Справа № 0510/8438/2012
Суддя: Кульбаков І. В.
Дата ухвалення: 2013-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа 2-а/267/20/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2013 року Гірницький районний
суд м. Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Кульбакова І.В.,

при секретарі
Баланюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки про визнання
неправомірними дій відповідача та
покладення зобов’язання,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із вказаним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки про визнання неправомірними
дій відповідача та покладення
зобов’язання.

У судовому засіданні ОСОБА_1
уточнивши свої позовні вимоги показав
суду, що він проходив військову службу
в лавах ОСОБА_2 та території
Демократичної Республіки Афганістан з
5 травня 1984 року по 24 жовтня 1985 року. В
результаті отриманого поранення, яке
призвело до втрати працездатності,
йому за висновком МСЕК від 15 листопада
1999 року було встановлено 2-у групу
інвалідності. За таких підстав позивач
вважав, що в порушення вимог
Конституції України та Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» йому була призначена
пенсія по 2-й групі меншого розміру, чим
передбачено вказаним законом, тобто
йому не проводилась підвищення пенсії
на 350 відсотків мінімальної пенсії за
віком. За таких підстав позивач просив
визнати вказані дії УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки неправомірними та
покласти зобов’язання на відповідача,
щодо сплати йому пенсії у підвищеному
розмірі, а саме в розмірі 350 відсотків.

Представник позивача за
довіреністю – ОСОБА_3, який діяв на
підставі довіреності, прохав суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача – ОСОБА_4,
яка діяла на підставі довіреності,
заперечувала проти заявленого позову,
вважала його безпідставним та
зазначила, що дії УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки при призначенні,
сплаті та, відповідних, підвищеннях
пенсії ОСОБА_1 відбувалось в рамках
діючого законодавства, до того ж,
представника відповідача прохала
відмовити позивачу в задоволенні
позову з тих мотивів, що позивач
пропустив строк для звернення до суду
із адміністративним позовом без
поважних причин.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи та
оглянувши пенсійну справу позивача,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
набув статус інваліда 2-ї групи та має
прав на пільги, встановлені
законодавством для інвалідів війни.

Позивач перебуває на обліку в УПФУ
в Гірницькому районі м. Макіївки та
отримує пенсію з 15 листопада 1999 року за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», з 27 листопада 2002 року за
особистою заявою позивача пенсія
останньому була призначена за Законом
України «Про пенсійне забезпечення»,
як найбільш вигідний варіант, з 1 січня
2004 року розмір пенсії обчислюється за
Законом України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування».

11 вересня 2008 року позивач
звернувся із заявою до відповідача про
донарахування та виплату йому пенсії
як інваліду війни другої групи та
отримав відмову в проведенні такого
перерахунку, у зв’язку з чим, звернувся
до суду із вказаним позовом про
перерахунок підвищення як інваліду
війни 2-ї групи починаючи з 15 листопада
1999 року по квітень 2006 року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було пропущено строк
звернення до суду у відповідності до
вимог статті 99 КАС України (в редакції,
чинній на момент звернення до суду),
якою передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Яку було зазначено вище, позивач
звернувся до адміністративного суду з
позовом лише 25 лютого 2009 року та просив
нарахувати доплату до пенсії за період
з 15 листопада 1999 року по квітень 2006
року.

Частиною першою статті 100 КАС
України передбачено, що порушення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови в
задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна
із сторін.

Вказана справа неодноразово
розглядалась судами різних інстанцій і
в усіх випадках відповідач в своїх
запереченнях наполягав на
застосуванні статей 99, 100 КАС України та
прохав суд на цій підставі відмовити в
задоволенні позову.

В обґрунтування поважності
пропуску строку для звернення до суду,
позивач прохав поновити йому строк для
звернення до адміністративного суду із
вищевказаним позовом, оскільки він є
інвалідом 2-ї групи, згідно висновку
МСЕК є непрацездатною особою, потребує
постійного медичного лікування.

Але, суд вважає, що обґрунтування
позивача щодо поважності причини
пропуску не є таким, що заслуговує на
уваги, оскільки позивач був інвалідом
станом на листопад 1999 року та є
інвалідом на теперішній час, позивач до
суду не надав до суду жодного
аргументованого письмового доказу,
який би об’єктивно підтвердив, що
ОСОБА_1 з квітня 2006 року по 25 лютого 2009
року (по дату звернення до суду)
знаходився на лікуванні, або стан
здоров’я заважав йому звернутися до
суду з адміністративним позовом.

Позивач не переконав суд, за яких
об’єктивних та непереборних причин
він не зміг майже на протязі трьох
років звернутися до суду з
адміністративним позовом за захистом
своїх прав та інтересів.

Констатація та посилання позивача
на його статус непрацездатності не
завадила останньому скласти позовну
заяву із чисельними уточненнями,
складати апеляційну та касаційну
скарги, звертатися до нотаріуса для
складання довіреності від свого імені
на ведення справи в суді.

З урахуванням викладеного суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158-163 КАС
України,

П О С
Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки про
визнання неправомірними дій
відповідача та покладення
зобов’язання – відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови..

Суддя: