Справа № 2а-7019/10/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Миколаївський окружний
адміністративний суд вул. Заводська,
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а-7019/10/1470
Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Устинова І.А. за
участю секретаря судового засідання
Непомнящої А.О. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовомтовариства з обмеженою
відповідальністю "Альянс",
доЮжноукраїнської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Миколаївській області, провизнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень, В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс»(далі -
Позивач) звернулось до суду з позовними
вимогами до Южноукраїнської об'єднаної
державної податкової інспекції в
Миколаївській області (далі -
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень від 21.01.2010 р. №
визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень від 12.07.2010 р. №
Ухвалою від 09.12.2010 року справи 2а-7019/10/1470
та 2а-7623/10/1470 об'єднано в одне
провадження та присвоєно спільний
номер 2а-7019/10/1470.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач
посилається на протиправність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, вважає, що норми
діючого законодавства України в сфері
оподаткування Позивачем порушені не
Відповідач позов не визнав, свої доводи
виклав в запереченнях, зазначивши, що
проведення перевірки та прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень відповідає вимогам
чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи та
заслухавши в процесі розгляду справи
пояснення представників сторін, суд
представників сторін, суд встановив
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альянс»перебуває на
обліку в Южноукраїнській об'єднаній
державній податковій інспекції в
Миколаївській області як платник
В період з 19.08.2009 по 09.12.2009 р.
Відповідачем проведено планову виїзну
перевірку Позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2006 по 30.06.2009 року, валютного
та іншого законодавства за період з
01.07.2006 по 30.06.2009 р., за результатами якої
23.12.2009 р. складено акт № 115/23-01/32741433 (т. 1,
На підставі акту перевірки та за
результатами розгляду заперечень
Позивача прийняті податкові
повідомлення-рішення від 21.01.2010 р. №
податкового зобов'язання з ПДВ в сумі
155143,50 грн, у тому числі за основним
платежем 103429,00 грн. та за штрафними
Позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності у сумі 170,00 грн.
Позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності у сумі 2047,80 грн, у
тому числі за основним платежем 1027,80
грн. та за штрафними санкціями 1020,00 грн.,
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 1440,90 грн, у
тому числі за основним платежем 480,30
грн. та за штрафними санкціями 960,60 грн.
За результатами розгляду скарг
Позивача Відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення від
від 12.07.2010 р. та донараховано податок на
штрафні (фінансові) санкції у сумі 8835,00
Щодо визначення податкових зобов'язань
з податку на додану вартість.
Згідно податкових повідомлень-рішень
Позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з ПДВ в сумі 155143,50 грн., у
тому числі за основним платежем 103429,00
Відповідно до вказаних
повідомлень-рішень Позивачем порушено
п.п. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податкові
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 121099,00 грн., у тому числі
за березень 2008 р. -2834,00 грн., квітень 2008 р.
грн., травень 2009 р. -3375,00 грн. при
здійсненні господарських операцій з ПП
«Верона Буд», ТОВ «Хард Стар ЛТД», ПП
«Меганом-1», ПП «Актон Строй», ТОВ «Агро
Строй Комплекс», ТОВ «Агро Інвест».
Згідно зі ст. 43 Господарського кодексу
України (далі -ГК України) підприємці
мають право без обмежень самостійно
здійснювати будь-яку підприємницьку
діяльність, яку не заборонено законом,
особливості здійснення окремих видів
підприємництва встановлюються
законодавчими актами, перелік видів
господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню, а також
перелік видів діяльності,
підприємництво в яких забороняється,
встановлюються законом.
Відповідно до частини 3 статті 91
Цивільного кодексу України (далі -ЦК
України) юридична особа може
здійснювати окремі види діяльності,
перелік яких встановлюється законом,
після одержання нею спеціального
Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.
Згідно ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
Згідно ст. 228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.
Згідно ст. 236 ЦК України нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
Відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
Для операцій, що оподатковуються і
звільнені від оподаткування,
складаються окремі податкові накладні.
Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом.
Відповідно п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону «Про
податок на додану вартість»податковий
кредит складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
Згідно п.п.7.4.4. п.7.4 ст.7 Закону «Про
податок на додану вартість», якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
Відповідно п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 та затвердженого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704 (далі -Наказ № 88) зазначено, що
первинні документи (на паперових і
машинозчитуючих носіях інформації) для
надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.
Згідно зі ст. 9 Закону України від 16.07.99
№ 996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»зі
змінами та доповненнями (далі -Закон №
996-XIV) підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо -безпосередньо після її
Враховуючи зазначене, акт виконаних
робіт повинен містити в собі
конкретний перелік наданих послуг,
місце та дату надання таких послуг, а
також в яких одиницях відображено
результат наданих послуг.
Отже, відповідно до норм цивільного
законодавства договір про надання
послуг - це документально оформлені
наміри сторін про надання та оплату
послуг, які складають предмет такого
договору. Підтвердженням виконання
сторонами договірних відносин є
первинні документи, що свідчать про
наявність результатів у вигляді
наданих послуг та передачу права
власності на такі послуги від однієї
сторони договору про надання послуг до
За перевіряємий період між Позивачем
та ТОВ «Агро-Інвест»укладено договір
інформаційно-консалтингових послуг №
-7500 грн. (т. 2, а.с. 210). Печатка ТОВ
«Агро-Інвест»на укладеному договорі та
податковій накладній відсутня. Договір
інформаційно-консалтингових послуг не
містять даних щодо обсягів та змісту
наданих послуг та не відповідають
вимогам Закону № 996-XIV та Наказу № 88, що
не дає можливості дійти висновку про
фактичне надання послуг та їх зв'язок з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг), використання їх підприємством
у власній господарській діяльності.
За перевіряємий період між Позивачем
та ТОВ «Агро Строй Комплекс»укладено
інформаційно-консультаційних і
маркетингових послуг № 112 від 05.05.09 р. на
(т. 2, а.с. 204). Печатка ТОВ «Агро Строй
Комплекс»на укладеному договорі
відсутня. Надані ТОВ «Агро Строй
Комплекс»Договір та акт про надання
інформаційно-консалтингових послуг не
містять даних, щодо обсягів та змісту
наданих послуг та не відповідають
вимогам Закону № 996-XIV та Наказу № 88, що
не дає можливості дійти висновку про
фактичне надання послуг та їх зв'язок з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг), використання їх підприємством
у власній господарській діяльності.
За перевіряємий період між Позивачем
ПП «Меганом-1»укладено договір на
грн. в т.ч. сума ПДВ 4066,67 грн. Як
зазначено в акті перевірки, ПП
«Меганом-1»за юридичною адресою не
знаходиться. Основний вид діяльності
-будівництво будівель. Дані про власні
основні фонди відповідно до декларацій
про прибуток ПП «Меганом-1»свідчать про
відсутність основних фондів.
Підприємство зареєстровано на
підставну особу, у відношенні
керівництва підприємства порушена
кримінальна справа за фактом створення
суб'єктів підприємницької діяльності
(юридичних осіб) з метою прикриття
незаконної діяльності за ознаками
злочину. В матеріалах справи міститься
постанова від 25.11.2010 р. № 2а-7371/10/147 про
припинення юридичної особи ПП
«Меганом-1».

За перевіряємий період між Позивачем
та ПП «Актон Строй»укладено договір на
поставку будівельних матеріалів на
суму 303502,03 грн. в т.ч. сума ПДВ 50583,67 грн.
згідно листа ДПІ в Ленінському районі
м. Миколаєва від 16.12.2009 р. № 5141/7/23-113 (т. 2,
а.с. 138) ПП «Актон Строй»має наявні
ознаки «фіктивності». Встановлено, що
підприємством фактично керує ОСОБА_3,
проти якого співробітниками ВПМ ДПА у
Миколаївській області порушено
кримінальну справу. За даними ВПМ ДПА у
Миколаївській області підприємство
було створено з метою забезпечення
ухилення від сплати податків третіх
підприємств шляхом здійснення
фіктивних господарських операцій та
обготівковування грошових коштів.

Документи, що підтверджують
транспортування товару від ПП «Актон
Строй», Позивачем як під час проведення
перевірки, так і в ході розгляду справи
надані не були.

За перевіряємий період між Позивачем
та ТОВ «Хард Стар ЛТД»укладено
договори від 24.03.08 № 08-03/24 (т. 2, а.с. 207-208),
від 06.03.08 б/н (т. 2, а.с. 209). Згідно договору
№ 08-03/24 ТОВ «Хард Стар ЛТД»виконало
штукатурні роботи на торгово-офісному
центрі у м. Вознесенську Миколаївської
області. Згідно договору від 06.03.2008 р.
ТОВ «Хард Стар ЛТД»поставило Позивачу
будівельні матеріали на суму 17004,00 грн.
в т.ч. сума ПДВ 2834,00 грн., в квітні 2008 року
на суму 6667,50 грн., в т.ч. ПДВ 1111,25 грн. та
на суму 62101,20 грн., в т.ч. ПДВ 10350,00 грн.,
про що свідчать податкові та видаткові
накладні. Проте, документи, що
підтверджують транспортування товару
від ТОВ «Хард Стар ЛТД», Позивачем як
під час проведення перевірки, так і в
ході розгляду справи надані не були.

Як зазначається в акті перевірки, ТОВ
«Хард Стар ЛТД»не знаходиться за
юридичною адресою. Основним видом
діяльності є оптова торгівля зерном,
насінням та кормами для тварин.

Враховуючи зазначене, підтвердити факт
отримання Позивачем від зазначених
постачальників товарно-матеріальних
цінностей, робіт (послуг) та
використання їх в господарській
діяльності неможливо.

Отже, ТОВ «Альянс»за перевіряємий
період неправомірно завищено
податковий кредит на 134391,00 грн.

Позивачем за травень 2009 року занижено
суму податкового кредиту по операціям
з контрагентом ТОВ «Енергопром»на суму
13291,82 грн.

Перевіркою встановлено, що ТОВ
«Альянс»отримало послуги від ТОВ
«Енергопром»відповідно до акту
виконаних робіт № 1 від 28.05.09 за
виконані роботи по організації
виробничого процесу та забезпечення
технічною документацією на загальну
суму 79751,00 грн. в тому числі сума ПДВ
-13291,83 грн. та отримана податкова
накладна № 969 від 29.05.2009 р., згідно якої
виконані роботи по організації
виробничого процесу на суму без ПДВ
-66459,17 грн. сума ПДВ 13291,83 грн.

Отже Позивачем занижено податок на
додану вартість на 121099,00 грн.

В п.п.17.1.3. п.17.1 ст.17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими
фондами»зазначено, що у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті
«б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
цього Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

Згідно п.п.17.1.3 п. 17.1 ст.17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»за
заниження податкового зобов`язання по
податку на додану вартість необхідно
застосувати штрафні (фінансові)
санкції в сумі 60549,50 грн.

Враховуючи зазначене, Відповідачем
правомірно винесено Позивачу наступні
податкові повідомлення-рішення (з
урахуванням рішень, прийнятих за
результатами розгляду первинної та
повторних скарг):

- від 21.01.10 № /0 (від 08.04.10 № /1,
від 12.07.10 №/2, від 23.09.10 № /3) по
податку на додану вартість на загальну
суму 155143,50 грн., у тому числі основний
платіж - 103429,00 грн. та штрафні санкції
-51714,50 грн.;

- від 12.07.10 № 1/2 (від 21.10.10 № 1/0,
від 21.10.2010 р. № 1/3) по податку на
додану вартість на загальну суму 26505,00
грн., у тому числі основний платіж - 17670,00
грн. та штрафні санкції -8835,00 грн.

Щодо нарахування штрафних санкцій з
орендної плати за землю.

Згідно статті 2 Закону України від
03.07.1992 № 2535-ХІІ «Про плату за землю»зі
змінами та доповненнями використання
землі в Україні є платним. Плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом.

Відповідно ст.5 Закону України «Про
плату за землю»об'єктом плати за землю
є земельна ділянка, а також земельна
частка (пай), яка перебуває у власності
або користуванні, у тому числі на
умовах оренди.

Відповідно ст.13 Закону України «Про
плату за землю»підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Статтею 14 Закону України «Про плату за
землю»передбачено, що платники
самостійно обчислюють суму орендної
плати щороку станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.

Згідно ст.15 Закону України «Про плату
за землю»власники землі та
землекористувачі сплачують земельний
податок, а також орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права власності або права користування
земельною ділянкою.

Відповідно до ст.6 Закону України від
06.10.98 № 161-XIV «Про оренду землі»орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Господарським кодексом України, цим та
іншими законами України і договором
оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст.13 Закону
України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
плату за землю»платники несуть
відповідальність передбачену
Земельним кодексом України та законами
України.

ТОВ «Альянс»у своїй діяльності
використовує земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які знаходяться на територіях
Костянтинівської селищної ради та м.
Южноукраїнськ Миколаївської області.

При цьому було встановлено, що Позивач
не подав до Арбузинського відділення
Южноукраїнської ОДПІ податкову
декларацію з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності на 2009 рік
розміром 0,5149 га, які знаходяться під
забудовами на території
Костянтинівської селищної ради, згідно
договору оренди землі від 15.08.2006, який
зареєстрований у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі від 17.08.2006 за № 400 укладеним
між Арбузинською районною державною
адміністрацією Миколаївської області
та Позивачем.

Відповідно до договору розмір орендної
плати за користування землею під
забудовами складає -по 3992,31 грн. за 1 га.
сума орендної плати за користування
земельної ділянки під забудовами в 2009
р. становить -2055,64 грн. (3992,31 грн. *0,5149 га. =
2055,64 грн.) Щомісячний платіж -170,30 грн.
(2055,64 грн. : 12 міс.=170,30 грн.).

Враховуючи зазначене ТОВ
«Альянс»занижено орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності, які знаходяться
під забудовами на території
Костянтинівської селищної ради за
перевіряємий період на 1027,80 грн. (170,30
грн. х 6 міс.= 1027,80 грн.).

Відповідно п.п.17.1.1. п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та держаними цільовими
фондами»платник податків, що не подає
податкову декларацію у строки,
визначені законодавством, сплачує
штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за кожне таке неподання або її
затримку.

Згідно п.п.17.1.2. п.17.1 ст.17 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
держаними цільовими фондами»у разі
коли контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового зобов'язання
платника податків за підставами,
викладеними у підпункті «а»підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону,
додатково до штрафу, встановленого
підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник
податків сплачує штраф у розмірі
десяти відсотків суми податкового
зобов'язання за кожний повний або
неповний місяць затримки податкової
декларації, але не більше п'ятдесяти
відсотків від суми нарахованого
податкового зобов'язання та не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно п.п.6.1.2 п.6 Інструкції про
порядок застосування штрафних
(фінансових) санкцій органами
державної податкової служби,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.03.01 № 110 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 23.03.01 за №
268/5459 (далі -Наказ №110) 6.1.2, якщо платник
податків не подає у встановлені
терміни податкову декларацію і
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового зобов'язання
платника податків, у тому числі за
даними документальних перевірок, то
додатково за кожний звітний податковий
період, в якому виникає податкове
зобов'язання, до штрафу, установленого
підпунктом 6.1.1 цього пункту, платник
податків сплачує штраф у розмірі
десяти відсотків суми податкового
зобов'язання за кожний повний або
неповний місяць затримки податкової
декларації, але не більше п'ятдесяти
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання та не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку щодо правомірності
визначення штрафних (фінансових)
санкцій згідно п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та держаними цільовими
фондами»в сумі 170,00 грн.; згідно п.п.17.1.2
п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та держаними
цільовими фондами»в сумі 1020,00 грн. (170*6)
та винесено наступні податкові
повідомлення-рішення (з урахуванням
рішень, прийнятих за результатами
розгляду первинної та повторних скарг):

- від 21.01.10 № /0 (від 08.04.10 № /1,
від 12.07.10 №/2, від 23.09.10 № /3) на
загальну суму застосованих штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 170,00 грн.;

- від 21.01.10 № /0 (від 08.04.10 № /1,
від 12.07.10 №/2, від 23.09.10 № /3) на
загальну суму 2 047,80, у т.ч.: основний
платіж -1 027,80 грн. та штрафні санкції -1
020,00 грн.

Щодо визначення податкових зобов'язань
з податку з доходів фізичних осіб.

Згідно податкових повідомлень-рішень
від 21.01.2010 р. № /0, від 08.04.2010 р. №
/1, від 12.04.2010 р. № /2, від 23.09.2010
р. № /3 Позивачу визначено суму
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 1440,90 грн., у
тому числі за основним платежем 480,30
грн. та за штрафними санкціями 960,60 грн.

Відповідно до п.1.15 ст. 1 Закону України
«Про податок з доходів фізичних
осіб»податковий агент - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Згідно п.п.8.1.1. п.8.1 ст. 8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно п.7.1. ст.7 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»ставка
податку становить 15 відсотків від
об'єкта оподаткування.

Згідно з п.17.2 ст.17 Закону України «Про
податок з доходів фізичних
осіб»особою, відповідальною за
нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
інших доходів, є податковий агент для
оподатковуваних доходів з джерелом їх
походження з України. Податковий агент
це юридична особа, яка зобов'язана
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок до бюджету від імені та за
рахунок платника податку, податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення цього Закону (п.1.15 ст.1
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб»).

Відповідно п.п.а) п.19.2. ст.9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб»особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

В п.п.20.3.2. п.20.3 ст.20 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб»у разі
коли податковий агент до або під час
виплати доходу на користь платника
податку не здійснює нарахування,
утримання або сплату (перерахування)
цього податку, відповідальність за
погашення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу, що
виникає внаслідок таких дій,
покладається на такого податкового
агента. При цьому платник податку -
отримувач таких доходів звільняється
від обов'язків погашення такої суми
податкових зобов'язань або податкового
боргу.

В п.п.17.1.9. п.17.1 ст.17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими
фондами»зазначено, що у разі коли
платник податків здійснює продаж
(відчуження) товарів (продукції) або
здійснює грошові виплати без
попереднього нарахування та сплати
податку, збору (обов'язкового платежу),
якщо відповідно до законодавства таке
нарахування та сплата є обов'язковою
передумовою такого продажу
(відчуження) або виплати, такий платник
податків сплачує штраф у подвійному
розмірі від суми зобов'язання з такого
податку, збору (обов'язкового платежу).
Сплата зазначеного штрафу не звільняє
платника податків від
адміністративної або кримінальної
відповідальності та/або конфіскації
таких товарів (продукції) або коштів
відповідно до закону.

В ході перевірки встановлено, що згідно
платіжного доручення від 07.08.2007 № 013
фізичній особі здійснено виплату в
сумі 3202,00 грн. без утримання податку з
доходів фізичних осіб.

Враховуючи зазначене, Відповідачем
правомірно визначено Позивачу податок
з доходів фізичних осіб за серпень 2007 р.
в сумі 480,30 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 960,60 грн. та
винесено наступні податкові
повідомлення-рішення (з урахуванням
рішень, прийнятих за результатами
розгляду первинної та повторних скарг)
від 21.01.10 № /0 (від 08.04.10 № /1,
від 12.07.10 №/2, від 23.09.10 № /3) на
загальну суму 1 440,90 грн., у т.ч.: основний
платіж -480,30 грн. та штрафні санкції -960,60
грн.

За таких обставин, суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими і таким, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позову відмовити.

Відповідно до п.1 ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
І.А.
Устинов

Постанова оформлена

у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України

та підписана суддею 05.09.2011 року.

Суддя
І.А.
Устинов