Справа № 805/14280/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
справа №805/14280/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Шишова О.О., Сіваченка І.В.,
Васильєвої І.В., за участю представника
позивача Галкіної В.С., представника
відповідача Карташева О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Донецька Головного управління
Міндоходів в Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року у справі № 805/14280/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Донпроменерго» до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду задоволені
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «Донпроменерго» до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів в
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 27 вересня 2013 року про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
загальну суму 536277,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення №
від 27 вересня 2013 року про
збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донпромэнерго" суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств за основним
платежем 357518 (триста п'ятдесят сім
тисяч п'ятсот вісімнадцять) гривень 00
копійок, за штрафними санкціями 178759
(сто сімдесят вісім тисяч сімсот
п'ятдесят дев'ять) гривень 00 копійок,
загалом 536277 (п'ятсот тридцять шість
тисяч двісті сімдесят сім) гривень 00
копійок.

З рішенням суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою у якій вказав, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Зазначив, що в
порушення вимог Податкового кодексу
України позивачем у 4 кварталу 2012 року
до складу собівартості по
бухгалтерському рахунку 902
«Собівартість реалізованих товарів»
була включена вартість товару в сумі
1702466,10 гривень, без документів, які
підтверджують факт отримання цього
товару. До відповідача не надходило
будь-яких повідомлень від позивача про
втрату, пошкодження або знищення
документів, підтверджуючих факт
отримання товару від ТОВ "АББ ЛТД" на
суму 2042959,32 гривень. Видаткова накладна,
надіслана позивачем 1 жовтня 2013 року, не
може бути врахована, оскільки подана
після закінчення строків її
пред'явлення з моменту складання акту
перевірки від 16 вересня 2013 року. Просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скаргу в повному обсязі.

У судовому засіданні представник
позивача зазначила, що суд першої
інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Просила залишити
апеляційну скаргу без задоволення а
постанову суду першої інстанції без
змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

17 березня 1999 року державним
реєстратором виконавчого комітету
Донецької міської ради Донецької
області до «Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» був внесений запис
про державну реєстрацію Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Донпромэнерго" за номером 1 001413,
(а.с. 31-32; 51).

29 вересня 1998 року позивач, як платник
податків, був взятий на облік в органах
державної податкової служби за №2972,
про що була видана довідка форми №4-ОПП
(а.с. 52).

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Донпромэнерго" є
платником податку на додану вартість,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію платника податку на додану
вартість (а.с. 36).

25 червня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "АББ ЛТД" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Донпромэнерго" був
укладений договір поставки № 226, за
умовами якого ТОВ "АББ ЛТД" мало
поставити ТОВ "Донпромэнерго"
електротехнічне обладнання на
загальну суму 2608819,20 гривень на умовах
DDP за адресою: Донецька область,
Старобешівський район, смт. Новий Світ,
«Старобешівська ТЕС» у відповідності
до правил ІНКОТЕРМС 2000. Оплата
обладнання мала здійснюватися в два
етапи на підставі рахунків
постачальника (а.с. 78-85).

27 червня 2012 року ТОВ "АББ ЛТД" виставило
для оплати рахунок-фактуру №СФ-
на суму 1300550,40 гривень (а.с. 90).

27 червня 2012 року ТОВ "Донпромэнерго"
оплатило вказаний рахунок згідно
платіжного доручення № 413 на суму 1300550,40
гривень (а.с. 88).

27 червня 2012 року ТОВ "АББ ЛТД" видало на
ім'я ТОВ "Донпромэнерго" податкову
накладну №738 на суму 1300550,40 гривень (а.с.
86).

18 жовтня 2012 року ТОВ "АББ ЛТД" виставило
для оплати рахунок-фактуру №СФ-
на суму 1376448,00 гривень (а.с. 91).

18 жовтня 2012 року ТОВ "Донпромэнерго"
оплатило вказаний рахунок згідно
платіжного доручення № 646 на суму 1376448,00
гривень (а.с. 89).

18 жовтня 2012 року ТОВ "АББ ЛТД" видало на
ім'я ТОВ "Донпромэнерго" податкову
накладну №862 на суму 1376448,00 гривень (а.с.
87).

13 листопада 2012 року за видатковою
накладною №ВН- ТОВ "АББ ЛТД"
передала позивачу товар на загальну
суму 2042959,32 гривень (а.с. 38).

16 вересня 2013 року позивачем був
складений акт №432/05-67/22-1/30100677 «Про
результати документальної планової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Донпромэнерго" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2012 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2012 по
31.12.2012 (далі за текстом - Акт) (а.с. 6-30).

За висновками Акту позивачем, зокрема,
порушені пункт 44.1 статті 44, підпункт
138.1.1 пункту 138, пункт 138.2 статті 138,
підпункти 139.1.3, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податку на
прибуток за 4-й квартал 2012 року у сумі
357518,00 гривень. Відповідач не визнав
права позивача на включення до складу
собівартості вартості товару
придбаного в рамках господарських
правовідносин з ТОВ "АББ ЛТД" за
договором поставки № 226 від 25.06.2012 у
зв'язку з не наданням до перевірки
документів, які б підтверджували факт
отримання вказаного товару.

На обґрунтування своєї правової
позиції відповідач посилається на те,
що за приписами Податкового кодексу
України відсутність документа,
підтверджуючого факт отримання товару
(видаткової накладної постачальника),
позбавляє платника податку права
включати до складу витрат витрати на
придбання такого товару, оскільки
рахунки-фактури, платіжні доручення та
податкові накладні не є первинним
документами, які підтверджують
витрати.

27 вересня 2013 року Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
підставі Акту було прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
про збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "Донпромэнерго" суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємств за основним
платежем на суму 357518,00 гривень, за
штрафними санкціями на суму 178759,00
гривень, загалом на суму 536277,00 гривень
(а.с. 36).

30 вересня 2013 року позивач отримав
спірне податкове повідомлення-рішення,
про що свідчить підпис уповноваженої
особи на корінці податкового
повідомлення-рішення (а.с. 54).

Сторонами визнані наступні обставини:

витрати з придбання товару в рамках
господарських правовідносин з ТОВ "АББ
ЛТД" за договором поставки № 226 від
25.06.2012 були відображені в
бухгалтерському обліку позивача у
листопаді 2012 року (журнал-ордер і
відомість по рахунку 281 товари на
складі за листопад 2012 року,
журнал-ордер і відомість по рахунку 902
собівартість реалізованих товарів за
листопад 2012 року, журнал-ордер і
відомість по рахунку 631 розрахунки з
вітчизняними постачальниками за
листопад 2012 року, журнал-ордер і
відомість по рахунку 311 поточні рахунки
в національній валюті за листопад 2012
року (а.с. 90-100);

витрати з придбання товару в рамках
господарських правовідносин з ТОВ "АББ
ЛТД" за договором поставки № 226 від
25.06.2012 були включені позивачем до
складу витрат в податковій декларації
з податку на прибуток за 2012 рік;

обладнання, придбане у ТОВ "АББ ЛТД",
було в подальшому реалізоване
позивачем Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торг Консар" (а.с. 71-77);

видаткова накладна №ВН- від 13.11.2012
не була надана для перевірки, а була
надіслана позивачем на адресу
відповідача 1 жовтня 2013 року (а.с.37).

При прийнятті постанови суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів
та керувався такими положеннями
законодавства.

Суд першої інстанції не врахував
підстави позову зазначені позивачем,
оскільки вони є помилковими і їх не
належить застосовувати у спірних
правовідносинах.

Разом з тим, з урахуванням завдань
адміністративного судочинства,
визначених статтею 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд першої інстанції,
керуючись статтею 11 цього Кодексу,
вважав за необхідне вийти за межі
позовних вимог, оскільки це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, і задовольнити
позовні вимоги не з підстав зазначених
позивачем, а з інших, наведених нижче.

Згідно пункту 44.1. статті 44 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від
16.07.99 №996-XIV "Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні" (далі
- Закон №996-XIV) визначено, що первинний
документ це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, рахунки-фактури, платіжні
доручення тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-XIV
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового
стану платника податків як обов'язкова
ознака господарської операції
кореспондує з нормами Податкового
кодексу України.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів або в разі якщо
придбані товари не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток.

З наведеного випливає, що твердження
відповідача про те, що факт витрат на
придбання товару має бути
підтверджений тільки видатковою
накладною на такий товар є помилковим.

Як вбачається з установлених обставин
справи та підтверджується наявними у
ній доказами, позивач, по-перше,
фактично здійснив господарську
операцію за договором поставки № 226,
укладеним 25 червня 2012 року з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АББ ЛТД", по-друге,
включив до складу витрат витрати на
придбання товару, який був
використаний у його господарський
діяльності, і ці витрати підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

З вказаними висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Повний текст ухвали складений 10 січня
2014 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198,
200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Донецька Головного
управління Міндоходів в Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2013 року у справі № 805/14280/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року у справі № 805/14280/13-а - залишити
без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складення постанови у повному обсязі
відкласти на строк - до 5 днів.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді:
І.В.Сіваченко

І.В.Васильєва