Справа № 185/7643/13-а
Суддя: Бабій С. О.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/7643/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2013
року
м.
Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бабій С. О.,

при секретарі : Сліпченко С. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Павлоградської роти
батальйону ДПС підпорядкована
Управлінню державної автомобільної
інспекції Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області про
визнання незаконною та скасування
постанови, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Павлоградська рота
батальйону ДПС підпорядкована
Управлінню державної автомобільної
інспекції Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області, в якій
просив суд визнати незаконною та
скасувати постанову серії АА2 № 186055 від
12.07.2013 про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 12 липня 2013 року о
17 год 00 хв. у м. Павлоград на вул.
Дніпровська він, керуючи автомобілем
НОМЕР_1 і був зупинений інспектором ДПС
ОСОБА_2, складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №928889 від 12.07.2013, в якому зазначено,
що позивач рухався із швидкістю 94
км/год, перевищив швидкість на 34 км/год,
швидкість вимірювалась приладом ВІЗИР
0812566, чим порушив п. 12.4 ПДР. Постановою у
справі про адміністративне
правопорушення від 12.07.2013 серії АА2
№186055 на ОСОБА_1 накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 гривень за ч. 1 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
особою, щодо якої її винесено. Також
позивач у відповідності до ст.ст. 251, 256,
252 КУпАП посилався на те, що відповідач
в протоколі та постанові про
накладення адміністративного
стягнення керувався приладом ВІЗИР
0812566, який не був повірений. Тому
просить зазначену постанову визнати
незаконною та скасувати.

Позивач про дату, час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, наполягав
на задоволенні позову посилаючись на
доводи, що викладені в позовній заяві.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, до суду не з'явився, про
причини неявки не повідомив, заяв про
розгляд справи за його відсутності чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши
докази у сукупності та кожний окремо,
перевіривши їх на належність,
допустимість, достатність та
достовірність, суд приходить до
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КАС України особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на викладене, жодного доказу
правомірності свого рішення при
винесенні постанови від 12.07.2013 серії
АА2 № 186055 відповідачем не було надано,
крім того відповідачем не виконано
процесуального обов’язку щодо
доведення правомірності своєї
постанови та надання всіх наявних
доказів.

Таким чином, суд доходить висновку, що
вина позивача по порушенню п. 12.4 ПДР
нічим не підтверджується, він не може
бути притягнутий до адміністративної
відповідальності.

З’ясувавши обставини справи,
перевіривши їх доказами, враховуючи що
відповідачем не були надані суду
докази правомірності його рішення, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 159, 162, 167, 171-2 КАС
України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Павлоградської роти
батальйону ДПС підпорядкована
Управлінню державної автомобільної
інспекції Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області про
визнання незаконною та скасування
постанови – задовольнити.

Визнати дії державтоінспектора
відділення ДПС для обслуговування м.
Палвоград Дніпропетровської області,
підпорядкований Управлінню державної
автомобільної інспекції Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, ОСОБА_2 щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення – неправомірними.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення від
12.07.2013 серії АА2 № 186055 визнати незаконно
та скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя

С. О. Бабій