Справа № 641/13905/13-а
Суддя: Курганникова О. А.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд
Провадження № 2-а/641/353/2013 Справа
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді -

Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання
-
Войтікової А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспектора ДПС старшого сержанта
міліції ІДПС РДПС м. Харкова ОСОБА_2 про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Інспектора ДПС старшого сержанта
міліції ІДПС РДПС м. Харкова ОСОБА_2 про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення, у якому
просив скасувати постанову в справі
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 112798 від 09.12.2013 року по справі
про адміністративне правопорушення
про притягнення його до
адміністративної відповідальності.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що постановою серії АБ2 №
112798 від 09.12.2013 року його було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 340 грн., вважає, що вказана
постанова не відповідає дійсності,
оскільки 09 грудня 2013 року він дійсно
керував транспортним засобом Шевролет
Лачетті державний номер НОМЕР_1.
Близько 21.00 год. в м. Харкові при виїзді
з парковки Залізничного вокзалу,
виконавши усі вимоги дорожнього знаку
4.2, а саме здійснивши рух ліворуч, на
перехресті здійснив розворот
автомобільного транспорту на 180
градусів після чого був зупинений
інспектором ДПС. Інспектор ДПС старший
сержант міліції ІДПС РДПС м. Харкова
ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що
він не виконав вимоги дорожнього знаку
4.2, чим самим порушив вимоги ПДР
України. При винесенні постанови
інспектор навіть не надав позивачу
можливості ознайомитись з протоколом,
вписати пояснення. Винесена постанова
про притягнення його до
адміністративної відповідальності
підлягає скасуванню, як незаконна, та
така, що винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В судове засідання позивач не
з’явився, надавши до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Інспектор ДПС старший сержант міліції
ІДПС РДПС м. Харкова ОСОБА_2 до судового
засідання не з’явився, повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
відомі.

Суд, дослідивши надані суду письмові
матеріали, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, приходить до наступного.

Постановою серії АБ2 № 112798 від 09.12.2013
року ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 340 грн.,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 до судового засіданні не
зявилась, надавши суду письмові
пояснення, в яких вказала, що вони були
зупинені інспектором ДПС, який почав
складали протокол про адміністративну
відповідальність, не вислухавши
пояснень позивача, не надавши протокол
на ознайомлення. Суд ставиться
критично до даних пояснень, оскільки
вони надані письмово через канцелярію
суду, свідок не піддавався присязі про
кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

При накладенні адміністративного
стягнення та винесенні оскаржуваної
постанови не враховано характеру
вчиненого правопорушення, особи
порушника, ступеня та характеру його
вини, майнового стану порушника,
обставин, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чим грубо порушено
вимоги ст.33 КУпАП.

Разом з тим, посадовою особою при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення за даним фактом,
обставини справи з'ясовано не всебічно
та неповно, на порушення вимог ст.ст. 33,
280 КУпАП, та з порушенням принципів
обґрунтованості та розсудливості,
обов'язкових до застосування у
рішеннях посадових осіб, в тому числі і
при прийнятті актів індивідуальної дії
про накладення адміністративних
стягнень у відповідності до ч. 3 ст.2 КАС
України.

Відповідно до ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти позову.

Зазначені правові норми покладають на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи наведене вище, зокрема, що
постанова у справі про адміністративне
правопорушення не є доказом в
розумінні ст.. 251 КУпАП, а саме лише
протокол про адміністративне
правопорушенням є недостатнім доказом
обґрунтованості даної постанови, а
відповідач під час судового розгляду
справи не довів правомірність свого
рішення, тому оскаржена постанова по
справі про адміністративне
правопорушення є неправомірною.

Судом враховується і той факт, що
ОСОБА_1 не визнав факту вчинення
адміністративного правопорушення, про
що зазначив в протоколі про
адміністративне правопорушення, та
надав послідовні та обґрунтовані
пояснення.

Разом з тим, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
оскільки відсутні підстави для цього,
передбачені ст. 247 КУпАП.

Таким чином, оцінивши
зібрані докази у їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
заявлені законно, а тому підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 33,251, 252 , 280, 287, 288, 289, 293
КУпАП, суд –

постановив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Скасувати постанову серії АБ2 № 112798 від
09.12.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_4