Справа № 541/1720/13-а
Суддя: Чернюк В. Д.
Дата ухвалення: 2013-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1720/13-а
№ провадження 2-а/541/52/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2013 року.
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін
Т.М.,

з участю адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миргороді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління ДАІ УМВС України в
Автономній Республіці Крим про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення ,-

в с т а н о
в и в :

В червні 2013 року позивач
ОСОБА_2 звернувся в суд з цим позовом до
відповідача Управління ДАІ УМВС
України в Автономній Республіці Крим,
посилаючись на порушення ним його прав
в частині не обгрунтованого
притягнення до адміністративної
відповідальності та накладення
стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні позивач і його
представник - адвокат ОСОБА_1 заявлений
позов підтримали просили задовольнити
його.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 16.06.2013
року він дійсно керував автомобілем на
автодорозі Сімферополь - Феодосія та
був зупинений працівником ДАІ - третьою
особою по справі, якою відносно нього
було складено протокол про
правопорушення, пов'язане з
перевищенням встановленого обмеження
швидкості руху. Як стверджував позивач,
перед розглядом його справи
інспектором ДАІ, він клопотав надати
йому право на правову допомогу та
переслати матеріали для розгляду в
місцеве відділення ДАІ, в чому йому
було відмовлено. З пояснень позивача
перевищення швидкості керованого
транспортного засобу він не допускав.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1./
а.с. 5 / суду повідомив, що 16.06.2013 року,
після 9.00 годин, до нього телефонував
позивач, повідомляв про його зупинку
працівниками ДАІ та консультувався про
порядок розгляду справи про
адміністративне правопорушення, на що
отримав вичерпну відповідь та мав
наполягати на розгляді його справи за
участю адвоката з проханням переслати
ці матеріали до місцевого відділення
ДАІ.

Представник відповідача та
третя особа Макарь О.В. для розгляду
справи не прибули, хоча про день, час та
місце її розгляду були повідомлені
належним чином / а.с. 47, 48 /. Від
відповідача до суду направлено
письмові заперечення проти позову з
додатками, за змістом яких цей
адміністративний позов заперечується
та висловлено прохання про розгляд
справи за їх відсутності / а.с. 32 - 34 /.

Дослідивши письмові докази по
справі, матеріали в оригіналах, на
підставі яких ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
/ а.с. 10 / та, проаналізувавши їх в
сукупності, суд приходить до висновку
про те, що заявлений позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
обгрунтувань.

Відповідно до ст. 7 КУпАП
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюються на основі суворого
додержання законності.

При розгляді справи судом
встановлено, що згідно постанови серії
АА2 № 499823 від 16 червня 2013
року у справі про адміністративне
правопорушення на позивача накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 340 гривень / а.с. 3 /.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
( посадова особа ) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган ( посадова особа )
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, що притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

З документів, долучених до
заперечень проти позову, на підставі
яких позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності
вбачається, що ОСОБА_2 визнаний винним в
порушенні пункту 12.4 Правил дорожнього
руху України, оскільки перевищив
швидкість руху керованого
транспортного засобу більш, ніж на 20
км/год. в межах населеного пункту.

Згідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 71 КАС України в
адміністративному процесі
запроваджено концепцію презумпції
вини суб'єкта владних повноважень, з
огляду на що фізична особа - позивач не
повинен доводити, що його законні права
та інтереси порушено. Саме суб'єкт
владних повноважень, в даному випадку
відповідач, зобов'язаний довести, що
фіксуючи відповідне правопорушення та
накладаючи стягнення на позивача,
представник відповідача діяв у межах,
установлених законом, відповідно до
повноважень і у спосіб, що визначені
законом.

Стороною відповідача суду надано
належні та допустимі докази того, що
позивачем допущено перевищення
швидкості керованого транспортного
засобу, що зафіксовано повіреним,
сертифікованим технічним засобом / а.с.
35 - 38 / з посекундною фіксацією такого
перевищення конкретним транспортним
засобом.

Між тим, відповідачем і
зокрема його представником - третьою
особою по справі, при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
допущено суттєві процесуальні
порушення, які полягали у
незабезпеченні реалізації прав
позивача, передбачених ст. 268 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення і зокрема права на
правову допомогу адвоката, що
кореспондується з нормами ст. 59
Конституції України.

Крім того, постанова в справі про
адміністративне правопорушення,
винесена відносно позивача, не містить
зазначення пункту Правил дорожнього
руху України, який ним було порушено, і
це при тому, що ст. 122 ч. 1 КУпАП України,
по якій ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративної відповідальності, є
нормою з бланкетною диспозицією.

З цих підстав оскаржувана
постанова у справі про адміністративне
правопорушення не може визнаватися
законною і обґрунтованою, а тому є не
чинною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. ст. 7, 268, 279, 280, 287, 288, 289
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, ст. 37, 41, 54 Закону
України „Про дорожній рух", суд , -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково

Постанову серії АА2 № 499823 від 16 червня
2013 року в справі про адміністративне
правопорушення, винесену інспектором
взводу дорожньо - патрульної служби при
УДАІ УМВС України в Автономній
Республіці Крим Макарь О.В. про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в
сумі 340 гривень, визнати не чинною та
скасувати її.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
Чернюк В.Д.