Справа № 122/18034/13-а
Суддя: Корогодіна О. Е.
Дата ухвалення: 2013-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/307/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2013 року Залізничний районний
суд м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим в складі:

головуючого, судді - Корогодіної
О.Е.

при секретарі - Житєлєві К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Сімферополі
адміністративну справу за позовними
вимогами ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України м.
Сімферополя в Автономній Республіки
Крим про визнання дій незаконними та
зобов’язання провести перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України м.
Сімферополя в Автономній Республіки
Крим про визнання дій незаконними та
зобов’язання провести перерахунок
пенсії, та просив визнати дії
Управління Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономній Республіки Крим щодо
відмови у проведенні перерахунку
пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37-1
Закону України "Про державну службу" у
зв'язку з підвищенням з 01 січня 2013 року
розміру заробітної плати
протиправними; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономній Республіки Крим провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ст. 37-1 Закону України "Про державну
службу" у зв'язку з підвищенням з 01
січня 2013 року розміру заробітної плати
на відповідній посаді працюючого судді
без обмеження граничного розміру
пенсії, згідно з довідки, наданої
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації в м. Севастополі,
відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів";
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Сімферополя Автономній Республіки
Крим, до 2015 року включно, утримуватися
від вчинення дій щодо відмови ОСОБА_1 в
здійсненні перерахунку пенсії і
обмеження її розміру на підставі п.4.
постанови КМ України від 31.05.2000 року №865
і обмеження щороку до 2015 року включно
граничного розміру визначеної в
наслідок перерахунку пенсії на
підставі Закону України від 08.07.2011 року
3668-У1 " Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», Закону України від 09.07.2003 року
№1058 -VI «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Закону
України від 16.12.1993 року №3723 -XII «Про
державну службу» і Закону України « Про
судоустрій та статус суддів» №2453-УІ
від 07.07.2010 року; зобов'язати УПФ України
в Залізничному районі м. Сімферополя
здійснити ОСОБА_1 виплату визначеної за
результатами перерахунку пенсії
різницю з 01.01.2012 року яка йому належить,
без обмеження її граничного розміру,
встановленим Законом України від 08.07.2011
року №3668-У1 «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
Закону України від 09.07.2003 року №1058 - 1V
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Закону України
від 16.12.1993 року №3723-Х11 « Про державну
службу», Закону України « Про
судоустрій та статус суддів» №2453-УІ
від 07.07.2010 року, а також рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013, з мотивів викладених в
позовні заяві.

В судовому засіданні позивач
мотивовано підтримав свої позовні
вимоги, та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, та
просив в їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухав учасників процесу
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_1, позивач по справі, працював на
посаді судці і на даний час отримує
пенсію державного службовця
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Пенсія йому
нарахована та виплачується
Управлінням Пенсійного фонду України у
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим.

Сума пенсії, яку отримує позивач,
відповідачем була визначена
відповідно до наданої ним з місця
роботи довідки про складові заробітної
плати, закріплені у ст. 129-138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» № 2453-У1 від 07.07.2010 року, якій
діяв під час виникнення правовідносин,
виходячи: з посадового окладу, надбавки
за вислугу років, на час перерахунку та
правил, передбачених ст.37 Закону
України «Про державну службу» /Закон №
3723-ХП в редакції на час виникнення
права на пенсію.

З 01.01.2012 року набрала чинності ст.129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» / № 2453-УІ від 07.07.2010 року/,
нормами якої встановлено, що суддям за
роботу на посаді судді щомісячно
виплачується суддівська винагорода,
яка складається з посадового окладу та
доплат, у тому числі за вислугу років,
тобто з аналогічних складових
заробітної плати, з якої позивачу
призначалась пенсія державного
службовця.

Вказаним Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» відповідно
до вимог Конституції України був
встановлений порядок оплати праці
судді і таким чином з 01.01.2012 року
підвищилась заробітна плата, визначена
відповідно до Закону, як суддівська
винагорода, з суми якої нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до довідки з місця роботи.

Виходячи з норми ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», ст.129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» у 2013 році позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
раніше призначеної йому пенсії
державного службовця з 01 січня 2013 року
згідно довідки про одержувану
заробітну плату судді, з посади якої
позивачу було призначено пенсію, на
момент перерахунку.

Рішенням №825 віл 2013 року відповідачем
ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку
пенсії виходячи з того, що підвищення
заробітної плати відбулось не за
рахунок рішення Кабінету Міністрів
України з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України від 31.05.2000
року за № 865, якою передбачений порядок
визначення заробітної плати для
перерахунку пенсії у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно до
рішень КМУ, та вказує, що з 01.02.2008 року
Кабінетом Міністрів України рішень про
підвищення оплати праці працюючим
державним службовцям не приймалось.

У той же час відповідач у вищевказаному
рішенні про відмову в перерахуванні
позивачу пенсії вказує, що відповідно
до ст.37-1 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій.

У червні 2013 року позивач, на підставі
ст. 129 Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» від 07.07.2010 року, а також
Рішення Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року №3-рп/2013, знову звернувся
до відповідача про проведення йому
перерахунку розміру пенсії з 01.01.2013
року без обмеження граничного розміру
пенсії, але позивачу знову було
відмовлено у перерахунку пенсії з
посиланням на те, що йому відповідачем
вже було відмовлено вмотивованим
рішенням №825 від 22.02.2013 року.

Суд не згодний з рішенням відповідача
про відмову у перерахуванні позивачу
пенсії з 01.01.2013 року згідно до ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст.129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та Рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року№3-рп/2013 і вважає дане рішення
безпідставним, а дії відповідача
незаконними з наступних підстав.

Згідно вимог ст.8 Конституції України,
остання має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.126 Конституції України
незалежність і недоторканість судців
гарантується Конституцією і Законами
України. Таким чином, незалежність
суддів є невід'ємною складовою їхнього
статусу, конституційним принципом
організації та функціонування судів і
професійної діяльності суддів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.22
Конституції України, при прийнятті
нових законів або внесення змін до
чинних законів, не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

На вказані правові норми у своєму
рішенні від 03.06.2013 року №3-рп/2013
посилається Конституційний Суд
України.

Не є спірними питання по справі про те,
що робота /служба/ на посаді судді в
однаковій мірі з роботою на посадах
державних службовців у державних
органах, передбачених у ст.25 Закону
України «Про державну службу» /далі
Закон № 3723-ХП/, зараховується до стажу
державної служби, у зв'язку з чим
позивач отримує пенсію, встановлену
ст.37 Закону № 3723-ХП, яка йому була
призначена відповідачем на умовах,
передбачених вказаною нормою Закону
виходячи з суми заробітної плати, яку
він отримував, працюючи на посаді
судді.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХП, норми якої
діяли на момент призначення позивачу
пенсії і діють на даний час,
передбачені права та умови перерахунку
раніше призначених пенсій державних
службовців.

Ця норма Закону була введена в дію у 2003
році відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» від 16.01.2003 року № 432-ІУ, згідно з
якими порядок перерахунку пенсій,
передбачений Законом, поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія державних
службовців призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу».

Крим цього, згідно роз'яснень Головного
управління Пенсійного фонду Украйни
від 25.05.2012р. щодо перерахунку пенсій
держаним службовцям пенсії
перераховуються з місяця, у якому
підвищено розмір заробітної плати
працюючим державним службовцям. Для
перерахунку враховується підвищена
заробітна плата працюючого державного
службовця, на яку нараховуються внески
до Пенсійного фонду. Підставою для
перерахунку е заява та відповідні
довідки про заробітну плату, подані
пенсіонером до органів Пенсійного
фонду України за місцем отримання
пенсії. Довідки для перерахунку
пенсіонер має отримати в державному
органі за останнім місцем своєї роботи.

Доводи відповідача про те, що
суддівська винагорода не є заробітною
платою безпідставні.

Згідно норм Закону України «Про оплату
праці» /№ 108/95-ВР від 24.03.1995 року/,
заробітна плата - це є винагорода,
обчислена, як правило у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
роботодавець виплачує працівникові за
виконану ним роботу /ст.1 Закону/.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» основна заробітна плата це -
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Статтею 8 Закону закріплено, що умови
розміру оплати праці суддів
визначаються законом.

07.07.2010 року Верховною Радою України був
прийнятий Закон «Про судоустрій і
статус суддів» /далі Закон № 2453-УІ/,
нормами якого врегульовані питання
судоустрою, судочинства та статусу
суддів, визначена незалежність судді,
яка забезпечуються у тому числі
окремим порядком фінансування та
організаційного забезпечення
діяльності судів, установленим законом
та належним матеріальним та соціальним
забезпеченням судді.

З 01.01.2012 року набрала чинності норма
ст.129 Закону України № 2453-УІ, якою
визначено право судді на отримання
щомісячної виплати у вигляді
суддівської винагороди, яка
складається з посадового окладу,
встановленого у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, з
поетапним запровадженням починаючи з
01.01.2012 року виходячи з 8 мінімальних , та
щомісячної доплати за вислугу років,
тобто з тих же складових заробітної
плати судді, які були передбачені ст.44
Закону України «Про статус суддів»
/Закон № 2862-ХП/ на час виникнення права
позивача на отримання пенсії
державного службовця. Відповідно до п.1
ст.129 Закону України № 2453-УІ складові
суддівської винагороди визначені цим
Законом та не можуть визначатися
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 129 Закону України № 2453-УІ
посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно: з 1 січня 2012
року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1
січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Таким чином з 01.01.2013 року підвищилась
заробітна плата судді Балаклавського
районного суду м. Севастополя, з якої
позивачу була призначена і
виплачується пенсія державного
службовця, у зв'язку з чим він набув
право на перерахунок пенсії відповідно
до норм ст.37-1 Закону № 3723-ХП з
суддівської винагороди на момент
перерахунку, яка складається з
посадового окладу виходячи з 10
розмірів мінімальної заробітної плати
та доплати за вислугу років в розмірі 60%
з загальної суми.

Статтею 37-1 Закону України № 3723-ХП,
передбачено, що у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених їм пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Будь-яких застережень щодо
необхідності зміни заробітної плати
відповідними рішеннями Уряду
зазначена норма ст.129 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» не
містить.

Дії відповідача щодо відмови позивачу
в перерахунку пенсії були неодноразово
визнані незаконними судами різних
інстанцій за позовами інших суддів, а
також рішенням Конституційного суду
України від 03.06.2013 року №3-рп/2013, згідно
з якими дії Пенсійного Фонду України та
його територіальних підрозділів
визнані противоправними щодо відмови у
перерахунку розміру пенсій відповідно
зі ст. 129 Закону України «Про судоустрій
та статус суддів» і зобов’язано судом
провести належний перерахунок розміру
пенсій, але не зважаючи на це
відповідач відмовляє позивачу в
здійсненні перерахунку розміру пенсії,
грубо порушуючи норми Конституції
України щодо захисту прав судді на
перерахунок пенсії.

Враховуючи викладене, з метою
гарантування та додержання і захисту
моїх прав свобод та інтересів від
порушень з боку відповідача, суд також
вважає за необхідним зобов’язати
відповідача утримуватися щороку до 2015
року включно від вчинення дій щодо
відмови позивачу у здійсненні
перерахунку пенсії або обмеження її
розміру в наслідок перерахунку на
підставі п.4 постанови КМ України від
31.05.2000 року №865 і відповідно до Закону
України від 08.07.2011 року №3668-У1 "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» (підстава - Рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3- рп/2013).

Таким чином, суд вважає, що відмовою
відповідача в перерахунку позивачу
пенсії у зв'язку з підвищенням з 01.01.2013
року розміру заробітної плати на
підставі Закону, суттєво порушені його
права, закріплені Конституцією та
Законами України.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 8, 22, 46, 126, 130 Конституції України,
Законом України «Про Державну службу»,
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів», рішенням
Конституційного суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013 та ст.ст. 6, 9, 11, 12, 14, 70, 71, 94,
99, 159, 160-163, 167 КАС України, -

ПО СТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Сімферополя Автономній Республіки
Крим щодо відмови у проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1, відповідно
до ст. 37-1 Закону України "Про державну
службу" у зв'язку з підвищенням з 01
січня 2013 року розміру заробітної плати
протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Сімферополя Автономній Республіки
Крим провести перерахунок пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ст. 37-1 Закону
України "Про державну службу" у зв'язку
з підвищенням з 01 січня 2013 року розміру
заробітної плати на відповідній посаді
працюючого судді без обмеження
граничного розміру пенсії, згідно з
довідки, наданої Територіальним
управлінням Державної судової
адміністрації в м. Севастополі,
відповідно до ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Сімферополя Автономній Республіки
Крим, до 2015 року включно, утримуватися
від вчинення дій щодо відмови ОСОБА_1 в
здійсненні перерахунку пенсії і
обмеження її розміру на підставі п.4.
постанови КМ України від 31.05.2000 року №865
і обмеження щороку до 2015 року включно
граничного розміру визначеної в
наслідок перерахунку пенсії на
підставі Закону України від 08.07.2011 року
3668-У1 " Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», Закону України від 09.07.2003 року
№1058 -VI «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Закону
України від 16.12.1993 року №3723 -XII «Про
державну службу» і Закону України « Про
судоустрій та статус суддів» №2453-УІ
від 07.07.2010 року.

Зобов'язати УПФ України в Залізничному
районі м. Сімферополя здійснити ОСОБА_1
виплату визначеної за результатами
перерахунку пенсії різницю з 01.01.2012
року яка йому належить, без обмеження
її граничного розміру, встановленим
Законом України від 08.07.2011 року №3668-У1
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», Закону України від 09.07.2003 року
№1058 - 1V «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», Закону
України від 16.12.1993 року №3723-Х11 « Про
державну службу», Закону України « Про
судоустрій та статус суддів» №2453-УІ
від 07.07.2010 року, а також рішення
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року №3-рп/2013.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя