Справа № 2-а-1449/09/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

---------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 р.Справа № 2-а-1449/09/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Кравченко К.В. Одеський апеляційний
адміністративного суд у складі
колегії:

головуючого судді - Димерлія О.О.

судді - Єщенко О.В.

судді - Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомир-Херсон» на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2011
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомир-Херсон», за
участю третіх осіб, які не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Херсонській
області, публічне акціонерне
товариство комерційний банк -
«Правекс-банк», про стягнення
заборгованості за несплачений збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2009 року позивач, управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона (надалі
- УПФУ), звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на
користь позивача (р/р 0002 ГУ УДК у
Херсонській області, МФО 852010)
несплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 2100 грн.

29 червня 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом постановлено
ухвалу про залучення ТОВ
«Автомир-Херсон» до участі у справі в
якості другого відповідача.

За результатами розгляду справи, 15
липня 2011 року Херсонським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
м.Херсона до ОСОБА_1. Судом першої
інстанції стягнуто з ТОВ
«Автомир-Херсон» на користь управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона
недоплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 2100 гривень.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Автомир-Херсон» в апеляційній скарзі
зазначає про неправильне застосування
норм матеріального права та ставить
питання про скасування постанови суду
першої інстанції і винесення нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
Комісією у складі представників
органів Пенсійного фонду України в
Херсонській області було проведено
позапланову перевірку щодо
перерахування збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій при відчужені легкових
автомобілів за період з 01.01.07 р. по 31.03.08
р., результати якої відображені в акті
№ 20 від 09.06.2008 р.

З акту № 20 вбачається, що за
результатами перевірки реєстраційних
справ нових легкових автомобілів,
реєстрів МВ РЕР м.Херсона УДАІ по
реєстрації транспортних засобів та
виписок Головного управління
Державного казначейства України у
Херсонській області щодо фактичного
надходження коштів від операцій по
відчуженню легкових автомобілів за
вказаний період, по 300 справам виявлені
розбіжності між сумами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій при відчужені
нових легкових автомобілів,
зазначеними у квитанціях платників,
які знаходяться у реєстраційних
справах МВ РЕР м.Херсона УДАІ, та
фактичними сумами цього збору, що
надійшли на рахунок управління
Державного казначейства України в
Херсонській області. Дані по виявленим
розбіжностям наведені у додатку № 2 до
акту перевірки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з вимог
статті 3 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР,
відповідно до яких збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платники збору при відчуженні легкових
автомобілів сплачують до Пенсійного
фонду України на рахунки з обліку
коштів спеціального фонду державного
бюджету, у розмірі 3% від вартості
об'єкта оподаткування.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає доведеним той факт,
що з операції купівлі-продажу
легкового автомобіля "Міцубісі" 2007 року
випуску, яка проведена між ОСОБА_1 та
відповідачем, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
фактично був сплачений в сумі 125 грн.
(сплаті підлягала сума - 2225 гривень), а
тому сума недоплати цього збору від
зазначеної операції складає 2100 грн.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про систему оподаткування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування віднесено до
загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Статтею 4 цього ж Закону встановлено, що
платниками податків і зборів
(обов'язкових платежів) є юридичні і
фізичні особи, на яких згідно з
законами України покладено обов'язок
сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі).

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про
систему оподаткування" визначено, що
сплата податків і зборів (обов'язкових
платежів) провадиться у порядку,
встановленому цим Законом та іншими
законами України.

Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР. якою
визначено виключний перелік осіб -
платників збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
передбачено, що платниками збору є
юридичні та фізичні особи при
відчуженні легкових автомобілів, крім
легкових автомобілів, якими
забезпечуються інваліди, та тих
автомобілів, які переходять у
власність спадкоємцям за законом.

Юридичний термін "відчуження" означає
передачу майна у власність іншій особі;
один із способів здійснення власником
повноважень розпорядження.

Таким чином, відповідно до Закону №
400/97-ВР обов'язок по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування при відчуженні легкових
автомобілів покладено саме на продавця
автомобіля.

Водночас пунктом 12 Положення № 1740
передбачено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів є підприємства,
установи та організації всіх форм
власності, а також фізичні особи, які
набувають право власності на легкові
автомобілі, тобто покупці.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи наявну суперечність між
законом та підзаконним актом щодо
визначення платника збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій з відчуження
легкових автомобілів, суд у
відповідності до ч.4 ст.9 КАС України при
вирішені даного спору керується
положеннями Закону № 400/97-ВР і
приходить до висновку, що
відповідальною особою за недоплату
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції по реалізації
ОСОБА_1 легкового автомобіля є
продавець цього автомобіля, тобто
відповідач.

Розмір вказаного збору визначено
статтею 4 Закону № 400/97-ВР - 3 відсотки
від об'єкта оподаткування, визначеного
пунктом 6 статті 2 цього Закону.

Згідно п.6 ст.2 Закону № 400/97-ВР об'єктом
оподаткування для платників збору,
визначених пунктом 7 статті 1 цього
Закону, є вартість легкового
автомобіля.

Як вже зазначено вище, розмір збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, який повинен був бути
сплачений з операції по реалізації
вищевказаного легкового автомобіля,
становить 2225 грн.

Відповідно до акту перевірки № 20 в
матеріалах реєстраційної справи на
придбаний позивачем легковий
автомобіль знаходиться квитанція про
сплату вищевказаного збору на суму 2225
грн., проте зазначена в цій квитанції
сума не відповідає сумі, яка фактична
надійшла до УПФУ.

З матеріалів справи вбачається, що
через установу банку від імені ОСОБА_1
була проведена оплата збору до
Пенсійного фонду в сумі 125 грн.

Докази того, що така невідповідність
виникла внаслідок невиконання банком
свого обов'язку по повному
перерахуванню вказаного збору до
Пенсійного фонду - відсутні.

Враховуючи зазначені обставини, а
також той факт, що цей збір фактично був
сплачений частково в сумі 125 грн., суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції
правильними про необхідність стягнути
суму недоплати цього збору в розмірі 2100
грн. з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автомир-Херсон".

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автомир-Херсон" - залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2011
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Херсона до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автомир-Херсон», за
участю третіх осіб, які не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Херсонській
області, публічне акціонерне
товариство комерційний банк -
«Правекс-банк», про стягнення
заборгованості за несплачений збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після підписання та може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
отримання копії рішення сторонами.

Доповідач, суддя:

Судді: