Справа № 807/3991/13-а
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 807/3991/13-а

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Ващилін Р. О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Ужгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області до
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 26833,76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 26833,76 грн.

16.12.2013 до суду від представника
позивача надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач заперечення проти позову не
подав, у судове засідання повторно не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Враховуючи вищезазначене та згідно ч. 6
ст. 128 КАС України оскільки немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд
розглядає справу у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані позивачем
документи та матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.12.1997 ОСОБА_1
зареєстрована Ужгородським
міськвиконкомом як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа, про що 20.01.2004 зроблено запис у
журналі обліку реєстраційних справ за
№ 0087481, що підтверджується свідоцтвом
про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи. Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців 23.09.2013 до
державного реєстру включено відомості
про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1,
яка проживає за адресою: 88000, АДРЕСА_1, та
якій присвоєно ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

За фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(далі - відповідач) рахується
податковий борг у розмірі 26833,75 грн. по
платежу "Орендна плата за землю з
фізичних осіб", який виник у зв'язку з
наступним.

Відповідачем було подано податкову
декларацію від 15.02.2013 № з плати за
землю, якою було визначено щомісячний
розмір плати за землю.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та
доповненнями (далі - ПК України),
платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

У відповідності до п.287.1 ст. 287 ПК
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом
для плати за землю є календарний рік.

В силу п.286.2 ст. 286 ПК України платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Статтею 54 ПК України передбачено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до зазначеного відповідачу
було нараховано податкове зобов'язання
по орендній платі:

- податкова декларація № від
20.02.2013 (за березень 2013 року) нараховано
5366,75 грн. залишається непогашеною;

- податкова декларація № від
20.02.2013 (за квітень 2013 року) нараховано
5366,75 грн. залишається непогашеною;

- податкова декларація № від
20.02.2013 (за травень 2013 року) нараховано
5366,75 грн. залишається непогашеною;

- податкова декларація № від
20.02.2013 (за червень 2013 року) нараховано
5366,75 грн. залишається непогашеною;

- податкова декларація № від
20.02.2013 (за липень 2013 року) нараховано
5366,75 грн. залишається непогашеною.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця (п.287.3 ст. 287 ПК
України).

Згідно п.56.11 ст. 56 ПК України не підлягає
оскарженню грошове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків.

У відповідності до ст. 59 ПК України у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно норм чинного законодавства
України податкову вимогу № 314 від 02.12.2011
було вручено особисто відповідачу під
розписку.

Зазначена податкова вимога
відповідачем не була погашена та в
адміністративному та судовому порядку
не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно ст. 16 ПК України одним із
обов'язків платника податків є
обов'язок сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

У відповідності до п.57.3 ст. 57 ПК України
у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення,
крім випадків, коли протягом такого
строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

Податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК
України).

Згідно пп.20.1.28 п.20.1 ст. 20 ПК України
органи державної податкової служби
мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом, стягувати
суми простроченої заборгованості
суб'єкта господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.102.4 ст. 102 ПК України у
разі якщо грошове зобов'язання
нараховане контролюючим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

На час розгляду даної адміністративної
справи відповідач борг не погасив.

За наведених обставин, позовні вимоги
підтверджені належними та допустимими
доказами і підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Ужгородської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу в розмірі 26833,76 грн. -
задовольнити.

2.Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 88000, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету
Великоберезнянської селищної ради
податковий борг в розмірі 26833,76
(двадцять шість тисяч вісімсот
тридцять три гривні сімдесят шість
копійок) грн. по платежу "Орендна
плата за землю з фізичних осіб".

3.Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч. 4
ст. 167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Суддя

Р.О. Ващилін