Справа № 722/2356/13-а
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/2356/13-а
Номер провадження 2-а/722/71/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року Сокирянський
районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого
судді: Унгуряна
С.В.

секретаря:
Ткач Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сокиряни
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Державної
автомобільної інспекції управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про визнання
незаконною та скасування постанови
серії АА2 №145574 від 09.10.2013 року по справі
про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Державної автомобільної
інспекції управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області про визнання незаконною та
скасування постанови серії АА2 №145574
від 09.10.2013 року по справі про
адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що 09 жовтня
2013 року, близько 09 год. 10 хв. він рухався
автомобілем марки «Ніва Шевролет»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
в місті Харків. Коли він під’їжджав до
регульованого перехрестя, був
ввімкнений додатковий сигнал
світлофора «зелена стрілка», який
дозволяв йому рух на ліво, в момент коли
він проїжджав перехрестя таймер під
додатковим сигналом показував 30 секунд
до кінця роботи. Так як, він був першим
перед перехрестям, і зліва та справа
від нього перешкод не було, то він
проїхав перехрестя, при чому не
створивши для жодного учасника
дорожнього руху перешкод. Метрів за 40-50
за перехрестям йому був поданий сигнал
зупинки інспектором ДПС. На його
запитання про причину зупинки,
інспектор відповів, що він порушив п.8.7.3
ПДР, тобто проїзд на заборонений сигнал
світлофора, за що передбачається
відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

На його зауваження про те, що
він не порушував ПДР, інспектор не
відреагував, і забравши документи,
відійшов до службового автомобіля.
Незважаючи на його пояснення,
відсутність доказів правопорушення,
показання свідка, який знаходився з ним
в машині та заявлене клопотання про
розгляд справи за місцем проживання,
відносно нього був складений протокол
про адміністративне правопорушення та
згідно якого винесена постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності, які йому були надані
на підпис.

На пропозицію інспектора
ДПС щодо написання пояснень, що він
допустив порушення, він відмовився, і
дав власні пояснення, які зазначені в
протоколі. Будь-яких доказів, які б
підтверджували його вину у вчиненні
адміністративного правопорушення,
інспектор в протоколі не зазначив.

Вважає, що притягнення його
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП є незаконним та необгрунтованим,
з наступних причин:

В його діях не має складу
адміністративного правопорушення,
адже він в’їжджав на перехрестя на
дозволений сигнал світлофора. Разом з
тим, в пункті 16.8. ПДР зазначено «Водій,
який виїхав на перехрещення проїзних
частин згідно із сигналом світлофора,
що дозволяє рух, повинен виїхати у
наміченому напрямку незалежно від
сигналів світлофора на виїзді. Проте,
якщо на перехрестях перед світлофорами
на шляху руху водія є дорожня розмітка
1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він
повинен керуватися сигналами кожного
світлофора».

Отже, відповідно до п.1 ст.247
КУпАП провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
могло бути розпочато у зв’язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Крім того, жодних доказів
його вини, передбачених чинними
законодавчими і підзаконними актами,
справа не містить. Інспектором ДПС не
надано по справі жодного доказу,
вказаного в ст.251 КУпАП (окрім
протоколу, складеного працівником ДАІ):
пояснень потерпілих, свідків,
висновків експерта, показів технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху. Однак,
суб’єктивна думка чи припущення
інспектора ДПС, а також його бажання за
будь-яких умов притягнути його до
адміністративної відповідальності, не
можуть буди належними та достатніми
доказами, що підтверджують вчинення
ним адміністративного правопорушення.

Також зазначив, що з того
місця, де знаходився інспектор, він
взагалі не міг бачити, який сигнал
світлофора працював при проїзді
перехрестя його автомобілем. Як
зазначено у протоколі він «скоїв
поворот ліворуч на заборонений
«червоний» сигнал світлофора», а потім
його було зупинено інспектором, тобто
інспектор знаходився з боку від тієї
частини світлофора, який керував рухом
відносно нього і з того кута він просто
не міг бачити його покажчики.

Окрім цього, при складанні
протоколу та постанови, йому не були
роз’ясненні його права та обов’язки,
передбачені ст.63 Конституції України,
ст.268 КУпАП України. Розгляд справи
проводився на місці, без підготовки та
надання йому часу для звернення за
правовою допомогою, подання
документів, які характеризують особу,
інших доказів по справі, що не тільки
порушує його права, передбачені ст.268
КУпАП, але й призводить до того, що при
винесенні постанови не враховано
особу, матеріальний стан та інші
обставини, які слід враховувати при
призначенні адміністративного
стягнення відповідно до ст.33 КУпАП.

Враховуючи дані обставини,
вважає, що постанова АА2 № 145574 по справі
про адміністративне правопорушення
від 09 жовтня 2013 року прийнята з
порушенням чинного законодавства, тому
є незаконною та необгрунтованою.

Просив визнати протиправною
та скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №145574 від 09.10.2013 року та справу про
адміністративне правопорушення щодо
нього закрити за відсутністю у його
діях складу такого правопорушення та
відсутністю достатніх доказів у
справі.

Позивач підтримав позовні
вимоги та просив їх задовольнити, про
що подав до суду письмову заяву, в якій
також просив розглядати справу без
його присутності.

Представник відповідача,
будучи в установленому законом порядку
повідомлений про місце, день і час
розгляду справи, про що свідчать
поштові повідомлення №883 та
№950, не з’явився в судове
засідання та не повідомив про причини
своєї неявки, доказів та заперечень
проти позову не подав.

Виходячи з наведеного, судом
ухвалено розглянути справу в даному
судовому засіданні без присутності
сторін та прийняти рішення на підставі
письмових доказів.

Перевіривши фактичні
обставини, викладені в
адміністративному позові, які знайшли
своє підтвердження, дослідивши
письмові докази, які є належними і
допустимими, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, Кодексом
адміністративного судочинства України
встановлена презумпція вини суб’єкта
владних повноважень, що означає його
обов’язок довести правомірність свого
рішення, дій чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки відповідач в
судове засідання не з’явився без
поважних на те причин та не подав своїх
заперечень проти позову, які б
спростовували твердження позивача,
суд, при ухваленні судового рішення,
виходить із доказів, які були надані
позивачем.

Враховуючи наведені вище
обставини, а також те, що службовою
особою - інспектором сьомого взводу
роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_2 при
винесенні постанови АА2 №145574 від 09.10.2013
року про накладення на позивача
адміністративного стягнення не
дотримано загальних правил накладення
адміністративного стягнення,
передбачених ст.33 КУпАП, суд вважає, що
оскаржувана постанова є незаконною та
підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
закриття провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього у зв’язку із
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.122 ч.2 КпАП України
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного:

Так, згідно п.3 ч.2 ст.222 КпАП
України від імені органів внутрішніх
справ (міліції) розглядати справи про
адміністративні правопорушення і
накладати адміністративні стягнення
за адміністративні правопорушення,
передбачені частинами першою, другою і
третьою ст.122 КпАП України мають право
працівники Державтоінспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання.

Оскільки судом не
розглядалась справа про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП
України, а тому не в компетенції суду
закривати відносно нього справу.

За таких обставин, суд
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1
в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.9, 71 ч.2, 104, 128
ч.4, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії АА2 №145574 від
09.10.2013 року, винесену інспектором
сьомого взводу роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області ОСОБА_2
про притягнення ОСОБА_1, жителя
ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної
відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП –
визнати незаконною та скасувати.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Постанова суду є остаточною
і оскарженню в апеляційному та
касаційному порядку не підлягає.

Суддя Сокирянського
районного

суду Чернівецької
області
ОСОБА_3