Справа № 2а-267/07
Суддя: Терьохін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-267/07
ПОСТАНОВА ІМ*ЯМ УКРАЇ
НИ
25 червня 2007 року, Приморс
ький районний суд міста Одес
и, в складі: головуючого - судд
і Терьохіна С.Є., при секретарі
- Лапшинської Н.Б.,
розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в міс
ті Одесі адміністративну спр
аву за адміністративним позо
вом громадянина ОСОБА_1 до
прокуратури Одеської област
і, про скасування наказу щодо
звільнення, поновлення на ро
боті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до
суду з адміністративним поз
овом, в якому в остаточній ред
акції, просив скасувати нака
з прокурора Одеської області
Галкіна О.Б. за № 61 від 02 березня
2006 року, про його (позивача) зві
льнення у зв'язку із скорочен
ням штатів (п.1, ст. 40 КЗпП Україн
и), відновивши його на поперед
ній посаді.
Також, позивач, посилаюч
ись на ст. 235 КЗпП України, проси
в суд в разі задоволення його
позову - допустити негайне ви
конання даного рішення в час
тині поновлення його на робо
ті.
Свої вимоги позивач обґ
рунтував тим, що він до 02 берез
ня 2006 року, працював заступник
ом прокурора міста Одеси, про
те 05 квітня 2006 року, до його відо
ма був доведений оскаржений
наказ прокурора Одеської обл
асті Галкіна О.Б. за № 61 від 02 бер
езня 2006 року, про його звільнен
ня у зв'язку із скороченням шт
атів.
Зазначений наказ та сам
факт свого звільнення позив
ач вважає таким, що він винесе
ний
з грубим порушенням діючог
о законодавства та підлягає
скасуванню виходячи із
наступного.
Так позивач, посилаючи
сь на норму ч.3, п. 8, ст. 40 КЗпП Укра
їни вказує, що його звільненн
я відбулося під час тимчасов
ої непрацездатності, що підт
верджується відповідними ме
дичними документами.
За таких обставин, позив
ач вважає що його звільнення
могло (та повинно) було б пров
едене, лише в день виходу на ро
боту після хвороби, чого відп
овідачем зроблено не було.
На усні заперечення пред
ставника відповідача, виклад
ені в суді, позивач та його пре
дставник зазначили, що посил
ання на присутність позивача
на роботі 02.03.2006 року, тобто в ден
ь звільнення - є нікчемними, та
спростовуються відсутністю
самого факту видачі позивач
у наказу про його звільнення
в цей день та відсутність під
пису позивача про ознайомлен
ня з наказом про звільнення, а
також спростовується фактом
оплати його «лікарняних лис
тків» з боку прокуратури, в т.ч
. і за 02 березня 2006 року.
Також, як такі що не можу
ть бути обгрунтовані, сторон
ою позивача були визнані і-до
води представника відповіда
ча відносно наявності іншого
наказу прокуратури Одеської
області про звільнення пози
вача за № 78, від 16 лютого 2007 року, з
гідно якого ОСОБА_1, був зв
ільнений за тих самих підста
в, але з 05 квітня 2006 року.
Представник позивача
відносно даного наказу зазна
чив, що позивач, на час видання

зазначеного акту, вже рік я
к був звільнений, не мав трудо
вих стосунків із відповідаче
м
тому видання наказів суб'
єктом владних повноважень ві
дносно громадянина ОСОБА_1
,
що стосується фактично, ст
оронньої. особи для даного ор
гану - позбавлено взагалі
здорового глузду.
В суді, позивач в Особі п
редставника свої вимоги підт
римав в повному обсязі.

Представник прокурат
ури - заперечувала проти задо
волення позову, пославшися н
а те,' що позивач дійсно працюв
ав на посаді заступника прок
урора міста Одеси, проте був з
вільнений через скорочення ш
татів прокуратури м. Одеси, по
передньо відмовившись від за
пропонованих йому посад. Зві
льнення ОСОБА_1 мало закон
ний характер в межах повнова
жень прокуратури Одеської об
ласті, а відносно доводів поз
ивача щодо його перебуванні
на «лікарняному» під час зві
льнення - то в прокуратурі, не
було таких відомостей про йо
го хворобу на час 02.03.2006 року у зв
'язку із тим що позивач не пові
домив керівництво про своє л
ікування.
В подальшому, прокурату
рою були враховані листи неп
рацездатності позивача, чим
і була викликана необхідніст
ь приведення у відповідність
з даними обставинами попере
днього наказу від 02.03.2006 року, шл
яхом видання нового наказу в
ід 16.02.2007 року.
Суд, заслухавши поясне
ння та оцінивши доводи сторі
н, дослідивши наявні в справі
докази, дійшов висновку про з
аконність вимог позивача та
в зв'язку із чим необхідності
задоволення позову, виходяч
и із наступних підстав.
Так, як було встановлено
під час розгляду справи, пози
вач ОСОБА_1, будучи юристо
м 1-го класу, працював на посад
і заступника прокурора міста
Одеси, з якої згідно до оскарж
еного наказу прокурора Одесь
кої області від 02.03.2006 року, за № 61
- був звільнений, разом із зві
льненням із органів прокурат
ури у зв'язку із скороченням ш
татів.
Додатково в наказі про з
вільнення позивача було зазн
ачено про його відмову від ін
шої роботи від 15.12.2005 року та 15.02.2006 р
оку.
Вказана в наказі про звіл
ьнення позивача підстава - п.1,
ст. 40 КЗпП України, дійсно дозв
оляє звільнити працівника в
разі змін в організації виро
бництва та праці, в тому числі
реорганізації, ліквідації,: б
анкрутства, а також скорочен
ня чисельності або штату роб
ітників..
Проте, частиною 3 ст. 40 КЗ
пП України імперативно встан
овлено, що звільнення з ініці
ативи власника або уповноваж
еного ним органу - не допускає
ться в період тимчасової неп
рацездатності робітника, а т
акож під час його перебуванн
я у відпустці (за виключенням
звільнення на підставі п.5 дан
ої статті). .
На огляд суду були над
ані листи непрацездатності п
озивача ОСОБА_1," за №№ 129393 АА
Г та 114509 ААГ, з яких вбачається щ
о позивач з 01.03.2006 року по 10.03.2006 року
та з 13.03.2006 року по 04.04.2006 року, переб
ував на лікуванні у зв'язку із
. кардіологічним захворюванн
ям та згідно графи листа непр
ацездатності «стати до робот
и», повинен був повернутися д
о праці 05.04.2006 року.
Саме 05 квітня 2006 року, зг
ідно до пояснень позивача і в
ласноручно зробленої відміт
ки, ОСОБА_1 і був ознайомле
ний с оскарженим наказом та д
ізнався про своє звільнення.

Наведені вище обставини
, (доречи, прямо та опосередков
ано визнані відповідачем) св
ідчать про те, що позивач ОС
ОБА_1, був звільнений саме пі
д час своєї тимчасової непра
цездатності, що прямо супере
чить вимогам наведеної норми
частини 3 ст. 40 КЗпП України.
Те, що звільнення позив
ача відбулося саме під час йо
го знаходження «на лікарняно
му», підтверджується
Наведені вище обстави
ни одночасно свідчать і про. н
ікчемність доводів відповід
ача про те, що позивач не повід
омив керівництво прокуратур
и про свою хворобу. До того ж, в
ідповідачем при заявлені так
ого доводу, не було надано до с
уду будь - яких обгрунтувань ч
и посилань на законодавчі чи
відомчі норми права, які б зоб
ов'язували хворого повідомля
ти про свою хворобу та якими б
ув би визначений порядок так
их-повідомлену (когаЬсаме по
відомляти, в який засіб, тощо).
До того ж, сам факт хвороби лю
дини, передбачає знаходження
особи в такому стані, що обмеж
ує де які її фізичні можливос
ті, та такі обмеження (в залежн
ості від ступеню та характер
у хвороби), можуть взагалі не д
озволити особі вчиняти будь-
яких свідомих дії.

З іншого боку, факт хво
роби позивача на. час звільне
ння є підтверджений та визна
ний самим відповідачем через
сплату позивачу коштів на пі
дставі листка непрацездатно
сті від 01.03.2006 року (а.с. 23) та виданн
ям наказу № 78,.від 16.02.2007 року, в яко
му прямо визнано перебування
позивача на лікуванні на час
видання наказу про його звіл
ьнення
02.03.2006року.
Доречи, відносно наказу п
рокуратури № 78, від 16.02.2007 року, сл
ід зазначити, що доводи позив
ача, відносно нікчемності да
ного акту, в своєї більшості є
такими, з якими суд цілком
погоджується.
Так, даний наказ був ви
даний, майже через рік після т
ого, як позивач ОСОБА_1, був
звільнений з займаної посад
и та взагалі з органів прокур
атури. Відповідно до п.1), ч.2, ст. 1
6 Закону України «Про прокура
туру» - прокурори АРК Крим, обл
астей, міст Києва та .Севастоп
оля - призначають на посади та
звільняють робітників, крім
тих, яких призначає Генераль
ний прокурор України. Тобто п
о відношенню до прокуратури
Одеської області та взагалі
до органів прокуратури Украї
ни, позивач знаходився в якос
ті пересічної особи, громадя
нина України. За таких обстав
ин залишається незрозумілим
, якими підставами керувалис
я посадові особи прокуратури
Одеської області, видаючи за
значений наказ.
Додатково слід зазначити
, про некоректний характер да
ного наказу, враховуючи що йо
го поява, мала місце після тог
о як позивач звернувся до суд
у з даним адміністративним п
озовом (28.04.2006 року) і суб'єкту від
повідача на час винесення на
казу (16.02.2007 року), було достоймен
но відомо про такий факт.
Враховуючи те, що позив
ач припинив свою трудову дія
льність в органах прокуратур
и саме на підставі оскаржено
го наказу від 02.03.2006 року, а наказ
про звільнення від
16.02.2007 року, був постанов
лений відносно особи, що на де
нь його видання не'
перебувала в лавах органів
прокуратури, даний акт, не міг
встановлювати, змінювати чи

припиняти будь-які права та
обов'язки сторін, тому в якост
і доказової бази для вирішен
ня
даного спору є для суду нікч
емним.
Відповідно до ч. 2, ст. 19 К
онституції України - органи д
ержавної влади та органи м
ісцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані д
іяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України.
Наведена норма Основн
ого закону, прямо розповсюдж
ується й на діяльність орган
ів прокуратури України.
Стаття. З, (правові підс
тави діяльності прокуратури
) в ч.1 Закону України «Про прок
уратуру» передбачає, що повн
оваження прокурорів, організ
ація, підстави та порядок дія
льності прокуратури, визнача
ються Конституцією України,
даним Законом та іншими зако
нодавчими актами.
Виходячи з вище наведе
ного, видання оскарженого на
казу про звільнення позивача
, вчинене з порушенням вимог т
рудового законодавства Укра
їни з боку суб'єкту владних по
вноважень яким є доречи прок
уратура Одеської області, су
перечить наведеним нормам ст
. 19 Основного закону держави щ
о як наслідок, призвело до пор
ушення конституційних прав п
озивача щодо гарантії захист
у від незаконного звільнення
, передбачених в частині 6, ст.43
Конституції України.
Відповідач згідно до в
имог ч.2, ст. 71 КАС України - не дов
ів в суді законності своїх ді
ї та не надав переконливих до
казів, щодо необґрунтованост
і вимог позивача.
Разом із постановлени
ям рішення по даній справі, су
д погоджується з процесуальн
ою вимогою позивача, заявлен
ої на підставі ст. 235 КЗпП Украї
ни, про допущення негайного в
иконання рішення в частині п
оновлення на роботі незаконн
о звільненого працівника, до
того ж, здійснення судом таки
х заходів, прямо передбачено
п.3), ч.1, ст. 256 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 69, 71, 158-163 К
одексу Адміністративного су
дочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним т
а скасувати наказ прокурора
Одеської області Галкіна О.Б
., за № 61, від 02 березня 2006 року про
.звільнення ОСОБА_1 з поса
ди заступника прокурора міст
а Одеси і з органів прокурату
ри Одеської області у зв'язку
із скороченням штату (п.1, ст. 40 К
ЗпП України).
Відновити громадянина
ОСОБА_1 в органах прокурат
ури Одеської області на поса
ді заступника прокурора міст
а Одеси.
На підставі статті 235 КЗпП Ук
раїни, п.3), ч.1, статті 256 КАС Украї
ни - допустити негайне викона
ння даної постанови суду в ча
стині відновлення громадяни
на ОСОБА_1 в органах проку
ратури Одеської області на п
осаді заступника прокурора м
іста Одеси.
Заява про апеляційне о
скарження даної постанови, м
оже бути подана до суду протя
гом 10-ти днів, після її проголо
шення.
Апеляційна скарга на д
ану постанову суду, протягом
20-ти днів, після звернення із з
аявою про її апеляційне оска
рження може бути подана до Ап
еляційного Адміністративно
го суду Одеської області.