Справа № 267/7001/13-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2013-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2013 року

м.Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого - судді Помогаєва А.В.

при секретарі - Шуляк О.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки про визнання дій
неправомірними та зобов’язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з
позовом, в якому просила наступне:

- Визнати протиправним рішення
відповідача щодо неврахування при
розрахунку суми пенсії посадової особи
місцевого самоврядування повної суми
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми індексації заробітної плати та
скасувати його.

- Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі
м.Макіївки внести зміни в розрахунок
призначеної пенсії державного
службовця з дати виникнення права на
пенсійне забезпечення – з 01.03.2011 р.,
згідно раніше діючого законодавства,
та врахувати усі види оплати праці, на
які нараховується єдиний внесок на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 р. –
страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування: повної суми
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
суми щомісячної індексації заробітної
плати.

- Врахувати суми матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, матеріальної допомоги на
оздоровлення, суми щомісячної
індексації заробітної плати, як
невід’ємну частину складової
заробітної плати, з якої проводиться
нарахування при виникненні права на
черговий перерахунок пенсії
відповідно до чинного законодавства.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила
позов задовольнити. Пояснила, що
отримує в УПФУ в Гірницькому районі м.
Макіївки з 27.03.2009 р. пенсію за віком, як
посадова особа місцевого
самоврядування. Після призначення
пенсії їй був продовжений термін
перебування на службі до 27.03.2011 р.
Розрахунок розміру заробітної плати
для визначення пенсії проведено за
останні 24 календарних місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії
(період з 01.03.2009 р. по 28.02.2011 р.) у розмірі
88 % від суми середньої заробітної плати,
згідно довідки про складові заробітної
плати, виданої Управлінням праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації м.
Макіївки.

При розрахунку середньої заробітної
плати відповідачем не було враховано
такі складові заробітної плати, як
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати, які були
виплачені за цей час.

30.08.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Гірницькому районі м.Макіївки з новою
довідкою про складові заробітної плати
та заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням матеріальної допомоги та
індексації.

Рішенням №228 від 06.09.2013 р. відповідач
відмовив у перерахунку пенсії.

На думку позивача, таке рішення
відповідача суперечить ст. 37 Закону
України «Про державну службу», ст. 2
Закону України «Про оплату праці», п.
2.3.2 Інструкції зі статистики
заробітної плати, яка затверджена
Наказом Державного комітету
статистики України від 13.01.2004 року №5.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечувала.
Посилалась на пропуск позивачем
шестимісячного строку, встановленого
ст. 99 КАС України, оскільки про розмір
пенсії ОСОБА_1 дізналась у 2011 році. Щодо
призначення пенсії пояснила, що
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
індексація заробітної плати не є
складовими заробітної плати згідно ст.
21 Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування». Крім того,
посилалась на ст. 33 Закону України «Про
державну службу» щодо складових
заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до «Положення про
Пенсійний фонд України», яке
затверджено Указом Президента України
від 6 квітня 2011 року № 384/2011 і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Законну України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Згідно ч. 6 ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби
в органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про

державну службу.

Сторонами визнається та наданими
доказами підтверджується, що ОСОБА_1
призначено саме цей вид пенсії.

30.08.2013 р. ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Гірницькому районі м.Макіївки з заявою
про перерахунок пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, надала довідку
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради про розмір її доходів і складові
заробітної плати від 22.08.2013 р. № 01-13-1498.

Спірним у цій справі є обов’язок
відповідача включити до розрахунку
середньої заробітної плати позивача
суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати.

Такі виплати позивачу здійснені на
підставі ст. 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», ст. 2 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» та з них було утримано
внески на загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оплату праці», визначено, що для
обчислення пенсій середня заробітна
плата визначається відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

У свою чергу ч. 1 ст. 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» визначає,
що до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в
межах максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, Закон не розмежовує доходи
для визначення середнього заробітку
на ті що є постійними елементами
заробітної плати та разові виплати.
Єдиним критерієм є нарахування збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Крім того, суд визнає обґрунтованими
посилання позивача на ст. 2 Закону
України «Про оплату праці», яка
визначає структуру заробітної плати,
що включає в себе додаткову заробітну
плату (винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці, доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій) та інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за

спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні та інші
грошові і матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми).

Виплата матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань посадовим
особам місцевого самоврядування
передбачена нормами чинного
законодавства та є обов’язковими
щорічними виплатами.

Індексація заробітної плати є
компенсаційною виплатою, яка
здійснюється відповідно до Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення».

Отже, ці виплати є складовими
заробітної плати, відповідно до ст. 2
Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від
20.02.2012 року по справі №21-430а11 задоволено
заяву про перегляд рішення Вищого
адміністративного суду України з
питання визначення розміру пенсії
державного службовця. Верховний Суд
України, посилаючись на норми ст. 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 41 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» прийшов до
висновку, що отримувані застрахованою
особою суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на
обов’язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

У зв’язку з викладеним, суд вважає, що
позовні вимоги в частині перерахунку
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
індексації заробітної плати є
обґрунтованими. Оскаржуване рішення
відповідача про відмову у перерахунку
пенсії є протиправним та підлягає
скасуванню, а пенсія позивача підлягає
перерахунку виходячи з фактичного
розміру виплат за відповідний період.

Разом з тим, вимоги позивача про
перерахунок пенсії починаючи з 01.03.2011 р.
за нормами діючого на той час
законодавства є такими, що не
ґрунтуються на Законі.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок призначеної пенсії
проводиться у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач
звернулась за перерахунком пенсії
30.08.2013 р., отже право на перерахунок
виникло з 01.09.2013 р. і він має бути
здійснений починаючи з цієї дати.

При здійсненні перерахунку відповідач
має керуватися нормами чинного на цей
час законодавства, у тому числі ст. 37
Закону України «Про державну службу» з
відповідними змінами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
у задоволенні вимог позивача про
перерахунок пенсії починаючи з 01.03.2011 р.
за нормами діючого на той час
законодавства необхідно відмовити.

Предметом оскарження є рішення
відповідача №228 від 06.09.2013 р., про
відмову в перерахунку пенсії. Позов
подано 25.09.2013 р. Таким чином, позивачем
дотримано строк для звернення до суду,
встановлений ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до

задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З урахуванням часткового задоволення
позовних вимог, суд вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача витрати зі сплати
судового збору в сумі 17,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 99, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки від 06.09.2013 р. №228 «Про відмову в
перерахунку пенсії».

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі
м.Макіївки з 01.09.2013 р. здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1, призначити
та виплатити пенсію з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, сум
щомісячної індексації заробітної
плати, згідно довідки про складові
заробітної плати від 22.08.2013 р. №01-13-1498,
яка видана Управлінням праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради.

В іншій частині позовних вимог, щодо
перерахунку пенсії починаючи з 01.03.2011р.,
- відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в сумі 17,21 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження – за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанова суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 20.11.2013
року.

Суддя

А.В.Помогаєв