Справа № 170/1090/13-а
Суддя: Сушик Н. В.
Дата ухвалення: 2013-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО
Справа № 170/1090/13-а
Провадження № 2-а/170/31/13
Шацький районний суд Волинської
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2013 року

смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області у складі

головуючого -
судді Сушик Н.В.,

при секретарі -
Ковальчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Шацьк
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №3
ДПС ДАІ Пшави Віталія Леонідовича, про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
Управління ДАІ УМВС України у
Волинській області,

в с
т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 996306.

Позов обгрунтовано тим, що інспектором
ДПС з обслуговування стаціонарного
посту №3 ДПС ДАІ Пшавою Віталієм
Леонідовичем винесено постанову серії
АА2 № 996306, у якій зазначено, що 23
листопада 2013 року на а/д. М-07 504 км о 16
год. 35 хвилин громадянин ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1,
керував автомобілем «Фольксваген», д/н.
НОМЕР_1 поза населеним пунктом не
користувався ближнім світлом фар(або
денні ходові вогні), чим порушив п. 9.8
ПДР України ,чим вчинив правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності та призначено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 гривень.
Позивач вважає, що вказана постанова є
необґрунтованою та винесена з
порушенням норм процесуального права,
у зв'язку з чим підлягає скасуванню з
огляду на наступне.

ОСОБА_1 стверджує, що 23.11.2013 року у
вказаний час він дійсно керував даним
транспортним засобом на 504 км
автодороги М-07, проте під час руху
ближнє світло фар було увімкнене. Після
зупинки працівниками ДАІ його
автомобіля він заглушив автомобіль та
вимкнув ближнє світло автомобіля.
Працівник ДАІ повідомив, що ОСОБА_1
порушено п. 9.8 ПДР, який зобов'язує
водіїв ТЗ з 01 жовтня по 01 травня
рухатись із ввімкненими денними
ходовими вогнями, а в разі їх
відсутності в конструкції ТЗ - із
ближнім світлом фар. Після цього
відповідачем було складено протокол з
яким він не погодився, про що було
зазначено письмово у відповідній
графі, та винесено постанову, якою
притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 425 грн.

Позивач вважає, що відповідачем
невірно кваліфіковано його дії, які
полягали в порушенні ПДР, керуючись
наступним. Згідно п. 9.1 г ПДР, увімкнення
ближнього світла фар у світлу пору доби
є попереджувальним сигналом. В той же
час диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП
передбачає притягнення до
відповідальності водіїв транспортних
засобів за порушення правил
користування попереджувальними
сигналами саме при початку руху чи
зміні його напрямку. Тому не вважає, що
саме порушення даного пункту ПДР тягне
за собою адміністративну
відповідальність за ч. 2ст. 122 КУпАП.
Вважає це іншим порушенням ПДР, дії
якого необхідно кваліфікувати за ст. 125
КУпАП, за яке передбачено
адміністративне стягнення у виді
попередження. Враховуючи на
вищезазначене просить постанову ДАІ
скасувати.

Позивач в судове засідання не
з'явився, подав суду письмову заяву, у
якій просить позовні вимоги
задовольнити повністю, справу
розглядати за його відсутності.

Відповідач та представник
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача в судове засідання
не з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, про причину
неприбуття суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд
справи не відкладається і справу може
бути вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Частина ч. 2 статті 122 КУпАП
передбачає адміністративну
відповідальність за порушення водіями
транспортних засобів зокрема,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами.

Судом встановлено, що інспектором ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №3
ДПС ДАІ Пшавою Віталіє Леонідовичем
складено протокол серії АВ2 №189780, у
якому зазначено, що 23 листопада 2013 року
на 504 км а/д. М-07 о 16 год. 35 хвилин
громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає в АДРЕСА_1, керуючи
автомобілем «Фольксваген», д/н. НОМЕР_1
поза населеним пунктом не користувався
ближнім світлом фар(або денні ходові
вогні), чим порушив вимоги п. 9.8, тобто
вчинив правопорушення, передбачене ч.
2 ст. 122 КУпАП /а.с. 5/.

Постановою інспектора ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №3
ДПС ДАІ Пшави Віталія Леонідовича
серії АА2 № 996306 від 23.11.2013 року ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП і накладено стягнення у виді
штрафу в розмірі 425 грн. /а.с. 6/.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП
завданням провадження у справах про
адміністративне правопорушення є,
зокрема, своєчасне, всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи та вирішення її в точній
відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний на підставі досліджених
доказів з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Винність ОСОБА_1 в порушенні п. 9.8 ПДР, та
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, доведена фактичними даними,
викладеними в протоколі серії АВ2 №189780.

Позивач в поясненнях вказує на те, що
його дії кваліфіковано не вірно,
оскільки вважає, що в його діях
вбачається склад правопорушення,
передбаченого ст. 125 КУпАП, однак в
диспозиції ч. 2 статті 122 КУпАП чітко
зазначено, зокрема про «порушення
користування зовнішніми освітлюваними
приладами». Позивач стверджуючи що
його дії кваліфіковано не вірно,
фактично не заперечує те що він порушив
вимоги п. 9.8 ПДР, а саме те, що він поза
населеним пунктом керував
транспортним засобом без ввімкнених
денних ходових вогнів ( ближнього
світла фар).

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні
ознаки правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 122 КУпАП, його правомірно
притягнуто до адміністративної
відповідальності, тому у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП, керуючись
статтями 159, 160, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №3
ДПС ДАІ Пшави Віталія Леонідовича, про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
Управління ДАІ УМВС України у
Волинській області відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Н.В.Сушик