Справа № 603/1017/13-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/1017/13-а
Провадження № 2-а/603/99/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р. Монастириський
районний суд Тернопільської області в
складі:

головуючого
судді:
Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря
Б’єлі Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Монастириська
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
адміністративним позовом до ВДАІ УМВС
України в Тернопільській області про
скасування постанови серії ВО1 №172448
від 18.10.2013 року, якою його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у розмірі 255 грн. Посилається на
те, що дана постанова про притягнення
його до адмінвідповідальності
прийнята з порушенням вимог,
передбачених Кодексом України про
адміністративні правопорушення.
Просить суд адміністративний позов
задовольнити, скасувати постанову
серії ВО1 №172448 від 18.10.2013 року по справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у зв’язку з
відсутністю адміністративного
правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримав, просить суд позов
задовільнити.

Представник відповідача – ВДАІ УМВС
України в Тернопільській області
лейтенант міліції ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнав та суду по
справі пояснив, що 18.10.2013 року він
виявив порушення п.15.9 (е) Правил
дорожнього руху водієм транспортного
засобу марки «ВАЗ 1105», державний
номерний знак В2380ТІ ОСОБА_1, який
здійснив стоянку на посадковому
майданчику для маршрутних
транспортних засобів, чим порушив
правила зупинки, крім того, мотивуючи
причину зупинку технічними
несправностями автомобіля, позивач у
супереч п.9.9. Правил дорожнього руху не
увімкнув аварійної світлової
сигналізації. У результаті даного
порушення 18.10.2013 року працівником ДАІ
складений протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №116777, в якому чітко вказано місце,
час вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення. Крім того, факт
порушення позивачем правил дорожнього
руху засвідчено фотокопіями, тому
18.10.2013 року винесено постанову серії ВО1
№172448 про накладення адміністративного
стягнення в сумі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП
України на позивача, оскільки дане
правопорушення підпадає під ознаки
саме цієї статті. Вважає дану постанову
законною, а позовні вимоги
безпідставними, у зв’язку з чим
просить в їх задоволенні відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
докази та враховуючи норми чинного
законодавства, прийшов до переконання,
що позовні вимоги позивача не
підлягають до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Як убачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №116777 від 18.10.2013 року, ОСОБА_1 18.10.2013
року о 09 год. 20 хв. по вул.Шевченка в
м.Монастириська Тернопільської
області здійснив зупинку
транспортного засобу марки «ВАЗ 2105»,
державний номерний знак В2380ТІ на
посадковому майданчику призначеному
для зупинки маршрутних транспортних
засобів, чим порушив п.15.9 «е» Правил
дорожнього руху.

На підставі вищевказаного протоколу
інспектором ВДАІ Монастириського РВ
УМВСУ старшим лейтенантом міліції
18.10.2013 року винесено спірну постанову
серії ВО1 №172448, згідно якої ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше.

У відповідності до ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.33, 280 КУпАП,
орган (посадова особа) при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
18.10.2013 року о 09 год.30 хв., проїжджаючи по
вул.Шевченка в м.Монастириська
Тернопільської області, з незалежних
від нього обставин, транспортний засіб
вийшов з ладу, тому з метою запобігти
створення аварійної ситуації здійснив
вимушену зупинку на посадковому
майданчику для маршрутних
транспортних засобів, вимушено
порушивши при цьому правила дорожнього
руху. Вважає, що у його діях відсутній
склад адміністративного
правопорушення, у зв’язку з чим,
просить спірну постанову скасувати.

Пунктом 15.9 (е) Правил дорожнього
руху передбачено, що зупинка
забороняється ближче 30 м від
посадкових майданчиків для зупинки
маршрутних транспортних засобів, а
коли їх немає — ближче 30 м від
дорожнього знака такої зупинки з обох
боків.

Крім того, п.9.9 (а) Правил дорожнього
руху передбачено, що аварійна світлова
сигналізація повинна бути ввімкнена у
разі вимушеної зупинки на дорозі.

У судовому засіданні з’ясовано, що
позивачем не було вжито заходів при
здійсненні вимушеної зупинки, а саме не
увімкнено аварійної світлової
сигналізації.

Відповідальність за порушення
правил зупинки, стоянки передбачена ч.1
ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального
закону докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до закону,
а належними - якщо вони містять
інформацію щодо предмету доказування.

Обставини вчинення ОСОБА_1 даного
правопорушення повністю викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №116777 від
18.10.2013 року, які є об’єктивні і вказують
на вчинення адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАСУ кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Посилання позивача в
адміністративному позові на те, що він
не допускав порушення вимог Правил
дорожнього руху, суд до уваги не
приймає, як такі, що спростовуються в
судовому засіданні, зокрема даними
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АА2 №116777 від
18.10.2013 року, а також оглянутими в
судовому засіданні фотокопіями
стоянки транспортного засобу марки ВАЗ
2105, державний номерний знак В2380ТІ на
посадковому майданчику для зупинки
маршрутних транспортних засобів, що по
вул.Шевченка в м.Монастириська
Тернопільської області, які свідчать
про порушення позивачем правил
зупинки, що й підтверджує факт вчинення
ОСОБА_1 правопорушення,
відповідальність за яке передбачена ч.1
ст.122 КУпАП.

На підставі вищенаведеного,
проаналізувавши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що в даному
випадку факт вчинення позивачем
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, доведений
належним чином. Отже, заявлені вимоги
про скасування постанови до
задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 254, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст.
11, 71, 86, 158, 161, 163, 171– 2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ВДАІ
УМВС України в Тернопільській області
про скасування постанови серії ВО1 №
172448 від 18 жовтня 2013 року, про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП – відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:

ОСОБА_3