить
можливість встановлення факту місця
проживання. Відтак, за відсутності
реєстраційних записів проживання
ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 з травня 1988 року,
правових підстав для задоволення
позовних вимог немає.

З огляду на це, колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції було невірно
застосовано норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті. Тому апеляційна скарга
управління Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області підлягає задоволенню, а
постанову суду першої інстанції -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08 липня 2013
року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Звенигородському районі
Черкаської області про визнання дій
неправомірними - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:
Троян Н.М.

Судді:
Твердохліб В.А.,

Костюк Л.О.

Головуючий суддя

Троян Н.М.

Судді:

Твердохліб В.А.

Костюк Л.О.