Справа № 144/1475/13-а
Суддя: Задорожна Л. І.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1475/13-а
провадження № 2-а/144/38/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2013 Теплицький районний суд
Вінницької області

в складі :
головуючої – судді
Задорожної Л.І.,

секретаря
судового засідання – Кошмелюк А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Погорільської
сільської ради, сільського голови
ОСОБА_4 про визнання протиправними
рішення сільської ради, розпорядження
сільського голови, скасування їх та
стягнення моральної шкоди,

установив:

09 вересня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до
Погорільської сільської ради про
визнання протиправними та скасування
рішення №185 22 сесії 6 скликання від 01
липня 2013 року Погорільської сільської
ради про структуру та штатну
чисельність сільської ради на 2013 рік,
розпорядження №28 від 09 липня 2013 року
про внесення змін до штатного розпису
та скорочення чисельності працівників
зокрема посаду
спеціаліста-землевпорядника
Погорільської сільської ради, та
стягнення моральної шкоди в розмірі 10
000 гривень. Вказала, що згідно
розпорядження сільського голови від 10
травня 2011 року вона була призначена на
посаду спеціаліста по земельних
питаннях Погорільської сільської ради.
Оскаржуваним рішенням сесії сільської
ради було вирішено затвердити
структуру та штатну чисельність
сільської ради на 2013 рік, відповідно до
якого посада
спеціаліста-землевпорядника відсутня.
Вважає, що скорочення є неправомірним,
викликане особистою неприязню
сільського голови та намаганням
залишити її без роботи, оскільки посада
спеціаліста-землевпорядника
відповідно типових штатів апарату
сільських, селищних рад та їх
виконавчих комітетів, які затверджені
Постановою КМ України №1349 від 03 грудня
1997 року «Про фінансове забезпечення
діяльності органів місцевого
самоврядування», є обов’язковою при
чисельності населення до двох тисяч
чоловік. Аналогічні рішення
відповідачем вже приймались і були
скасовані постановою Теплицького
районного суду від 19 червня 2013 року,
тому такі дії відповідача призвели до
її моральних страждань, вимагають від
неї додаткових зусиль для організації
життя, стан здоров’я її погіршився,
через що вона змушена звертатись за
медичною допомогою, і розмір
заподіяної їй моральної шкоди визначає
в розмірі 10 000 грн..

29 жовтня 2013 року позивачем
подано додатковий адміністративний
позов про збільшення позовних вимог, в
якому ОСОБА_1, крім заявлених раніше
вимог, також просить визнати
протиправним та скасувати
розпорядження сільського голови №41
від 01 жовтня 2013 року про звільнення її з
посади спеціаліста по земельних
питаннях сільської ради відповідно до
п.1 ст.40 КЗпП України, поновити її на
посаді спеціаліста землевпорядника
Погорільської сільської ради, стягнути
заробітну плату за час вимушеного
прогулу. У зв’язку з тим, що внаслідок
неправомірних дій відповідача її було
звільнено з роботи, збільшила розмір
моральної шкоди до 20 000 грн..

Ухвалою Теплицького районного
суду від 09 грудня 2013 року як
відповідача у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1
залучено сільського голову ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги,
посилаючись на підстави, що викладені в
позовній та додатковій
адміністративних заявах. Вказала, що
сільський голова ОСОБА_4 з неприязню
ставиться до неї, неодноразово
притягував її до дисциплінарної
відповідальності, звільняв з роботи,
через що вона зверталась за судовим
захистом і рішення сільської ради були
визнанні протиправними. Однак,
відповідач не залишив наміру звільнити
її з роботи. Вважає, що звільнення у
зв’язку із скороченням штату є
незаконним.

Представник відповідача –
Погорільської сільської ради – ОСОБА_3,
який діє на підставі договору про
надання правової допомоги, позов не
визнав, посилаючись на підстави, що
викладені в запереченнях проти позову.

Відповідач сільський голова
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав.
Пояснив, що 01 липня 2013 року сесія
сільської ради прийняла рішення про
штатну чисельність працівників
сільської ради, на підставі цього
рішення він видав розпорядження про
скорочення посади
спеціаліста-землевпорядника.
Необхідність скорочення виникла через
фінансовий стан сільської ради.
Позивача було попереджено про наступне
вивільнення за два місяці, а потім
звільнено. Вважає, що порушень з його
боку не було допущено.

Судом досліджені письмові
докази, наявні у матеріалах справи

Після оголошення в судовому
засіданні перерви у зв’язку з обіднім
часом представник відповідача ОСОБА_3
та відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з’явились, причину своєї
неявки суду не повідомили, тому суд на
підставі ч.4,ч.5 КАС України вирішує
справу на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що

- 2 -

ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах своїх повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Частиною третьою ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи без
діяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття
рішення(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це
рішення(дія); з урахуванням права особи
на участь в процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що згідно
розпорядження №36 сільського голови
від 10 травня 2011 року ОСОБА_1 призначена
на посаду спеціаліста по земельних
питаннях Погорільської сільської ради,
тобто прийнята на публічну службу.

19 червня 2013 року сільський
голова ОСОБА_4 звернувся до Постійної
комісії з питань планування фінансів
та бюджету, економічних реформ,
регулювання земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища Погорільської сільської
ради з пропозицією розглянути і надати
висновок щодо проекту структури та
штатної чисельності сільської ради на
2013 рік, враховуючи скорочення планових
надходжень до бюджету сільської ради,
відповідність проекту до чинного
законодавства, можливість зменшення
кількості штатних одиниць сільської
ради, обґрунтовуючи свою позицію тим,
що Теплицьким районним судом було
скасовано рішення №155 від 28 грудня 2013
року 17 сесії 6 скликання та відсутністю
структури та штатної чисельності
сільської ради на 2013 рік, та проведення
01 липня 2013 року позачергової 22-ї сесії 6
скликання Погорільської сільської
ради.

На засіданні вказаної
постійної комісії, яке відбулось 01
липня 2013 року, було розглянуто проект
про структуру та штатну чисельність
Погорільської сільської ради, який
було доведено до відома членів комісії
бухгалтером сільської ради ОСОБА_5, та
вирішено пропонувати сесії
Погорільської сільської ради
затвердити запропоновану структуру,
штатну чисельність сільської ради.

Відповідно рішення №185 22 сесії
6 скликання Погорільської сільської
ради від 01 липня 2013 року «Про структуру
та штатну чисельність сільської ради
на 2013 рік» було затверджено структуру
та штатну чисельність сільської ради, в
якій відсутня посада спеціаліста по
земельних питаннях.

При цьому суд зауважує, що на
час внесення сільським головою
пропозиції до постійної комісії(19
червня 2013 року), в якій зазначено про
проведення 01 липня 2013 року
позачергової 22 сесії 6 скликання, ще не
було винесено розпорядження про
скликання цієї сесії( розпорядження
про скликання позачергової 22 сесії за
№24 було видане тільки 25 червня 2013 року,
що підтверджується записами в Журналі
реєстрації розпоряджень з основної
діяльності та особового складу
Погорільського сільського голови на 2013
рік), а 19 червня 2013 року було винесено
розпорядження №23 про скликання
позачергової 21-ї сесії шостого
скликання Погорільської сільської
ради.

Крім того, в розпорядженні
сільського голови №24 від 25 червня 2013
року мова йде про скликання
позачергової 22 сесії сільської ради, а
відповідно протоколу №22 від 01 липня 2013
року було проведено 22 сесію, яка не була
позачерговою.

У зв’язку з прийняттям 22
сесією 6 скликання рішення №185 від 01
липня 2013 року та потребою скорочення
посади спеціаліста-землевпорядника
Погорільським сільським головою було
винесено розпорядження №28 від 09 липня
2013 року про скорочення з 10 вересня 2013
року посади
спеціаліста-землевпорядника.

При цьому суд звертає увагу на
те, що в Журналі реєстрації
розпоряджень з основної діяльності та
особового складу Погорільського
сільського голови на 2013 рік наступним
після №28 від 09 липня 2013 року вказано
розпорядження №29 від 08 липня 2013 року.

Про наступне вивільнення
позивач ОСОБА_1 була попереджена усно 9
липня 2013 року, від підпису вона
відмовилась, що підтверджується актом
від 09 липня 2013 року, підписаного ОСОБА_6
та працівниками сільської ради ОСОБА_5,
ОСОБА_7, та в судовому засіданні
позивачем не оспорювалось.

Відповідно розпорядження
Погорільського сільського голови № 41
від 01 жовтня 2013 року позивача ОСОБА_1
звільнено з займаної посади відповідно
до п.1 ст.40 КЗпП України.

Трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку змін в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, що
передбачено п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»

розглядаючи трудові спори, пов'язані
зі звільненням за

п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у

відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,

зокрема, ліквідація, реорганізація
або перепрофілювання

- 3 -

підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або

штату працівників, чи додержано
власником або уповноваженим ним

органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника,

які є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те,

що працівник відмовився від
переведення на іншу роботу або що

власник або уповноважений ним орган
не мав можливості перевести

працівника з його згоди на іншу роботу
на тому ж підприємстві, в

установі, організації, чи не
користувався вивільнюваний працівник

переважним правом на залишення на
роботі та чи попереджувався він

за 2 місяці про наступне вивільнення.

В п.5 ч.1 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
визначено, що виключно на пленарних
засіданнях сільської ради вирішується
питання затвердження за пропозицією
сільського голови структури
виконавчих органів ради, загальної
чисельності апарату ради та її
виконавчих органів, витрат на їх
утримання.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що
відповідачами при прийнятті рішення
сесії №185 від 01 липня 2013 року та
розпоряджень сільського голови №28 від
09 липня 2013 року та №41 від 01 жовтня 2013
року не було дотримано вимог чинного
законодавства, оскільки, вони були
прийняті не на підставі та не в спосіб,
що передбачені Конституцією України,
КЗпП України, Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», не
обґрунтовано, без врахування всіх
обставин, що мали значення для
прийняття рішень, не добросовісно,
упереджено, без дотримання рівності
перед законом, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав та
інтересів позивача і цілями, на
досягнення яких спрямовані ці рішення,
без врахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

За правилами, встановленими
статтею 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті
71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного суд
вважає, що відповідачами не доведено
правомірність своїх рішень, не
доведено, що в Погорільській сільській
раді мали місце зміни в організації
виробництва і праці, що потягнуло
скорочення чисельності або штату
працівників, не надано і жодного доказу
необхідності скорочення посади, на
якій працювала позивач. Дії
відповідачів свідчать про те, що вони
були направлені на усунення небажаної
особи з посади спеціаліста по
земельних питаннях сільської ради, а не
на реалізацію повноважень, наданих їм
законом.

Вирішуючи вимоги про
стягнення моральної шкоди, суд
виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 56
Конституції України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні
службових обов'язків, заподіяна
позивачеві моральна шкода
зумовлюється моральними та фізичними
стражданнями внаслідок порушення її
законних прав, їх ігноруванням,
моральними переживаннями, тому,
враховуючи, що позивач ОСОБА_1 втретє
протягом року була звільнена з роботи
без законних для того підстав, постійно
перебуває у стресовому стані через
упереджене до неї ставлення з боку
сільського голови, враховуючи вимоги
розумності та справедливості, суд
вважає, що позовні вимоги позивача в
цій частині підлягають задоволенню
частково в розмірі 3 000 грн..

Що стосується відшкодування
витрат на правову допомогу в сумі 2 500
грн., то суд приходить до висновку, що
вони підлягають відшкодуванню в
повному обсязі, оскільки відповідно до
вимог ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків, встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні, а сукупний час участі адвоката
в судовому засіданні складає 3 год. 30
хв., тому відшкодуванню підлягали би
витрати у більшому розмірі, ніж
заявлено позивачем ( ( 3 год. 30 хв. х 458, 80
грн.) та 1 000 грн. витрат на правову
допомогу при складання позовної заяви,
додаткової позовної заяви та збирання
доказів, всього 2 605 грн. 80 коп. ( 1 605 грн. 80
коп. + 1 000 грн.)).

Витрати по оплаті судового
збору необхідно стягнути з
відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.
3,7,8,9,12,71,136,160,162,163 КАС України, суд –

постановив :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та
скасувати рішення 22 сесії 6 скликання
Погорільської сільської ради від 01
липня 2013 року № 185 «Про структуру та
штатну чисельність сільської ради на
2013 рік».

Визнати протиправним та
скасувати розпорядження № 28 від 09
липня 2013 року голови села Погоріла
ОСОБА_4 «Про внесення змін до штатного
розпису та скорочення чисельності
працівників зокрема посаду
спеціаліста-землевпорядника
Погорільської сільської ради».

Визнати протиправним та
скасувати розпорядження № 41 від 01
жовтня 2013 року голови села Погоріла
ОСОБА_4 "Про звільнення спеціаліста
по земельних питаннях Погорільської
сільської ради ОСОБА_1 відповідно до
п.1 ст.40 КЗпП України".

Поновити ОСОБА_1 на роботі на
посаді спеціаліста по земельних
питаннях Погорільської сільської ради.

Зобов'язати Погорільську
сільську раду нарахувати та виплатити
ОСОБА_1

- 4 -

ОСОБА_8 середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 01 жовтня 2013 року
по 26 грудня 2013 року.

Стягнути з Погорільської
сільської ради на користь ОСОБА_1 3 000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, та 2 500 грн. понесених нею витрат
на правову допомогу.

Стягнути з Погорільської
сільської ради судовий збір в сумі 435
грн. 86 коп.

Допустити негайне виконання
постанови суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді спеціаліста по
земельних питаннях Погорільської
сільської ради та стягнення з
Погорільської сільської ради на
користь ОСОБА_1 середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу в
межах суми платежу за один місяць - 1 119
грн. 69 коп..

Постанова суду першої
інстанції набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови до Вінницького апеляційного
адміністративного суду .

В повному обсязі
постанову суду виготовлено 31 грудня 2013
року.

Суддя ОСОБА_9