Справа № 560/1937/13-а
Суддя: Сидоренко З.С.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1937/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Дубровицький районний
суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дубровиця
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне про
визнання неправомірними дій,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне та
просить:

- визнати дії відповідача по відмові у
припиненні ОСОБА_1 з 01.08.2013 року
щомісячної страхової виплати, як особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого (вид виплати, КЕКВ 2730.06)
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" неправомірними;

- визнати неправомірною та скасувати
постанову відповідача від 18.09.2013 року
№1716/1177.3/1177.3/807 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого";

- зобов'язати відповідача відновити
йому з 01.08.2013 року та проводити надалі
щомісячну страхову виплату особі, яка
має на неї право у разі смерті
потерпілого (вид виплати 309, КЕКВ 2730.06)
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Свої вимоги мотивує тим, що 18 вересня 2013
року відповідачем винесено постанову
№1716/1177.3/1177.3/807 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого". Згідно з цією постановою
відповідачем з 01 серпня 2013 року
припинено страхову виплату в розмірі
230,79 грн. у зв'язку з відсутністю підстав
для призначення страхових виплат.
Вказана постанова та дії відповідача з
припинення страхової виплати вважає
неправомірними. Зазначена соціальна
виплата є виплатою внаслідок смерті
його сина ОСОБА_3, який загинув на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Дана
виплата була призначена і
виплачувалася відповідачем на
підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та відповідно до вимог
"Порядку призначення, перерахування та
проведення соціальних виплат".
Обставини призначення даної
соціальної виплати доведені рішенням
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року по справі за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 до відповідачів ЗАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Рівне про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В даному рішенні
зазначено, що соціальна виплата
призначена у відповідності до
вищезазначених нормативно-правових
актів, сумніві у правильності
визначення розміру щомісячних
страхових виплат у суду не виникло.
Оскільки дані обставини вже доведені
судовим рішенням, а тому не підлягають
повторному доказуванню. Крім того, у
постанові, за наявності якої йому
припинено соціальну виплату, не
вбачається конкретної підстави,
передбаченої ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", де передбачено коли
страхові виплати і надання соціальних
послуг може бути припинено.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Представник відповідача Аліксійчук
О.А. позовні вимоги не визнала повністю
з підстав, викладених у письмових
запереченнях. Крім того, просить
закрити провадження по справі,
оскільки дана справа не підсудна
місцевому загальному суду як
адміністративному суду.

Вислухавши сторони, дослідивши докази
по справі, суд позов задовольняє з
наступних підстав.

Вирішуючи питання відносно
підсудності даної справи слід
зазначити наступне.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України
справу адміністративної юрисдикції
визначено справа адміністративної
юрисдикції - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.4 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлено
інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Згідно п.4 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Статтею 3 Конституції України
визначено, що людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека, визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Відповідно до положень ст.46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист у випадках,
передбачених законом.

Згідно зі ст.55 Конституції
України кожному гарантовано право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.64 Конституції
України, конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до преамбули Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" цей
Закон відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

У судовому засіданні встановлено, що 07
серпня 2007 року в результаті нещасного
випадку на виробництві був смертельно
травмований син позивача ОСОБА_3.

Оскільки відповідно до ст.33 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
батьки померлого відносяться до
непрацездатних осіб, які не перебували
на утриманні померлого, але мають на це
право, то, відповідно, постановою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
ССНВ в м.Рівне від 14.04.2008 року
№1716/1177/1177/296 батькам призначено
щомісячні страхові виплати починаючи з
07.08.2007 року.

Як вбачається з постанови відділення
виконавчої дирекції Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне від 18.09.2013
року №1716/1177.3/1177.3/807 (а.с.6) постановлено
припинити виплату особі, яка має на неї
право, ОСОБА_1, номер справи 1177.3, номер
випадку 1177.3, щомісячної грошової суми
(вид виплати 09, КЕКВ 2730.06) в розмірі 230,79
грн.

Згідно вказаної постанови виплату
грошових сум було припинено з 01 серпня
2013 року у зв'язку з відсутністю підстав
для призначення страхових виплат.

Зі змісту пунктом 1.12. Порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України 27.04.2007
№24 вбачається, що страхова виплата
може бути припинена у випадках,
передбачених статтею 38 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до ст.38 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхові виплати і
надання соціальних послуг може бути
припинено:

1) на весь час проживання
потерпілого за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого
потерпілий перебуває на державному
утриманні, за умови, що частка виплати,
яка перевищує вартість такого
утримання, надається особам, які
перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з'ясувалося, що виплати
призначено на підставі документів, які
містять неправдиві відомості. Сума
витрат на страхові виплати, отримані
застрахованим, стягується в судовому
порядку;

4) якщо страховий випадок настав
внаслідок навмисного наміру
заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від
медичної чи професійної реабілітації
або не виконує правил, пов'язаних з
установленням чи переглядом обставин
страхового випадку, або порушує
правила поведінки та встановлений для
нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених
законодавством.

Проте, з вищевказаної постанови не
вбачається конкретної підстави,
передбаченої ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", за наявності якої
позивачу припинено соціальну виплату.

Отже, зазначаючи у постанові причину
припинення "у зв'язку з відсутністю
підстав для призначення страхових
виплат", відповідачем не зазначено у
постанові з відсутністю яких саме
підстав було припинено виплату.

Суд не бере до уваги пояснення
представника відповідача про те, що
пояснення щодо припинення виплат
відображено у листі від 20.09.2013 року
№707/01-10, оскільки вказані пояснення не є
складовою частиною постанови, так як
постанова є окремим документом, яка
повинна містити мотивувальну частину
прийнятого кінцевого результату.

Аналізуючи вищевикладене, суду не
зрозуміло, а представником відповідача
не доведено в судовому засіданні, які
саме підстави змінилися з моменту
призначення позивачу щомісячних
страхових виплат до моменту винесення
постанови про припинення їх виплати.

Крім того, зі змісту рішення
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року по справі за позовом ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 до відповідачів ЗАТ "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Рівне про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди (а.с.9-10) вбачається, що
представники відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Рівне пояснили,
що на підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" Фонд виплачує
позивачам щомісячні платежі, як особам,
які не перебували на утриманні
померлого ОСОБА_3, але мають на це право.

Вищевказаним рішенням суду
встановлено, що призначення цієї
страхової виплати було проведено
Фондом на підставі ст.ст.33, 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та у
відповідності до Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого Постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 27.04.2007 №24. Сумнівів
у правильності визначення розміру
згаданих щомісячних страхових виплат у
суду не виникло.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, вказаним вище рішенням
Рівненського міського суду від 11.07.2008
року доведені обставини призначення
даної соціальної виплати, а тому вони
вже доведені і повторному доказуванню
не підлягають.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86
цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими, підставними
та такими, що підлягають до
задоволення.

Крім того, судом врахована і
моральна сторона даної справи,
оскільки через певний проміжок часу,
коли після втрати близької людини -
сина, біль притупилася і позивач
змирився з думкою про життя без дитини,
знову піднімається питання, яке не
найкращим чином відображається на
психіці позивача.

Виходячи із норм моралі, слід
зазначити, що втрата близьких людей
унаслідок смерті завжди означає
величезне потрясіння, що вражає
психічну і фізичну сторони людського
єства.

Тому, з урахуванням наведеного, суд
вважає, що дії відповідача по
припиненню страхової виплати позивачу
є неправомірними, а постанова
відповідача №1716/1177.3/1177.3/807 від 18.09.2013
року про припинення страхових виплат
не ґрунтується на нормах діючого
законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.11, 12, 71, 72, 160-163, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне по
відмові у припиненні ОСОБА_1 з 01.08.2013
року щомісячної страхової виплати, як
особі, яка має на неї право у разі
смерті потерпілого (вид виплати, КЕКВ
2730.06) відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" неправомірними.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне від 18.09.2013
року №1716/1177.3/1177.3/807 "Про припинення
щомісячної страхової виплати особі,
яка має на неї право у разі смерті
потерпілого".

Зобов'язати Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Рівне
відновити ОСОБА_1 з 01.08.2013 року та
проводити надалі щомісячну страхову
виплату особі, яка має на неї право у
разі смерті потерпілого (вид виплати 309,
КЕКВ 2730.06) відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Дубровицький районний суд, шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк, з дня отримання
копії постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду
Сидоренко З.С.