Справа № 803/2493/13-а
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року Справа № 803/2493/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Новак
Л.О.,

з участю представника позивача Івченка
О.Ф.,

представника відповідача Остапюка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «Нова Аркада»
до Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області про визнання дій протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень №, № від
15.11.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Нова Аркада»
(далі - ПП «Нова Аркада») звернулося до
Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області (далі - Нововолинська ОДПІ) про
визнання дій Нововолинської ОДПІ по
проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 15.11.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
22.10.2013 року посадовими особами
Нововолинської ОДПІ було проведено
невиїзну документальну позапланову
перевірку ПП «Нова Аркада» щодо
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
ТзОВ «Укртехномас-Сервіс» за ІV квартал
2010 року, в результаті якої було
встановлено порушення позивачем
підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту
4.1 статті 4, підпунктів 7.4.1, 7.4.3,
підпункту 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та статті 3, статті 4,
підпункту 5.2.1 пункту 5.2, пункту 5.1,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств». У зв'язку з цим
Нововолинською ОДПІ було винесено
податкові повідомлення-рішення від
15.11.2013 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 31985,00 грн., у тому
числі за основним платежем 25588,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 6397,00 грн. та № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану у розмірі 25576,25 грн.,
у тому числі за основним платежем 20461
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 5115,25 грн.

ПП «Нова Аркада» вважає дії
відповідача з проведення невиїзної
документальної позапланової
перевірки, складання акта перевірки,
винесення спірних податкових
повідомлень-рішень протиправними та
такими, що суперечать вимогам чинного
законодавства України, з огляду на це
рішення, прийняті за результатами
перевірки, теж є неправомірними та
підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача у письмових
запереченнях та у судовому засіданні
позовних вимог не визнав, посилаючись
на правомірність висновків
податкового органу, зроблених при
проведенні перевірки, вважає, що
податкові повідомлення-рішення
№, № від 15.11.2013 року винесені
відповідно до вимог чинного
законодавства, оскільки позивач
первинних документів на підтвердження
здійснення господарських операцій з
ТзОВ «Укртехномас-Сервіс» для
перевірки не надав, тому під час
перевірки неможливо було встановити
реальність здійснення господарських
операцій, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, суд вважає, що позов до
задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 22.10.2012 року
Нововолинською ОДПІ позивачу
направлений запит за № 6629/16-106-5 про
надання інформації та її
документального підтвердження
формування податкового кредиту за
грудень 2010 року по ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс».

15.10.2013 року начальником Нововолинської
ОДПІ прийнято рішення, яке оформлене
наказом № 240, про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Нова Аркада» на підставі
підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
підпунктів 78.1.1, 78.1.4, пункту 78.1 статті 78,
пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового
кодексу України.

22.10.2013 року посадовими особами
Нововолинської ОДПІ проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку ПП «Нова Аркада» щодо
взаємовідносин та взаєморозрахунків з
ТзОВ «Укртехномас-Сервіс» за ІV квартал
2010 року.

За результатами перевірки складено акт
від 30.10.2013 року № 695/175/22/31216779, яким
встановлено такі порушення: підпункту
3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4,
підпунктів 7.4.1, 7.4.3, підпункту 7.4.5
пункту 7.4, пункту 7.5 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» в результаті чого
встановлено заниження податку за
грудень 2010 року у сумі 20461,00 грн.; статті
3, статті 4, підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в результаті
чого занижено податок на прибуток за ІV
квартал 2010 року в сумі 25588 грн.

Позивач не погоджуючись із висновками
контролюючого органу подав до
Нововолинської ОДПІ заперечення від
05.11.2013 № 115 на акт перевірки від 30.10.2013
року №695/175/22/31216779. Однак, листом від
12.11.2013 року Нововолинська ОДПІ
повідомила, що висновки викладені в
акті перевірки є обґрунтованими та
законними, а обставини вказані у
запереченні ПП «Нова Аркада» такими, що
не спростовують встановлених
перевіркою порушень та є
необґрунтованими.

На підставі акту перевірки від 30.10.2013
року №695/175/22/31216779 Нововолинською ОДПІ
були прийняті податкові
повідомлення-рішення від 15.11.2013 року №
000228220 про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 31985,00
грн., у тому числі за основним платежем
25588,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 6397,00 грн., №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану у
розмірі 25576,25 грн., у тому числі за
основним платежем 20461 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 5115,25
грн.

Не погоджуючись з актом перевірки від
30.10.2013 року №695/175/22/31216779, а саме діями
Нововолинської ОДПІ по проведенню
невиїзної документальної перевірки, та
прийнятими податковими
повідомленнями-рішеннями позивач
оскаржив їх у судовому порядку.

Щодо позовних вимог про визнання дій
Нововолинської ОДПІ по проведенняю
документальної позапланової невиїзної
перевірки протиправними судом
встановлено наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 ПК України контролюючі органи
мають право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України
визначається, що контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК
України визначено, що документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 ПК України документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК
України про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Пунктами 79.1, 79.2 статті 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Таким чином, обов'язковими умовами
здійснення невиїзної документальної
перевірки платника податків є: 1)
наявність обставин для проведення
документальної перевірки визначених
статтями 77 та 78 Податкового Кодексу; 2)
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Враховуючи вищевикладене, підставою
для винесення начальником
Нововолинської ОДПІ наказу про
проведення перевірки стало не надання
у повному обсязі витребуваних
первинних документів, на письмовий
запит від 22.10.2012 року № 6629/16-106-5, щодо
причин виникнення розбіжностей по
формуванню податкового кредиту за
грудень 2010 року з ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс».

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК
України платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки, такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки. Тому
враховуючи норми вказаної статті,
посилання позивача про те, що на момент
винесення наказу про проведення
перевірки у контролюючого органу були
відсутні документи, необхідні для
проведення перевірки, судом до уваги не
береться, оскільки саме ненадання
документів на обов'язковий письмовий
запит контролюючого органу і є
підставою для проведення перевірки.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
діяв на підставі, в межах та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України, а тому позові вимоги про
визнання протиправними дій щодо
проведення документальної невиїзної
перевірки є безпідставними та такими,
що не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 15.11.2013 року судом
встановлено наступне.

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 та підпунктом
7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (який
був чинним на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського рахунку
платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку (товарного чека) -
в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата отримання
податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг)

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
(який був чинним на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачено, що
об'єктом оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду, визначеного згідно з
пунктом 4.3 цього Закону на суму валових
витрат платника податку, визначених
статтею 5 цього Закону.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Підпунктом 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» встановлено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Як встановлено судом, передумовою для
формування позивачем податкового
кредиту та валових витрат за період,
охоплений перевіркою, слугували
правовідносини, що склалися у нього з
ТзОВ «Укртехномас-Сервіс».

07.12.2010 року між ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс», як
постачальником, та ПП «Нова Аркада», як
покупцем, укладено договір поставки,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця будівельні матеріали та готову
будівельну продукцію, а покупець
прийняти товар та сплатити за нього
встановлену ціну.

ПП «Нова Аркада» на підставі вказаного
договору придбало будівельні
матеріали (полімерпіщана черепиця,
полімерпіщана черепиця-гребінь, плівка
гідроізоляційна, даховий вилаз) на суму
122820,60 грн., в тому числі ПДВ у розмірі
20470,10 грн., про що видано податкову
накладну від 07.12.2010 року № 50/71210,
видаткову накладну від 07.12.2010 року № 50
та рахунок-фактуру від 07.12.2010 року №
27-122.

Також, позивачем долучено до
матеріалів справи товарно-транспортну
накладну від 07.12.2010 року № ТАТА АС2921 АМ.

Судом встановлено, що відповідач
приймаючи спірні податкові
повідомлення-рішення виходив з того, що
позивачем товар не придбавався, а
вищевказаний договір є нікчемним,
оскільки не передбачає реального
настання правових наслідків.

На підтвердження своїх доводів
представник відповідача надав суду
копію постанови Печерського районного
суду у м. Києві від 19.03.2012 року якою
визнано винним директора ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс» ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого частиною 2
статті 205 Кримінального кодексу
України, однак звільнено його від
кримінальної відповідальності на
підставі Закону України «Про амністію»
від 08.07.2011 року.

З оглянутої у судовому засіданні
постанови суду Печерського районного
суду у м. Києві від 19.03.2012 року слідує, що
ОСОБА_3 на момент укладення договору
поставки був одночасно директором та
засновником ТзОВ «Укртехномас-Сервіс».
Постановою Печерського районного суду
у м. Києві від 19.03.2012 року встановлено,
що ОСОБА_3, усвідомлюючи мету створення
суб'єкта підприємницької діяльності
для прикриття незаконної діяльності,
не маючи наміру здійснювати будь-яку
діяльність підприємства, виключно на
прохання невстановленої особи, за
грошову винагороду створив ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс» для послідуючої
передачі останньому фактичного
контролю над даним підприємством
шляхом уникнення контролю за своєю
діяльністю зі сторони контролюючих
органів.

Виходячи з вищевикладеного, суд
погоджується з твердженням
відповідача про те, що договір поставки
між позивачем та ТзОВ
«Укртехномас-Сервіс» від 07.12.2010 року не
мав на меті настання реальних правових
наслідків, а був укладений з метою
заниження об'єкту оподаткування та
несплати податків.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Згідно із частиною
другою статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
висновки Нововолинської ОДПІ,
викладені в акті перевірки ПП «Нова
Аркада», про відсутність реального
здійснення господарських операцій із
ТзОВ «Укртехномас-Сервіс» знайшли своє
підтвердження в ході з'ясування
обставин у справі по суті, а тому
прийняті на підставі матеріалів
перевірки податкові
повідомлення-рішення є правомірними.

При цьому суд враховує, що наявність у
позивача видаткової і податкової
накладних та товарно-транспортної
накладної сама по собі не свідчить про
фактичне здійснення та реальність
вчинення господарських операцій.
Встановлена перевіркою та судом
відсутність реально вчиненої
господарської операції вказує на
юридичну дефектність відповідних
первинних документів, з огляду на що
такі документи не можуть бути законною
підставою для формування податкового
обліку платника податку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивачем не спростовано належними
та допустимими доказами факти,
викладені в акті перевірки, не
підтверджено реальності здійснення
господарських операцій щодо поставки
товару від ТзОВ «Укртехномас-Сервіс», а
тому позовні вимоги про скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 15.11.2013 року до задоволення
не підлягають.

Доводи позивача, наведені у позовній
заяві, до уваги судом не приймаються,
оскільки спростовані доказами,
наявними у матеріалах справи, та
встановленими обставинами.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3
статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України,
на підставі Закону України «Про
податок на додану вартість», Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», Податкового кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства «Нова
Аркада» до Нововолинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання дій
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 15.11.2013 року відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 13 січня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
О.А.Лозовський