Справа № 807/3791/13-а
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 рокум. Ужгород№ 807/3791/13-а

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі судового засідання -
Химинець В.В.,

за участю:

позивача: Фізична особа - підприємиць
ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2
(довіреність від 23.10.2013 року а.с. 6),

відповідача: Державна податкова
інспекція в Іршавському районі
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області - представник
Ліуш Богдан Богданович (довіреність
від 06 серпня 2013 року а.с. 26),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 12 грудня 2013 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 16
грудня 2013 року.

Позивач - Фізична особа - підприємиць
ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем 03.07.2013 року було проведено
камеральну перевірку нарахування та
сплати земельного податку позивачу -
Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1. В
ході проведення перевірки було
складено Акт № 565/1750/НОМЕР_1 від 03.07.2013
року в якому встановлено порушення
вимог пункту 287.1 ст. 278 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
із змінами та доповненнями, Закону
України "Про плату за землю" від 03.07.1992
року № 2535-XII, а саме, що позивач не
сплачувала земельний податок за 3-4 кв.
2010 року, 2011 року, 2012 року та 1 кв. 2013 року.
Відповідно до даного акту 23.09.2013 року
Державною податковою інспекцією в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області прийняте податкове
повідомлення-рішення № форми "Ф"
від 23.09.2013 року щодо визначення
земельного податку з фізичних осіб в
розмірі 71050,47 грн. Відповідач при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення рішення порушив п. 286.5 ст.
286 ПК.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала повністю з
мотивів наведених в позовній заяві та
просила суд позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог з мотивів наведених в своїх
запереченнях, а саме відповідно до
державного акту від 12.09.2008 (на право
власності на земельну ділянку) на
підставі договору купівлі-продажу від
04.06.2008 року реєстр № 2303 серія ВКЕ 808144 -
ВКЕ 808145 ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 2,0810 га, яка розташована
у АДРЕСА_1. Цільове призначення
(використання) земельної ділянки - для
промисловості. Згідно з рішеннями
Іршавської міської ради VI сесії VI
скликання від 04.03.2011 року № 125, XVI
позачергової сесії VI скликання від
16.02.2012 року № 482, XXIV сесії VI скликання
від 31.01.2013 року № 814 встановлено ставки
земельного податку за земельні
ділянки, грошову оцінку яких не
проведено в розмірі: 2011 рік - 1,44 грн. за І
кв. м. 2012 рік - 1,56 грн. за 1 кв. м. 2013 рік - 1,68
грн. за І кв. м. Згідно ст. 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Згідно п. 287.1
ст. 287 Податкового кодексу України
власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою. Актом
перевірки встановлено несплату
земельного податку за 3-4 кв. 2010 року, 2011
року, 2012 року та І кв. 2013 р., у зв'язку з
чим, та на підставі ст. 18 Закону України
"Про плату за землю" ДПІ в Іршавському
районі Закарпатської області
визначила фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 до сплати 86 156,82 грн. земельного
податку з фізичних осіб, в т.ч. 15 106,35 грн.
- за період з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, 29
966,40 грн. - за 2011 рік, 32 463,60 грн. - за 2012
рік, 8 620,47 грн. - за період з 01.01.2013 року
по 31.03.2013 року. З урахуванням рішення
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області від 16.09.2013 року №
152/Г/10-247 інспекцією прийнято податкове
повідомлення - рішення від 23.09.2013 року №
про визначення суми податкового
зобов'язання за платежем "Земельний
податок з фізичних осіб" на загальну
суму 71050,47 грн. Враховуючи зазначене
відповідач просить суд відмовити
позивачу в задоволені вищезазначеного
податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до
спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрована 01.04.2013 року за місцем
проживання: АДРЕСА_2, за видами
діяльності - лісопильне та стругальне
виробництво (а.с. 14).

Згідно до Свідоцтва Серії НОМЕР_2
платника єдиного податку позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01.04.2013 року.

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки ОСОБА_1 придбала у
Іршавської міської ради земельну
ділянку площею 2.081 га, яка розташована
за адресою АДРЕСА_1, що посвідчується
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 454717 ( а.с.8).
Цільове призначення земельної ділянки
- для промисловості.

Державною податковою інспекцією в
Іршавському районі Закарпатської
області 03.07.2013 року проведено
камеральну перевірку нарахування та
сплати земельного податку ФОП ОСОБА_1 В
ході проведення перевірки було
складено Акт № 565/1750/НОМЕР_1 від 03.07.2013
року в якому встановлено порушення
вимог пункту 287.1 ст. 278 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
із змінами та доповненнями, Закону
України "Про плату за землю" від 03.07.1992
року № 2535-XII, а саме, що позивач не
сплачувала земельний податок за 3-4 кв.
2010 року, 2011 року, 2012 року та 1 кв. 2013 року,
чим порушено вимоги п. 187.1 ст. 287
Податкового кодексу України, Закону
України "Про плату за землю" від 03.07.1992
року. За даним актом ДПІ в Іршавському
районі 15 липня 2013 року було винесено
податкове повідомлення -рішення №
, яке ОСОБА_1 18.07.2013 року оскаржила
до ГУ Міндоходів у Закарпатській
області. За результатами оскарження
рішенням ГУ Міндоходів у Закарпатській
області від 16 вересня 2013 року частково
скасовано податкове
повідомлення-рішення державної
податкової інспекції в Іршавському
районі від 15 липня 2013 року № в
частині 15106, 35 грн. земельного податку
за 2010 рік. ДПІ в Іршавському районі
зобовязано прийняти та направити
(вручити) фізичній особі ОСОБА_1
податкове повідомлення-рішення (форми
"Ф") про визначення до оплати 71050, 47 грн
земельного податку, в т.ч. 29966 40 грн - за
2011 рік, 32463,60 грн - за 2012 рік, 8620, 47 - за
січень-березень 2013 року.

Відповідно до рішення ГУ Міндоходів у
Закарпатській області 23.09.2013 року
Державною податковою інспекцією в
Іршавському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області прийняте податкове
повідомлення-рішення № форми "Ф"
від 23.09.2013 року щодо визначення
земельного податку з фізичних осіб в
розмірі 71050,47 грн. (а.с. 7).

Дане податкове повідомлення-рішення
одержано ФОП ОСОБА_1 поштою 26.09.2013 року
рекомендованим листом.

Податковим повідомленням - рішенням
(форми "Ф") від 23.09.2013 року ( а.с.7) гр.
ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_2, визначено
суму податкового зобов'язання за
платежем "Земельний податок з фізичних
осіб" в розмірі 71050, 47 грн на підставі
п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України.

Не погодившись з вказаним
повідомленням ФОП ОСОБА_1 оскаржила
його в адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, однак рішенням
від 14.10.2013 року повідомлено заявницю
про залишення скарги без розгляду
внаслідок її повторності.

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню суд
виходить із наступного.

Судом встановлено, що спірне
податкове повідомлення-рішення
прийнято відповідачем на підставі акту
камеральної перевірки.

Як слідує із акту камеральної
перевірки та було встановлено в
судовому засіданні, що підставою
перевірки були дані Державного
Земельного Кадастру: державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ № 454717 від 12.09.2008 року та лист
міського голови від 18 червня 2013 року №
02-25/630.

Статтею 75 Податкового кодексу
України встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.

Відповідно до пункту 75.1.1 вказаної
статті камеральною вважається
перевірка, яка проводиться у
приміщенні органу державної
податкової служби виключно на підставі
даних, зазначених у податкових
деклараціях (розрахунках) платника
податків.

Згідно статті 76 Податкового
кодексу України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби без
будь-якого спеціального рішення
керівника такого органу або
направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком. Згода платника податків на
перевірку та його присутність під час
проведення камеральної перевірки не
обов'язкова. Порядок оформлення
результатів камеральної перевірки
здійснюється відповідно до вимог
статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 75.1.2 статті 75 Податкового
кодексу України визначено, що
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Аналізуючи вище наведені норми,
суд приходить до висновку, що метою
проведення камеральної перевірки є
встановлення несвоєчасного подання
податкової звітності та допущення
арифметичних (методологічних) помилок
допущених під час заповнення
податкової звітності.

Разом з тим, метою проведення
документальної перевірки є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати податків та
зборів передбачених Податковим
кодексом України, а також дотримання
валютного та іншого законодавства, яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Отже, висновки акту камеральної
перевірки зроблені відповідачем з
перевищенням наданих повноважень.

Згідно п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу
України, нарахування фізичним особам
сум земельного податку проводиться
органами державної податкової служби,
які видають платникові до 01 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
Кодексу.

Виходячи із предмету позову, в силу
норм ст. 286.5 ст. 286 ПК України,
податковий орган повинен був провести
фізичній особі розрахунки суми такого
земельного податку та видати ОСОБА_1, як
фізичній особі, відповідно до 01 липня
2011 року, 01 липня 2012 року, до 01 липня 2013
року податкові повідомлення-рішення
за формою, встановленому ст.58 ПК
України. Тобто, законодавець чітко
визначив строк та порядок винесення
податкових повідомлень-рішень
контролюючим органом за певною формою,
щодо фізичних осіб.

Доводи позивача в тій частині, що
суб'єкт малого підприємництва, який
сплачує єдиний податок, не є платником
плати (податку) за землю ( ст. 6 Указу
Президента "Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" від
03.07.1998 року) не приймаються судом, так як
відповідачем винесено податкове
повідомлення рішення відносно
фізичної особи та до часу, відколи
ОСОБА_1, була зареєстрована платником
єдиного податку ( свідоцтво платника
єдиного податку від 03.04.2013 року, а.с. 10).
Згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб-
підприємців ОСОБА_1 зареєстрована
приватним підприємцем з 01.04.2013 року (
а.с. 14-15).

Одночасно, суд зазначає, що до спірних
правовідносин, не підлягає
застосуванню Закон України від 03.07.1992
року "Про плату за землю", який втратив
чинність з 01 січня 2011 року, згідно
Прикінцевих положень Розділу ХІХ
Податкового кодексу України, на які
посилався у своїх запереченнях
відповідач.

За ст. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу
України , власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою. Згідно ст. 287.2 ст. 287
ПК облік фізичних осіб -платників
податку і нарахування відповідних сум
проводиться щороку до 01 травня.

У відповідності до ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, обов'язок щодо
доказування правомірності спірного
податкового повідомлення-рішення
покладено на відповідача у справі. В
даному випадку відповідач не довів
правомірність прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення.

Суд перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані докази, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в Іршавському
районі Головного управління
Міндоходів у Закарпатській оабласті
про визнання протиправними та
скасування податкового повідомлення -
рішення - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
"Ф" № від 23.09.2013 року про
визначення розміру податкового
зобов'язання за платежем Земельний
податок з фізичних осіб в розмірі 71050, 47
(сімдесят одна тисяча п'ятдесят
гривень, 47 коп.) грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача кошти, сплачені
ОСОБА_1, як судовий збір в загальному
розмірі 68,82 гривень (шістдесят вісім
гривень, 82 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяТ.В. Скраль