Справа № 122/19823/13-а
Суддя: Домнікова М. В.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/351/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2013
року

м. Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі:

головуючого судді - Домнікової
М.В.,

при секретарях - Шерет Ф.М.,
Новікові В.Р., Грантковській О.В.

за участю:

представника позивача – ОСОБА_1

представників відповідача – ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м. Сімферополі
справу за адміністративної юрисдикції
за адміністративним позовом
представника ОСОБА_4 – ОСОБА_1 до
Кримської митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у порядку адміністративного
судочинства звернувся від імені ОСОБА_4
до суду з позовом до Кримської митниці
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування постанови, мотивуючі
позовні вимоги тим, що постановою
Кримської митниці Міндоходів
№372/60000/13 від 21.08.2013 року
ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні
порушення митних правил, передбаченого
ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 500
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян на суму 8500 грн. Позивач вважає
постанову незаконною та
необґрунтованою, оскільки у постанові
про притягнення до відповідальності
зазначено, що 06.08.2013 року
співробітником ДАІ, інспектором групи
ДПС ДАІ Сімферопольського РВ, ст.
сержантом міліції, ОСОБА_5 був
зупинений автомобіль марки «Mercedes Benz»
1994 року випуску, реєстраційний
номерний знак ОСОБА_3 GGD275, номер кузова
НОМЕР_1, яким користувався та керував
громадянин ОСОБА_4 Згідно листа
Луганської митниці Міндоходів №
10.3-04/483-ЕП від 24.07.2013 р., зазначений
ввезений на митну територію України у
зоні діяльності Луганської митниці
24.11.2012 р. у митному режимі «транзит».
Згідно автоматизованої системи
митного оформлення «Інспектор-2006» та
ЄАІС Держмитслужби України, зазначений
транспортний засіб з митної території
України станом на 06.08.13р. громадянином
ОСОБА_4 не вивозився та у інший режим,
згідно законодавства, не поміщений.
Тобто митницею зроблений висновок, що
ОСОБА_4 використовував автомобіль
марки «Mercedes Benz» 1994 року випуску,
реєстраційний номерний знак ОСОБА_3
GGD275, номер кузова ТОВ WDB 2020181A135774, у
власних цілях, тобто цей транспортний
засіб віднесений до особистого
користування, який не був вивезений в у
визначений законодавством термін за
межі митної території України, як
наслідок, перевищено встановлений
статтею 95 МК України строк транзитного
перевезення для автомобільного
транспортну більш ніж на 10 діб. Однак,
Кримською митницею Міндоходів
помилкового зроблений висновок про
віднесення зазначеного автомобіля до
транспортного засобу особистого
користування, не повно досліджено всіх
обставин у справі, що потягло прийняття
неправомірної постанови, яка підлягає
до скасування. Надані ОСОБА_4 під час
перетину митного кордону України
документи свідчили про те, що згідно
посвідчення про відрядження, яке
видане юридичною особою UAD «TELSETA» (м.
Вільнюс, Литва) та договору на
представництво від 21.11.2012 р., є
представником зазначеної компанії,
посвідчення про відрядження видане
строком на 365 днів для здійснення
організаційно-технічної підтримки
діяльності представництва UAD «TELSETA» в
Україні. За умовами договору на
представництво від 21.11.2012 р., який
укладений між ОСОБА_4 та Компанією UAD
«TELSETA», яка є власником автомобіля
«Mercedes Benz» 1994 року випуску,
реєстраційний номерний знак ОСОБА_3
GGD275, номер кузова НОМЕР_1, остання
надала вказаний автомобіль саме у
комерційних цілях. Мета використання
автомобіля за договором - оплатне
перевезення пасажирів та вантажів. На
думку позивача, ввезений транспортний
засіб відповідає критеріям
транспортного засобу комерційного
призначення, його ввезення на митну
територію України здійснюється в
пільговому режимі, тобто, зі
звільненням від оподаткування. Тому
автомобіль ОСОБА_4 не вивіз за межі
території України, оскільки був
впевнений, що може ним користуватися в
Україні 1 рік згідно умов Конвенції.
Також відсутність транзитної митної
декларації із зазначенням термінів
вивезення спростовує факт перебування
даного автомобіля у режимі транзит. Не
має ніякого іншого письмового
підтвердження того, що ОСОБА_4 був
попереджений про його обов'язок
вивезти автомобіль протягом 10 діб, тому
вимагати виконання такого обов'язку
митний орган не вправі, так як
існування цього обов'язку не доведено.
Крім того, справа про порушення митних
правил № 372/60000/13 підлягала закриттю у
зв'язку з закінченням на день її
порушення строків накладення
адміністративного стягнення. З
урахуванням наведеного, представник
ОСОБА_4 – ОСОБА_1 просив суд: визнати
постанову Кримської митниці
Міндоходів № 372/60000/13 від 21 серпня 2013
року у справі про порушення митних
правил протиправною та скасувати її, а
провадження по справі закрити.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та з підстав,
викладених у позові, просив його
задовольнити. Також просив врахувати
письмові пояснення по суті заявлених
позовних вимог, що були додані до
матеріалів справи.

Представники відповідача заперечували
проти задоволення позову, вважали
вимоги необґрунтованими та просили
відмовити у задоволенні позову,
врахувавши при цьому письмові
заперечення, додані до справи.

Заслухавши доводи представника
позивача, заперечення представників
відповідача, оглянувши матеріали
адміністративної справи разом з
письмовими запереченнями,
проаналізувавши усі наявні по справі
докази та матеріалі справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
відмову у задоволенні
адміністративного позову представника
ОСОБА_4 – ОСОБА_1 до Кримської митниці
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування постанови №372/60000/13 від 21
серпня 2013 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.08.2013 року
співробітником ДАІ, інспектором групи
ДПС ДАІ Сімферопольського РВ, ст.
сержантом міліції, ОСОБА_6 був
зупинений автомобіль марки «MERCEDES BENZ»,
номер кузова WDB2020181А135774, 1994 року
випуску, реєстраційний номер GGD275,
реєстрації Літви, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу серії
Е № 011463, видане 21.11.2012 року, яким
користувався та керував громадянин
України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працює:
регіональний представник фірми ООО
«TELSETA», закордонний НОМЕР_2, виданий
02.11.2009 року, органом 1288 м.
Дніпропетровськ, посвідчення водія ВАА
905777.

Згідно листа Луганської митниці
Міндоходів №10.3-04/483-ЕП від 24.07.2013 року,
автомобіль марки «MERCEDES BENZ», номер
кузова WDB2020181А135774, 1994 року випуску,
реєстраційний номер GGD275, ввезений на
митну територію України в зоні
діяльності Луганської митниці 24.11.2012
року у митному режимі «транзит».

Постановою заступника начальника
Кримської митниці Міндоходів –
начальника Управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями ОСОБА_7, у справі про
порушення митних правил №372/6000/13 від 21
серпня 2013 року, ОСОБА_4г. визнано винним
у вчиненні порушення митних правил,
передбаченого частиною 3 статті 470
Митного кодексу України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 500 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян на суму 8500,00
грн.

Статтею 95 Митного кодексу України
визначено строки транзитних
перевезень, а саме: для автомобільного
транспорту - 10 діб (у разі переміщення в
зоні діяльності одного митного органу -
5 діб).

Згідно автоматизованої системи
митного оформлення «Інспектор-2006» та
ЄАІС Держмитслужби України, зазначений
транспортний засіб з митної території
України станом на 06.08.2013 року
громадянином ОСОБА_4 не вивозився та у
інший режим, згідно законодавства, не
поміщений.

Відповідно до частини 1 статті 102
Митного кодексу України режим транзиту
завершується вивезенням товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, поміщених у цей митний
режим, за межі митної території
України.

Відповідно до положень пункту 59
частини 1 статті 4 Митного кодексу
України транспортні засоби
комерційного призначення, зокрема,
автотранспортний засіб (моторні
транспортні засоби, причепи,
напівпричепи), що використовується в
міжнародних перевезеннях для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
разом з їхніми звичайними запасними
частинами, приладдям та устаткуванням,
а також мастилами та паливом, що
містяться в їхніх звичайних баках
упродовж їхнього транспортування
разом із транспортними засобами
комерційного призначення.

Статтею 1 Додатка С до Конвенції про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік)
визначено, що комерційне використання
означає платне перевезення осіб або
промислове чи комерційне платне або
безоплатне перевезення вантажів.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С
до Конвенції транспортні засоби
комерційного використання можуть
поміщуватися в режим тимчасового
ввезення з умовним повним звільненням
від оподаткування за умови дотримання
наступних вимог: вони повинні бути
зареєстрованими на території, яка не є
територією тимчасового ввезення; вони
повинні бути зареєстрованими на ім'я
особи, яка зареєстрована або постійно
проживає за межами території
тимчасового ввезення; вони повинні
ввозитись та використовуватись
особами, які здійснюють свою
діяльність з такої території.

Пунктом «а» статті 7 Додатка С до
Конвенції визначено, що незважаючи на
положення статті 5 цього Додатка,
транспортні засоби комерційного
використання можуть використовуватись
третіми особами, які мають належний
дозвіл користувача права на тимчасове
ввезення і які здійснюють свою
діяльність на користь останнього,
навіть якщо вони зареєстровані або
постійно проживають на території
тимчасового ввезення.

Частиною 1 статті 189 Митного кодексу
України визначено, що транспортні
засоби комерційного призначення, що
використовуються для переміщення
товарів та/або пасажирів через митний
кордон України, можуть тимчасово
ввозитися на митну територію України
без справляння митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

Пунктом (а) статті 8 Додатка С до
Конвенції про тимчасове ввезення та
частиною 3 статті 189 Митного кодексу
України визначено, що тимчасове
ввезення транспортних засобів
комерційного призначення на митну
територію України допускається за
умови, що такі транспортні засоби не
використовуватимуться для внутрішніх
перевезень на митній території
України.

Умови здійснення міжнародних
перевезень вантажів та пасажирів
(багажу) регламентовано Конвенцію про
договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів (м.Женева, 1956р.),
Конвенцією про договір міжнародного
автомобільного перевезення пасажирів
та багажу (м. Женева 1973р.), до яких
Україна приєдналась 01.08.2006 та 05.12.2004
відповідно.

Конвенція про договір міжнародного
дорожнього перевезення вантажів
(м.Женева, 1956р.) застосовується до
будь-якого договору дорожнього
перевезення вантажів за винагороду з
використанням автомобілів, коли
вказані в договорі місце прийняття до
перевезення вантажу і місце,
передбачене для здачі вантажу,
знаходяться на території двох різних
країн, з яких принаймні одна являється
учасником Конвенції. Статтями 4 та 5
цієї Конвенції, передбачено, що
договір перевезення встановлюється
накладною, другий примірник якої
супроводжує вантаж.

Конвенція про договір міжнародного
автомобільного перевезення пасажирів
та багажу (м. Женева 1973р.)
застосовується до будь-якого договору
автомобільного перевезення пасажирів (
та у відповідних випадках - їх багажу)
транспортними засобами, коли у
договорі вказано, що перевезення
здійснюється територією принаймні
двох країн та що пункт відправлення або
пункт призначення, або той та інший
знаходяться на території однієї з
країн, що домовляються. Статтею 5
зазначеної Конвенції передбачено, що
під час перевезення пасажирів
перевізник має видати індивідуальний
або колективний квиток, в якому мають
бути зазначені назва та адреса
перевізника.

Також питання міжнародних перевезень
пасажирів і вантажів врегульовано
розділом IV Закону України «Про
автомобільний транспорт», відповідно
до якого при виконанні міжнародних
перевезень вантажів нерезиденти
України повинні мати: дозвіл України;
дозвіл щодо узгодження умов та режимів
перевезення в разі перевищення вагових
або габаритних обмежень чи документ
про внесення плати за проїзд
великовагових (великогабаритних)
транспортних засобів, якщо перевищення
вагових (габаритних) обмежень над
визначеними законодавством становить
менше семи відсотків; свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу;
сертифікат відповідності
транспортного засобу вимогам
законодавства України щодо безпеки
руху та екологічної безпеки, якщо інше
не передбачено міжнародними
договорами України; документи на
вантаж. При виконанні міжнародних
перевезень пасажирів нерезиденти
повинні мати: дозвіл України; свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу;
список пасажирів (для нерегулярних та
маятникових перевезень);
білетно-облікову документацію. У
транспортних засобах, що здійснюють
міжнародні перевезення пасажирів
та/або вантажів, установлюються і
використовуються контрольні пристрої -
тахографи.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 335
МК України визначено перелік
документів та відомостей, які
перевізник (декларант, уповноважена
ним особа) надають митному органу при
перевезені товарів автомобільним
транспортом: документи на транспортний
засіб, зокрема ті, що містять відомості
про його державну реєстрацію
(національну належність); транспортні
(перевізні) документи (міжнародні
товаротранспортні накладні);
визначений актами Всесвітнього
поштового союзу документ, що
супроводжує міжнародні поштові
відправлення (за їх наявності);
комерційні документи (за наявності) на
товари, що перевозяться, які містять
відомості, зокрема, про найменування та
адресу перевізника, найменування
країни відправлення та країни
призначення товарів, найменування та
адреси відправника (або продавця) та
отримувача товарів; відомості про
кількість вантажних місць та вид
упаковки; найменування товарів; вага
брутто товарів (у кілограмах) або об'єм
товарів (у метрах кубічних), крім
великогабаритних вантажів.

З огляду на аналіз вищезазначених
нормативно-правових актів визнання
автотранспортного засобу (у тому числі
легкового) як транспортного засобу
комерційного використання можливо
виключно за умови його використання
для платного перевезення осіб або
промислового чи комерційного платного
або безоплатного перевезення вантажів,
що повинно підтверджуватись: при
платному перевезенні осіб:
білетно-обліковою документацію; при
платному чи безоплатному промисловому
чи комерційному транспортуванні
товарів: товарно-транспортниими
документами, зокрема міжнародною
автомобільною накладною (СМR).

При цьому громадянин, який возить
транспортний засіб комерційного
призначення на митну територію
України, повинен мати: документи, що
підтверджують здійснення цим
громадянином діяльності на користь
юридичної особи - власника
(користувача) транспортного засобу;
належний дозвіл користувача права на
тимчасове ввезення транспортного
засобу; документи на транспортний
засіб, що підтверджують його
реєстрацію в іншій державі на ім'я
особи, яка зареєстрована або постійно
проживає за межами України; документи
на транспортний засіб, що
підтверджують мету його тимчасового
ввезення; документи, що підтверджують
комерційне використання транспортного
засобу.

Ані позивачем ОСОБА_4 особисто, ані його
представником не доведено суду
комерційне використання транспортного
засобу марки «MERCEDES BENZ», номер кузова
WDB2020181А135774, 1994 року випуску,
реєстраційний номер GGD275, на території
України.

Статтею 366 Митного кодексу України
визначено, що транспортні засоби
комерційного призначення повинні
переміщуватися по каналу, позначеному
символами червоного кольору («червоний
коридор»).

Статтею 1 Додатка С до Конвенції
встановлено, що приватне використання
означає перевезення особою виключно
для особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.

У зв’язку з наведеним, транспортні
засоби, які тимчасово ввозяться на
митну територію України
громадянами-резидентами в службових
цілях, а не для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
через митний кордон України, не
відносяться до транспортних засобів
комерційного призначення. Митне
оформлення таких транспортних засобів
здійснюється згідно з частиною 3 статті
380 Митного кодексу України.

Згідно з пунктом 60 статті 4 Митного
кодексу України транспортні засоби
особистого користування - наземні
транспортні засоби товарних позицій
8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них
товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що
зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно.
При цьому, статтею 1 Конвенції та
пунктом 35 статті 4 Митного кодексу
України встановлено, що поняття
«особа» означає юридичну та фізичну
особу.

На підставі п. «с» статті 1 Додатка С до
Конвенції «приватне використання»
означає перевезення особою виключно
для особистих потреб, за винятком
будь-якого комерційного використання.

У зв'язку з чим, особисте користування
(приватне використання) не обмежується
виключно інтересами фізичної особи, а
може здійснюватися й в інтересах
юридичної особи.

Тобто, транспортні засоби, які
тимчасово ввозяться на митну територію
України громадянами-резидентами в
службових цілях, що не пов'язані з
платним транспортуванням чи
безоплатним промисловим чи
комерційним транспортуванням товарів
через митний кордон України,
відносяться до транспортних засобів
особистого користування. Тимчасове
ввезення громадянами-резидентами
транспортних засобів особистого
користування, що класифікуються за
товарними позиціями 8702, 8703, 8704
загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з
УКТ ЗЕД та причепів до них товарної
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД
дозволяється на строк до одного року
гід письмове зобов'язання про їх
зворотне вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

Особливості ввезення громадянами
транспортних засобів особистого
користування з метою транзиту через
митну територію України встановлені
статтею 381 Кодексу, відповідно до якої
переміщувані громадянами-резидентами
транспортні засоби особистого
користування, постійно зареєстровані у
відповідних органах іноземних держав,
звільняються від письмового
декларування та внесення на рахунок
митного органу грошової застави.

Відповідно до статті 366 Митного кодексу
України визначено, що громадянин
самостійно обирає відповідний канал
(«зелений коридор» або «червоний
коридор») для проходження митного
контролю за двоканальною системою.
Обрання «зеленого коридору»
вважається заявою громадянина про те,
що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та/або
обмеження щодо ввезення на митну
територію України або вивезення за
межі цієї території та свідчить про
факти, що мають юридичне значення.
Також, громадяни, які проходять
(проїжджають) через «зелений коридор»,
звільняються від подання письмової
митної декларації. Звільнення від
подання письмової митної декларації не
означає звільнення від обов'язкового
дотримання порядку переміщення
товарів через митний кордон України.

У зв’язку з наведеним, ОСОБА_4 може
користуватися автомобілем марки «MERCEDES
BENZ», номер кузова WDB2020181А135774, 1994 року
випуску, реєстраційний номер GGD275, на
території України з умовним повним
звільненням від оподаткування митними
платежами, виключно у режимі «транзит».
Тимчасове ввезення даного
транспортного засобу дозволяється на
строк до одного року під письмове
зобов'язання про його зворотне
вивезення за умови письмового
декларування в порядку, передбаченому
законодавством України для громадян,
після сплати всіх митних платежів, які
відповідно до закону підлягають сплаті
при імпорті таких транспортних
засобів.

Відповідно до наданих документів, суд
дійшов до висновку, що транспортний
засіб марки «MERCEDES BENZ», номер кузова
WDB2020181А135774, 1994 року випуску,
реєстраційний номер GGD275, реєстрації
Літви, та ввезений на митну територію
України в зоні діяльності Луганської
митниці 24.11.2012 року ОСОБА_4, який є
представником фірми ТОВ «TELSETA» та мав
належні повноваження власника на
тимчасове користування зазначеним
автомобілем, тому цей транспортний
засіб правильно віднесений
відповідачем до категорії
транспортного засобу особистого
користування, який перебуває у
тимчасовому користуванні громадянина
ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 статті 467
Митного кодексу України якщо справи
про порушення митних правил відповідно
до статті 522 цього Кодексу
розглядаються митними органами,
адміністративне стягнення за
порушення митних правил може бути
накладено не пізніше, ніж через шість
місяців з дня вчинення правопорушення,
а у разі розгляду митними органами
справ про триваючі порушення митних
правил, у тому числі передбачені
статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, не
пізніше, ніж через шість місяців з дня
виявлення цих правопорушень.

Відповідно до листа Міністерства
доходів і зборів України
№16666/7/99-99-24-03-09-17 від 30.08.2013 року,
Департаментом митної справи надані
роз'яснення, щодо можливості
накладення адміністративного
стягнення за порушення митних правил,
передбаченого частиною 3 статті 470 МК
України. Триваючими визнаються
правопорушення, які, розпочавшись з
будь-якої противоправної дії чи
бездіяльності, здійснюються потім
безперервно шляхом невиконання
обов'язків. Початковим моментом такого
діяння може бути активна дія чи
бездіяльність, коли винна особа або не
виконує конкретний покладений на неї
обов'язок, або виконує його не повністю
або неналежним чином. При цьому,
фіксація правопорушень та можливість
накладення адміністративних стягнень
за порушення митних правил
розглядається в кожному випадку в
залежності від конкретних обставин
справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про відмову у задоволенні
адміністративного позову представника
ОСОБА_4 – ОСОБА_1 до Кримської митниці
Міндоходів про визнання протиправною
та скасування постанови №372/60000/13 від 21
серпня 2013 року.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 2, 6, 7, 9-11, 17-18, 159, 162-163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,–

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову представника ОСОБА_4 – ОСОБА_1 до
Кримської митниці Міндоходів про
визнання протиправною та скасування
постанови №372/60000/13 від 21 серпня 2013 року
– відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт
серія ЕК №589236, проживаючого Україна,
АДРЕСА_1) на користь Держави суму
судового збору у розмірі 34 (тридцять
чотири) гривні 41 копійку.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя

Домнікова М.В.