Справа № 824/2514/13-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 р. м. Чернівці
Справа № 824/2514/13-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі
головуючого - судді Маренича І.В.,
розглянувши у порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Чернівцях
Головного управління Міндоходів у
Чернівецькій області до ОСОБА_1 про
припинення підприємницької
діяльності, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі-Відповідач) про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС
України, відповідачу було направлено
ухвалу про відкриття скороченого
провадження та запропоновано подати
заперечення на позов, або заяву про
визнання позову. Проте, у зв'язку з тим,
що відповідач за зазначеною адресою не
значиться, конверт повернувся на
адресу суду.

Виходячи із ч.8 ст.35 КАС України,
вважається що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником, і це
підтверджується підписом відповідної
службової особи. Окрім того, ч.11 ст.35 КАС
України, передбачає, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши надані докази в
сукупності, проаналізувавши
законодавство, яке регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - з 22.06.1993 року
Виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради та взятий на облік, як
платник податків з 28.06.1993 року.

Відповідачем, більше року, не подаються
до органів Державної податкової
інспекції податкові декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням та сплатою податків, які
передбачені чинним законодавством, при
цьому заборгованість по платежах
відсутня.

Відповідно до п.п. 16.1.2 п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний вести в
установленому порядку облік доходів і
витрат, складати звітність, що
стосується обчислення і сплати
податків та зборів.

Підпункт 16.1.3 п. 16.1. ст. 16 Податкового
кодексу визначає обов'язок платника
податків щодо подавання до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (далі Податковий кодекс)
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.
Платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Відповідно до п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу органи державної
податкової служби мають право у
випадках, встановлених законом,
звертатися до суду щодо припинення
юридичної особи та підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
про визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців " від 15
травня 2003р. № 755-IV передбачено, що
однією з підстав для постановлення
судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця є неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, у тому
числі рішення про визнання фізичної
особи - підприємця недієздатною або про
обмеження її цивільної дієздатності, в
день набрання таким рішенням законної
сили направляє його копію державному
реєстратору за місцем реєстрації
фізичної особи - підприємця для
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" державний
реєстратор зобов'язаний не пізніше
наступного робочого дня з дати
надходження судового рішення щодо
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем внести до
Єдиного державного реєстру запис про
судове рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця та в той же день
повідомити органи статистики,
державної податкової служби,
Пенсійного фонду України та фізичну
особу - підприємця, щодо якої було
постановлено судове рішення, про
внесення такого запису.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Таким чином виходячи з встановлених
обставин, системного аналізу норм
Закону що регулюють спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку, що обставини на які
посилається позивач доведені і позов
як обґрунтований підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" від 8.07.2011 р. №
3674-VI позивач звільнений від спалити
державного мита. Тому суд не стягує
судові витрати з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанови суду, прийняті в порядку
скороченого провадження, виконуються
негайно.

Керуючись статтями 11, 71, 79, 86, 94, 158-162, 183-2
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Припинити підприємницьку діяльність -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідн. код. НОМЕР_1).

3. Постанова підлягає негайному
виконанню.

4. Копію постанови направити державному
реєстратору для виконання.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з моменту отримання копії
постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Суддя
І.В.
Маренич