Справа № 2а-5939/11/1370
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2013 р. м. Київ
К/800/39711/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги державного
підприємства «Новояворівське державне
гірничо-хімічне підприємство «Сірка»
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 4.10.2011р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013р. у
справі

за позовом Державного підприємства
«Новояворівське державне
гірничо-хімічне підприємство «Сірка»

до відповідача Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Львівській області

з участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору :

1. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Розточчя»

2. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Містобудінвест»

про визнання наказу недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2009р. державне підприємство
«Новояворівське державне
гірничо-хімічне підприємство «Сірка»
(далі ДП «Сірка») звернулося до суду з
позовом до Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Львівській області (далі Фонд
держмайна) про визнання наказу від
22.03.1999р. недійсним. Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що Фонд держмайна
своїм наказом змінив об'єкт
приватизації, порушивши при цьому
законні права та інтереси ДП «Сірка».

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 4.10.2011р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11.06.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
ДП «Сірка» звернулось з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просило їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому, скаржник зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
безпідставність позовних вимог.

У своїх запереченнях Фонд держмайна
послався на те, що судові рішення є
законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що у
1998р. відбулась приватизація
Яворівського ДГХП «Сірка»,
правонаступником якого є позивач.

Наказом Фонду держмайна від 22.03.1999р.
№194 затверджено акти оцінки об'єктів
незавершеного будівництва «Корпус
технічного обслуговування і ремонту
БІЛАЗів з побутовими приміщеннями» та
«Розширення котельні - розширення
гаражного господарства БІЛАЗ».

12.05.1999р. на підставі укладених між
Фондом держмайна та товариством з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Розточчя» (далі Товариство) договорів
купівлі-продажу останнє стало
власником зазначених у наказі №194
об'єктів незавершеного будівництва.

Законність укладених 12.05.1999р.
договорів купівлі-продажу була
предметом розгляду господарської
справи за відповідним позовом ДП
«Сірка». Рішенням господарського суду
Львівської області від 25.08.2002р., що
набрало чинності, відмовлено в
задоволенні позову та встановлено, що
продаж вищезгаданих об'єктів
нерухомості відбувся без порушень
вимог чинного законодавства.

Таким чином, на час звернення з
адміністративним позовом, ДП «Сірка»
не було власником об'єктів нерухомості,
про які йдеться у наказі Фонду
держмайна від 22.03.1999р. №194.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

В своїй постанові від 10.04.2012р. (номер
справи в Єдиному державному реєстрі
судових рішень 21-1115во10) Верховний Суд
України, проаналізувавши положення
частини першої ст.2 та ст.17 КАС України,
висловив наступну правову позицію :
«суд захищає лише порушені, невизнані
або оспорювані права, свободи та
інтереси учасників адміністративних
правовідносин. Визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
можливе лише за позовом особи, право
або законний інтерес якої порушені цим
рішенням».

Аналогічна позиція викладена в п.21
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №2 від 6.03.2008р. «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ».

Отже, під час розгляду справи
адміністративної юрисдикції, позивач
повинен зазначити, які саме його права
або законні інтереси порушено рішенням
та діями суб'єкта владних повноважень.

Змістом оскаржуваного наказу Фонду
держмайна є затвердження актів оцінки
об'єктів нерухомості, які в подальшому
було продано Товариству, відтак наказ
№194 не порушує законні права та
інтереси позивача, оскільки стосується
оцінки майна, яке не належить на праві
власності ДП «Сірка».

Зі змісту позовних вимог та доводів
позивача вбачається, що ДП «Сірка»
вважає, що майно, перелічене в наказі
Фонду держмайна, повинно було перейти у
власність позивача, а не Товариства.
Проте, вказані обставини не є предметом
спору, розглянутого судами
адміністративної юрисдикції, та не
можуть бути підставами для визнання
недійсним наказу Фонду держмайна від
22.03.1999р. Крім того, законність набуття
Товариством права власності на майно,
про яке йдеться у наказі відповідача
від 22.03.1999р., вже перевірялась під час
розгляду господарськими судами позову
ДП «Сірка».

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу державного
підприємства «Новояворівське державне
гірничо-хімічне підприємство «Сірка»
залишити без задоволення, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 4.10.2011р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11.06.2013р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є.
Донець

В.Ф.
Мороз