Справа № 805/16069/13-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 р.
Справа №805/16069/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя:
Козаченка А.В.

при секретарі:
Широбовові І.В.

за участю:

прокурора:
Хейфеця Р.В.

представника позивача: не
з'явився

представника відповідача:
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву Прокурора
Жовтневого району м. Маріуполя в
інтересах держави в особі Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м.
Маріуполя в інтересах держави в особі
Жовтневої об'єднаної державної
податкової інспекції м. Маріуполя
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 25.12.2013р.
замінено орган, в особі якого
звертається Прокурор, на належний.

В обґрунтування позову Прокурор
зазначив, що прокуратурою Жовтневого
району м. Маріуполя проведена
перевірка своєчасності сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, під час якої
встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на
обліку в УПФУ як платник єдиного
внеску. За 2011, 2012 роки та 1 квартал 2013
року відповідач має заборгованість зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 9 776, 75 грн.

Посилаючись на те, що невиконання
відповідачем обов'язку щодо сплати
єдиного внеску призводить до неповного
надходження коштів до бюджету
Пенсійного фонду України і впливає на
своєчасність виплати пенсій, що має
наслідком порушення конституційного
права громадян на пенсійне
забезпечення, Прокурор просив
задовольнити позов.

В судовому засіданні прокурор
підтримав позовні вимоги з підстав,
викладених в адміністративному позові,
надав пояснення аналогічні тим, що
наведені в позовній заяві, просив
задовольнити позов.

Представники позивача та відповідача
до судового засідання не з'явились,
через канцелярію суду клопотань, щодо
відкладення розгляду справи не надали.

На підставі положень ч.ч.1, 4 ст.122, ч.4
ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
розгляд справи здійснено за
відсутності представника позивача та
відповідача.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

Як платник єдиного внеску відповідач
перебував на обліку в УПФУ.

Внаслідок невиконання обов'язку щодо
своєчасної та повної сплати єдиного
внеску в розмірі, не нижчому за
мінімальний, у відповідача виникла
недоїмка зі сплати єдиного внеску за 2011
рік в розмірі 4 010,30 грн., за 2012 рік в
розмірі 4 572,42 грн. та за 1 квартал 2013
року в розмірі 1 194,03 грн., що
підтверджено розрахунками УПФУ (а.с.
9-11).

05.07.2013р. УПФУ сформована вимога за №
Ф-1290 про сплату відповідачем недоїмки в
розмірі 9 776, 75 грн.

Вказана вимога 04.11.2013р. була надіслана
на адресу відповідача рекомендованою
поштовою кореспонденцією, проте
конверт було повернуто з відміткою
«адресат не проживає» (а.с. 7).

Докази погашення відповідачем суми
боргу, оскарження або скасування
вищевказаної вимоги до судового
засідання сторонами не надані.

Щодо спірних відносин суд зазначає
наступне.

Згідно з п.2 ч.1 ст.121 Конституції України
на прокуратуру України покладається
представництво інтересів держави в
суді у випадках, визначених законом.
Аналогічна норма міститься у п.2 ч.1 ст.5
Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п.6 ч.2 ст.20 Закону України
"Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Ч.1 ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що
представництво прокуратурою інтересів
держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді держави у
випадках, передбачених законом.
Звернення до суду з позовами, коли
порушується інтереси держави, є однією
з форм такого представництва, що
вбачається зі змісту ч.5 ст.36-1 Закону
України "Про прокуратуру".

Можливість прокурора здійснювати
представництво інтересів держави в
адміністративному суді вбачається зі
змісту ч.2 ст.60 КАС України.

Отже, у спірних правовідносинах
прокурор здійснює представництво
інтересів Держави в особі Жовтневої
ОДПІ, вбачаючи підстави для
представництва в несплаті
відповідачем єдиного внеску.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску. Дія інших нормативно-правових
актів може поширюватися на зазначені
відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону,
ч.1 ст.2 Закону № 2464.

Окрім іншого, збір та ведення обліку
єдиного внеску здійснюються за
принципами: обов'язковості сплати;
державного нагляду за збором та
веденням обліку єдиного внеску;
відповідальності платників єдиного
внеску та органу, що здійснює збір та
веде облік єдиного внеску, за порушення
норм цього Закону, а також за
невиконання або неналежне виконання
покладених на них обов'язків, що
передбачено ст.3 Закону № 2464.

Зі змісту п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464,
відповідно до якого платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, слідує, що Відповідач
належить до категорії платників
єдиного внеску.

Відповідач як платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок, про що
свідчать положення п.1 ч.2 ст.6 Закону №
2464.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону № 2464 єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом, ч.8 ст.9 Закону
№ 2464.

Не виконання цього обов'язку є
підставою для стягнення сум єдиного
внеску в судовому порядку.

П.4 ч.2 ст.6 Закону № 2464, в редакції до 11
серпня 2013 року, був передбачений
обов'язок платника єдиного внеску
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
статистики.

Таким чином, відповідач як платник
єдиного внеску зобов'язаний був
подавати звітність до УПФУ.

П.4 ч.11 ст.25 Закону № 2464 (в редакції до 11
серпня 2013 року) передбачав, що за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої цим Законом,
територіальним органом Пенсійного
фонду накладається штраф у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

За приписами ч.16 ст.25 Закону № 2464 строк
давності щодо нарахування,
застосування та стягнення сум
недоїмки, штрафів та нарахованої пені
не застосовується.

З приводу наявності у УПФУ права на
нарахування єдиного внеску, суд
відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 2464, в
редакції до 11 серпня 2013 року,
завданнями Пенсійного фонду є
забезпечення збору єдиного внеску,
ведення обліку надходжень від його
сплати та здійснення контролю за
сплатою єдиного внеску.

Абз.3 ч.2 ст.12 Закону № 2464, в редакції до 11
серпня 2013 року, передбачав, що
Пенсійний фонд відповідно до
покладених на нього завдань забезпечує
збір та ведення обліку надходжень від
сплати єдиного внеску.

П.7 ч.1 ст.13 Закону № 2464, в редакції до 11
серпня 2013 року, визначав право
Пенсійного фонду та його
територіальних органів стягувати з
платників несплачені суми єдиного
внеску.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону № 2464, в редакції
до 11 серпня 2013 року, територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку
про задоволення адміністративного
позову.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 69-72, 94, 98, 159-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора
Жовтневого району м. Маріуполя в
інтересах Держави в особі Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Маріуполя Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі
сплати єдиного внеску - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Маріуполя Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
(ідентифікаційний номер 38673977) недоїмку
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2011 рік, 2012 рік
та перший квартал 2013 року в сумі 9 776
(дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість)
гривень, 75 (сімдесят п'ять) копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частина
проголошені в судовому засіданні
25.12.2013р.

Постанова складена у повному обсязі
26.12.2013р.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Козаченко А.В.