Справа № 2а-10556/12/2670
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Головань
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2013 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

за участю секретаря:
Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 вересня 2012 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної
комісії адвокатури при Кабінеті
Міністрів України (на даний час - Вища
кваліфікаційна комісія адвокатури),
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про визнання рішень
незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року позивач ОСОБА_2
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури
при Кабінеті Міністрів України (на
даний час - Вища кваліфікаційна комісія
адвокатури), Дніпропетровської
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, в якому просив скасувати
рішення Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 року щодо
припинення адвокатської діяльності
ОСОБА_2 та анулювання свідоцтва про
право зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 10.05.1995 року та
скасувати рішення Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури
від 27 січня 2011 року про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення
дисциплінарної палати
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 року щодо
припинення адвокатської діяльності
ОСОБА_2 та анулювання свідоцтва про
право зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 10.05.1995 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2012 року в задоволенні вимог
даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким задовольнити його позов в повному
обсязі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_2 здійснює свою
професійну діяльність на підставі
свідоцтва НОМЕР_1 на право
зайняття адвокатською діяльністю,
виданого 10.05.1995 року
Кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури Дніпропетровської
області.

Рішенням сесії Дніпропетровської
обласної ради від 23.03.2007 року було
сформовано склад Дніпропетровської
обласної
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, до якого увійшов адвокат
ОСОБА_2, що був обраний загальними
зборами адвокатів Дніпропетровської
області від 18.08.2006 року.

27.03.2007 року позивача було обрано
головою дисциплінарної палати
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

23.09.2010 року постановою Дисциплінарної
палати Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, винесеною за поданням
Голови комісії №149 від 13.09.2010 року Верби
М.І., відносно адвоката ОСОБА_2 було
порушено дисциплінарне провадження.

12.10.2010 року дисциплінарною палатою
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури було прийнято рішення
№98-10/ДПР про застосування до ОСОБА_2
дисциплінарного стягнення у вигляді
анулювання свідоцтва на право зайняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1.

Рішення дисциплінарної палати №98-10/ДПР
та матеріали дисциплінарного
провадження разом із супровідним
листом №99-10 було передано до
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури для вирішення питання про
притягнення ОСОБА_2 до
відповідальності.

Листом №156 від 12.10.2010 року ОСОБА_2 було
запрошено на засідання
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, призначене на 19.10.2010 року.
Однак позивач подав заяву, в якій
повідомив про неможливість взяти
участь узасіданні комісії 19.10.2010 року з
огляду на його зайнятість в судовому
процесі по розгляду справи в районному
Заводському суді м. Дніпродзержинська.

По причині неявки позивача розгляд
дисциплінарної справи 19.10.2010 року було
перенесено на 22.10.2010 року. Телеграмою
від 21.10.2010 року позивач повторно
повідомив про неможливість взяти
участь у засіданні комісії з огляду на
його зайнятість в кримінальній справі,
розгляд якої Дніпровським районним
судом м. Дніпродзержинська було
призначено на 22.10.2010 року.

Згідно Протоколу засідання
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури № 4 від 22.10.2010 року, наведені
позивачем обставини рішенням комісії
були визнані неповажним та
документально не підтвердженими, в
зв'язку з чим дисциплінарну справу було
розглянуто за відсутності ОСОБА_2

За наслідками розгляду дисциплінарної
справи Дніпропетровською обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією було винесено рішення від
22.10.2010 року, яким підтримано рішення
дисциплінарної палати № 98-10/ДПР та
вирішено припинити адвокатську
діяльність ОСОБА_2 і анулювати
свідоцтво НОМЕР_1 видане 10.05.1995 року
Дніпропетровською обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури на ім'я ОСОБА_2 за
неодноразові грубі порушення Закону
України "Про адвокатуру", Присяги
адвоката України та Правил
адвокатської етики, що несумісні із
зайняттям адвокатської діяльності.

Як вбачається з рішення
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 року,
підставою для застосування до позивача
дисциплінарного стягнення стала
наявність наступних обставин:

- рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 31.08.2010 у справі №
2-1636/2010, яким задоволено позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
ділової репутації, спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди;

- відмови ОСОБА_2 передати новообраному
складу Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури дисциплінарну справу та
оригінал рішення дисциплінарної
палати від 03.04.2008 стосовно адвоката
ОСОБА_5, копія якого була надіслана
ОСОБА_4 та надана останнім в матеріали
цивільної справи № 2-1636/2010.

Крім того, дисциплінарною комісією
було зроблено висновок про те, що
позивач вийшов за межі повноважень,
наданих йому як голові дисциплінарної
палати Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, зокрема, вступив в
листування з ОСОБА_4 і прокуратурою
Лозівського району Харківській
області та належним чином не
відреагував на постанову начальника
Лозівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області про притягнення
адвоката ОСОБА_5 до відповідальності за
частиною 3 статті 185 КпАП України.

Таким чином, дії ОСОБА_2
Дніпропетровською обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури були розцінені як
такі, що грубо порушують вимоги ст.ст.
4,5,7 Закону України "Про адвокатуру" та
ст.ст. 6,11,12 Правил адвокатської етики.

Не погоджуючись з рішенням
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарною комісії
адвокатури від 22.10.2010 року позивач
звернувся із скаргою до Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури.

Рішенням Вищої кваліфікаційної
комісії адвокатури від 19.11.2010 року
провадження по справі за скаргою
ОСОБА_2 було зупинено до набрання
законної сили рішенням Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
31.08.2010 р. по цивільній справі №2-1636/2010.

Рішенням Вищої кваліфікаційної
комісії адвокатури № VI/2-15 від 27.01.2011
року було відмовлено в задоволені
скарги ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарною комісії
адвокатури від 22.10.2010 року щодо
припинення адвокатської діяльності
ОСОБА_2 та анулювання свідоцтва про
право на зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 10.05.1995 року

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про адвокатуру" від 19 грудня 1992 року №
2887-XII (в редакції, що діяла намомент
виникнення спірних правовідносин)
(Закон втратив чинність згідно із
Законом України від 5 липня 2012 року N
5076-VI), адвокатом може бути особа, яка має
вищу юридичну освіту, підтверджену
дипломом України або відповідно до
міжнародних договорів України
дипломом іншої країни, стаж роботи у
галузі права не менше двох років,
склала кваліфікаційні іспити. При
здійсненні своїх професійних
обов'язків адвокат зобов'язаний
неухильно додержувати вимог чинного
законодавства

Згідно статті 16 Закону України «Про
адвокатуру» (в редакції, що діяла
намомент виникнення спірних
правовідносин), за порушення вимог
цього Закону, інших актів
законодавства України, що регулюють
діяльність адвокатури, Присяги
адвоката України рішенням
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
до адвоката можуть бути застосовані
такі дисциплінарні стягнення, зокрема
анулювання свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про адвокатуру» (в редакції, що діяла
намомент виникнення спірних
правовідносин), адвокатська діяльність
може бути припинена рішенням
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, а видане свідоцтво
анульоване, зокрема, у випадках грубого
порушення вимог цього Закону та інших
актів законодавства України, які
регулюють діяльність адвокатури,
Присяги адвоката України.

Указом Президента України від 05.05.1993
року № 155/93 було затверджено Положення
про кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури та Положення про
Вищу кваліфікаційну комісію
адвокатури (Указ втратив чинність
згідно з Указом Президента України від
31 жовтня 2012 року N 620/2012)

Так, Положенням про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури визначено порядок
організації та діяльності
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, яка у своїй діяльності
керується Конституцією України, актами
законодавства, актами Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури,
прийнятими в межах її компетенції, а
також цим Положенням.

Пунктом 13-1 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури (в редакції, що діяла
намомент виникнення спірних
правовідносин), встановлено, що у разі
грубого порушення адвокатом вимог
Закону України «Про адвокатуру», інших
актів законодавства і Присяги адвоката
України
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
рішення про припинення адвокатської
діяльності та про анулювання свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю приймає на підставі рішення
дисциплінарної палати тієї ж комісії
про накладення відповідного
дисциплінарного стягнення. Якщо
комісія не погодиться з рішенням
палати, вона може його скасувати і
повернути справу на новий розгляд в
дисциплінарну палату з поновленням
строку розгляду справи або своїм
рішенням закрити дисциплінарну справу.

Згідно п. 15 вказаного Положення (в
редакції, що діяла намомент виникнення
спірних правовідносин), дисциплінарна
палата кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії вирішує питання про
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності,
розглядає порушені з цих питань справи,
приймає рішення про застосування
дисциплінарного стягнення або про
відмову у притягненні адвоката до
дисциплінарної відповідальності.
Дисциплінарна палата може закрити
дисциплінарну справу, якщо під час
розгляду справи переконається у
відсутності підстав для притягнення
адвоката до дисциплінарної
відповідальності.

Відповідно до змісту п. 36, 40 Положення
про кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури (в редакції, що
діяла намомент виникнення спірних
правовідносин), за порушення вимог
Закону України «Про адвокатуру», інших
актів законодавства України, що
регулюють діяльність адвокатури, і
Присяги адвоката України, рішенням
дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
до адвоката можуть бути застосовані
такі дисциплінарні стягнення:

- попередження;

- зупинення дії свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю на
строк до одного року;

- анулювання свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю.

За змістом п.п. 34-36 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури (в редакції, що діяла
намомент виникнення спірних
правовідносин), дисциплінарне
стягнення до адвоката застосовується
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніш як через місяць з дня його
виявлення, не рахуючи часу хвороби
адвоката або перебування його у
відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено пізніш як через шість
місяців з дня вчинення проступку.

Справа про притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності
повинна бути розглянута не пізніш як у
місячний строк з дня її порушення.

Отже, з аналізу наведених норм чинного
законодавства випливає, що
дисциплінарна відповідальність настає
саме за вчинення певних дій, а не за
наслідками визнання певних обставин у
судовому порядку. Окрім того, визначено
чітке обмеження в часі, впродовж якого
може бути застосоване дисциплінарне
стягнення.

Як було зазначено вище, основним
аргументом для прийняття
Дніпропетровською обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури оскаржуваного
рішення від 22 жовтня 2010 року стали
обставини, зазначені в рішенні
Кіровського районного суду міста
Дніпропетровська від 31 серпня 2010 року у
справі № 2-1636/2010, яким частково
задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та
визнано недостовірною негативну
інформацію, поширену Головою
дисциплінарної палати
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури ОСОБА_2 у листі за № 969/ДП
від 17.07.2008 року, адресованому
Лозівському міжрайонному прокурору
Харківської області Калюзі В.О.;
зобов'язано Дніпропетровську обласну
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури спростувати інформацію,
розповсюджену ОСОБА_2 у листі за № 969/ДП,
направленого 17.07.2008 року на ім'я
Лозівського міжрайонного прокурора
Харківської області Калюги В.О., а копія
- на ім'я громадянина ОСОБА_5, в якому
містяться відомості, які ганьблять
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_4; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн.
в якості моральної шкоди та
матеріальні збитки у розмірі 1 047,38 грн.

Отже, обставини, які стали підставою
для притягнення ОСОБА_2 до
дисциплінарної відповідальності,
викладені в рішенні Кіровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 31 серпня 2010 року, мали місце в липні
місяці 2008 року, тобто задовго до
прийняття Дніпропетровською обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури рішення від 22
жовтня 2010 року.

Зважаючи на те, що рішення
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 року та
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
адвокатури від 27.01.2011 року були
прийняті відповідачами з пропуском
строку, визначеного п. 34 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, затвердженого Указом
Президента України від 5 травня 1993 року
№ 155/93 (в редакції, що діяла намомент
виникнення спірних правовідносин),
дані рішення колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
знаходить незаконними та такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства, що відповідно є
підставою для їх скасування.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі і в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Крім того, колегія суддів зважає на
відсутність в матералах справи
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про притягнення позивача до
кримінальної відповідальності за
вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.
358 КК України.

Так, підробка документів, згідно ст. 358
Кримінального кодексу України, є
кримінально караним діянням, за
вчинення якого передбачена
кримінальна відповідальність. Однак,
відповідачами не наведено доказів
порушення за даним фактом кримінальної
справи чи існування відповідного
вироку суду.

Згідно частин 1,4 статті 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС
України вирок суду у кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративний проступок,
які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або
постанова суду, лише в питаннях, чи мало
місце діяння та чи вчинене воно цією
особою.

Частиною 2 статті 2 КК України
передбачено, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком.

Отже, виходячи з обставин даної справи
на наявних в ній доказів, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
припинення адвокатської діяльності та
анулювання свідоцтва про право
зайняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 вересня 2012 року та ухвалення нового
рішення, яким адміністративний позов
ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної
комісії адвокатури при Кабінеті
Міністрів України, Дніпропетровської
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про визнання рішень
незаконними, слід задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 вересня 2012 року
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури
при Кабінеті Міністрів України (на
даний час - Вища кваліфікаційна комісія
адвокатури), Дніпропетровської
обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури про визнання рішень
незаконними задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 рок щодо
припинення адвокатської діяльності
ОСОБА_2 та анулювання свідоцтва про
право зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 10.05.1995 року.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Вищої кваліфікаційної комісії
адвокатури від 27.01.2011 року про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення
дисциплінарної палати
Дніпропетровської обласної
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 22 жовтня 2010 року щодо
припинення адвокатської діяльності
ОСОБА_2 та анулювання свідоцтва про
право зайняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 10.05.1995 року.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків
В.Ю. Ключкович
І.Й. Петрик

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.