Справа № 803/5/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

08 січня 2014 року Справа № 803/5/14

Суддя Волинського окружного
адміністративного суду Смокович В.І.,
вивчивши матеріали позовної заяви
Приватного акціонерного товариство
«Українська транспортна страхова
компанія» до Другого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про скасування
постанов,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Українська транспортна страхова
компанія» (далі - ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»,
позивач, підприємство) звернулося в суд
з адміністративним позовом до Другого
відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №39727648 від 12
вересня 2013 року, постанови про арешт
коштів боржника ВП №39727648 від 28
листопада 2013 року, постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП №39727648 від 28
листопада 2013 року.

Пунктом 3 частини першої статті 107
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Позивачу слід відмовити у відкритті
провадження в адміністративній справі,
оскільки позов не належить розглядати
в порядку адміністративного
судочинства з наступних підстав.

Завданням адміністративного
судочинства, відповідно до частини
першої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції
(адміністративною справою) є переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює
категорії спорів, на які поширюється
компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що до
компетенції адміністративних судів
належать спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року N 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" роз'яснено наступне.

Відповідно до частини першої статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Отже, при визначенні юрисдикції
необхідно виходити з того, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження",
крім тих, відносно яких законом
установлено інший, виключний порядок
їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Таким чином, критеріями визначення
юрисдикції судів щодо вирішення справ
з приводу оскарження рішень дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення є юрисдикційна
належність суду, який видав виконавчий
документ та статус позивача як сторони
у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. При цьому судам слід
ураховувати, що до сторін, які можуть
оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, належать також їх
представники за законом чи договором.

З огляду на викладене до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Як слідує з матеріалів позовної заяви,
ПрАТ «Українська транспортна страхова
компанія» оскаржує постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№39727648 від 12 вересня 2013 року, постанови
про арешт коштів боржника ВП №39727648 від
28 листопада 2013 року та постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП №39727648
від 28 листопада 2013 року.

При цьому, як видно з вищезазначених
постанов виконавче провадження
здійснювалося Другим ВДВС Луцького МУЮ
на виконання виконавчого листа
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 04 квітня 2011 року
№2-10716/10 про стягнення з Волинської
дирекції закритого акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» (ідентифікаційний
код 22945712) на користь ОСОБА_1 страхового
відшкодування у розмірі 24 443,02 грн. та
судових витрат.

Окремо суддя зазначає, що зі змісту
вищезазначених документів слідує, що
як відкриття виконавчого провадження
так і накладення арешту здійснювалося
в межах окремого (не зведеного)
виконавчого провадження, оскільки у
всіх постановах зазначений один
виконавчий документ - виконавчий лист
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 04 квітня 2011 року
№2-10716/10, та один стягувач - ОСОБА_1.

Крім того, за даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців за ідентифікаційним
кодом 22945712, який зазначений в
оскаржуваних постановах,
зареєстроване саме Приватне
акціонерне товариство «Українська
транспортна страхова компанія», а
Волинська дирекція ЗАТ «Українська
транспортна страхова компанія» є її
відокремленим структурним підрозділом
без права юридичної особи (філією). Та
обставина, що Волинська дирекція ЗАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» не є самостійною юридичною
особою також зазначається самим
позивачем в адміністративному позові.
За таких обставин суддя дійшов
висновку, що позивач є боржником у
виконавчому провадженні №39727648.

Судовий контроль за виконавчими
документами виданими на підставі
Цивільного процесуального кодексу
України встановлений розділом VII цього
кодексу. Зокрема статтею 383 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Оскільки ПрАТ «Українська транспортна
страхова компанія» (ідентифікаційний
код 22945712) є боржником (стороною) у
виконавчому провадженні, відкритому на
виконання виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 квітня 2011 року №2-10716/10, а
законом встановлений інший порядок
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця
при виконанні даного виконавчого
документу, тому суддя дійшов висновку,
що на дану справу не поширюється
юрисдикція адміністративних судів.

Враховуючи правила територіальної
підсудності встановлені у Цивільному
процесуальному кодексі України,
позивачу з даними вимогами необхідно
звернутися до місцевого загального
суду, який видав виконавчий зі скаргою
у порядку статті 383 Цивільного
процесуального кодексу України, тобто
до Луцького міськрайонного суду
Волинської області.

Пунктом 1 частини першої статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, позовну
заяву Приватного акціонерного
товариство «Українська транспортна
страхова компанія» до Другого відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції про
скасування постанов, не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства, тому у
відкритті провадження у даній справі
слід відмовити.

Відповідно до частин першої та другої
статті 87 Кодексу адміністративного
судочинства України судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини першої статті 7 Закону
України "Про судовий збір" визначено,
що сплачена сума судового збору
повертається позивачу за ухвалою суду
в разі відмови у відкритті провадження
у справі. За правилами частини другої
статті 7 цього Закону судовий збір
повертається повністю.

Як слідує з доданої до матеріалів
позовної заяви квитанції №ПН227 від 31
грудня 2013 року позивачем сплачено
судовий збір у розмірі 68,82 грн.

Оскільки суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, тому сплачена
квитанцією №ПН227 від 31 грудня 2013 року
сума судового збору у розмірі 68,82 грн.
підлягає поверненню підприємству у
відповідності до вимог статті 7 Закону
України "Про судовий збір".

При цьому суддя роз'яснює ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія», що порядок повернення
судового збору за рішеннями судів
органами Державної казначейської
служби України встановлений Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, який затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 3 серпня 2011 р. N 845 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 6 Порядку, у разі
прийняття рішення про стягнення коштів
стягувач подає органові Казначейства в
установлений зазначеним органом
спосіб:

заяву про виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

оригінал або копію розрахункового
документа (платіжного доручення,
квитанції тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

Оскільки за правилами пункту 6 Порядку
повернення судового збору можливе без
оригіналу розрахункового документу,
тому для уникнення повторного
використання суми судового збору, яка
повертається за цією ухвалою з
Державного бюджету України оригінал
квитанції №ПН227 від 31 грудня 2013 року
слід залишити у справі, видавши
позивачу копію зазначеного
розрахункового документу.

Керуючись пунктом 1 частини першої
статті 109, статтею 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі статті 7 Закону
України "Про судовий збір", суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» до Другого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №39727648 від 12 вересня 2013
року, постанови про арешт коштів
боржника ВП №39727648 від 28 листопада 2013
року та постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП №39727648 від 28
листопада 2013 року - відмовити.

Роз'яснити позивачу, що з даними
вимогами йому необхідно звернутися до
Луцького міськрайонного суду
Волинської області у порядку, який
визначений статтею 383 Цивільного
процесуального кодексу України.

Повернути Приватному акціонерному
товариству «Українська транспортна
страхова компанія» (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, буд. 77,
ідентифікаційний код юридичної особи
22945712) судовий збір у розмірі 68,82 грн.
(шістдесят вісім гривень вісімдесят
дві копійки) сплачений квитанцією
№ПН227 від 31 грудня 2013 року.

Оригінал квитанції №ПН227 від 31 грудня
2013 року залишити в адміністративній
справі Волинського окружного
адміністративного суду №803/5/14-а.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
невідкладно надіслати позивачу, разом
із позовною заявою та усіма доданими до
неї матеріалами, крім оригіналу
квитанції №ПН227 від 31 грудня 2013 року,
видавши позивачу копію
вищезазначеного розрахункового
документу.

Повторне звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її отримання. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
В.І. Смокович