Справа № 817/4222/13-а
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4222/13-а

16 грудня 2013 року 09год. 50хв.м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Дубровицька ОДПІ ГУ Міндоходів у
Рівненській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Дубровицька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Рівненській області
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

До початку судового засідання на
адресу суду надійшла заява
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач заперечень проти позову
суду не надав, у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового розгляду був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, на підставі ч. ч. 4, 6
ст. 128 КАС України, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів у порядку
письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позов належить
задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 03.05.2012 року
відповідачем було подано до позивача
декларацію про доходи, одержані у 2011
році (а. с. 4, 5).

В рядку 1.05 декларації ОСОБА_1
задекларовано доходи, одержані від
отримання спадщини в сумі 50769 грн.

Відповідно до розрахунку суми
податкових зобов'язань (а. с. 5, 6)
відповідачем задекларовано до сплати
податок на доходи фізичних осіб в сумі
2538,50 грн.

Вирішуючи адміністративний спір по
суті, суд враховує, що відповідно до п
177.1 ст. 177 Податкового кодексу України
(далі по тексту судової постанови - ПК
Укарїни) доходи фізичних осіб -
підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 вказаної норми ПК
України об'єктом оподаткування є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та не
грошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України
ставка податку становить 15 відсотків
бази оподаткування щодо доходів,
одержаних (крім випадків, визначених у
п. 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але
не виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
у державну та недержавну грошову
лотерею, виграшу гравця (учасника),
отриманого від організатора азартної
гри.

Згідно з пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 ПК України
остаточний розрахунок податку на
доходи фізичних осіб за звітний
податковий рік здійснюється платником
самостійно згідно з даними,
зазначеними в річній податковій
декларації, з урахуванням сплаченого
ним протягом року податку на доходи
фізичних осіб та збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності на підставі
документального підтвердження факту
їх сплати.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно з абз. 1 п. 57.1. ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 41.5. ст. 41 ПК України
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" №509-XII від 04.12.1990 року,
державним податковим інспекціям
надано право подавати до суду позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і належать до
задоволення повністю.

Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" від сплати судового
збору звільняються, зокрема, Державна
податкова служба України та її
територіальні органи у справах,
пов'язаних з питаннями, що стосуються
повноважень цих органів.

Керуючись статтями ст. ст. 128, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по
сплаті податку на доходи фізичних осіб
в сумі 2538,50 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.