Справа № 802/2517/13-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 р.
м. Вінниця

Справа № 802/2517/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання:
Чабан Вікторії Вікторівни,

представника позивача:
Бегара М.П.,

представника відповідача:
Король А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекреаційний
комплекс "Паламаренково" до
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг про
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю "Рекреаційний
комплекс "Паламаренково" (далі - ТОВ "РК
"Паламаренково", позивач) з
адміністративним позовом до
Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг (далі -
БУВР річки Південний Буг, відповідач)
про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач листом від 20.09.2012 року
відмовив ТОВ "РК "Паламаренково" в
погодженні договору оренди водного
об'єкту, посилаючись на Тимчасовий
порядок надання в користування водних
об'єктів (ставків) з земельними
ділянками водного фонду на території
Вінницької області, затверджений
рішенням Вінницької обласної ради № 473
від 16.01.2008 року (далі - Тимчасовий
порядок), а саме, на відсутність у
позивача водогосподарського паспорту
водного об'єкту. Не погоджуючись з
даним рішенням, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просить зобов'язати відповідача
розглянути заяву ТОВ "РК
"Паламаренково" щодо погодження
договору оренди водного об'єкту з
урахуванням висновків, викладених у
рішенні Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та,
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві та пояснення надані в
судовому засіданні, просив
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, надавши суду
письмові заперечення (а.с. 53 - 56), в яких
вказала, що відмовляючи в погодження
договору оренди водного об'єкту, БУВР
річки Південний Буг діяло у межах
повноважень та у спосіб, передбачений
нормами чинного законодавства. В
судовому засіданні представник
відповідача додатково пояснила, що їй
відомо про висновки, викладені в
постанові Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.04.2013 року,
яка набрала законної сили, проте на
теперішній час, в зв'язку з внесенням
Законом України від 16 жовтня 2012 року №
5456 - VI змін до ст. 51 Водного кодексу
України, Басейнове управління водних
ресурсів річки Південний Буг не має
законодавчо визначених повноважень на
погодження зазначеного договору
оренди водного об'єкту, оскільки ці
повноваження з 18.11.2012 року передано
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
розвитку водного господарства.
Враховуючи викладене, представник
відповідача просила відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"РК "Паламаренково" листом №б/н від
17.07.2012 року та листом №10 від 21.08.2012 року
звернулось до відповідача з заявами
щодо погодження договору оренди
водного об'єкту, розташованого на
території Івчанської сільської ради
Літинського району, загальною площею
водного дзеркала 6,2580 га, та направлення
фахівця для обстеження даного водного
об'єкту.

20 вересня 2012 року відповідачем листом
за №08/1627 надано відповідь на заяву ТОВ
"Рекреаційний комплекс "Паламаренково",
в якій зазначено, що БУВР річки
Південний Буг залишає договір оренди
водних об`єктів без розгляду, в зв'язку
з недоліками, викладеними в даному
листі, в тому числі в зв"язку з
відсутністю паспорту водного об"єкту
(а.с. 15).

Не погоджуючись з рішенням відповідача
ТОВ "РК "Паламаренково" 13.11.2012 року
листом №11-КО-7143-4 звернулось до
Вінницької обласної державної
адміністрації із заявою на
неправомірні дії посадових осіб БУВР
річки Південний Буг.

13.12.2012 року Державна інспекція
сільського господарства у Вінницькій
області листом № 3008 повідомила, що
водні об'єкти місцевого значення на
території Вінницької обласної ради
відсутні, а тому БУВР річки Південний
Буг в даному випадку безпідставно,
керуючись Тимчасовим порядком, вимагає
виготовлення паспорту водного об'єкту
(а.с. 13).

В подальшому позивач звернувся до
прокуратури Вінницької області з
заявою про корупційні дії посадових
осіб БУВР річки Південний Буг.

Прокуратурою Вінницької області, на
підставі постанови першого заступника
прокурора Вінницької області від 11.12.2012
року, проведено перевірку додержання
вимог Водного кодексу України
службовими особами БУВР річки
Південний Буг при погодженні договорів
оренди водних об"єктів та з інших
питань.

За наслідками проведеної перевірки
04.01.2013 року прокуратурою Вінницької
області внесено подання до БУВР річки
Південний Буг про усунення порушень
вимог закону, яке відхилено
відповідачем.

За вказаних обставин прокуратура
Вінницької області звернулась до суду
з адміністративним позовом про
визнання протиправними дій посадових
осіб Басейнового управління водних
ресурсів річки Південний Буг.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року, яка набрала законної сили 25
вересня 2013 року, адміністративний
позов задоволено частково, визнано
протиправними дії Басейнового
управління водних ресурсів річки
Південний Буг щодо застосування
Тимчасового порядку надання в
користування водних об'єктів (ставків)
із земельними ділянками водного фонду
на території Вінницької області,
затвердженого рішенням Вінницької
обласної ради №473 від 16.01.2008 року, при
погодженні договорів оренди водних
об`єктів загальнодержавного значення,
в задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Посилаючись на обставини, встановлені
у вищезазначеному судовому рішенні,
ТОВ "РК "Паламаренково" звернулось до
суду з даним адміністративним позовом.

Встановивши фактичні обставини справи,
проаналізувавши надані сторонами
докази в співвідношенні з нормами
чинного законодавства, що регулюють
спірні правовідносини, суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову виходячи з
наступного.

Відповідно до преамбули Водного
кодексу України від 6 червня 1995 року N
213/95-ВР (далі - Кодекс), Водний кодекс, в
комплексі з заходами організаційного,
правового, економічного і виховного
впливу, сприятиме формуванню
водно-екологічного правопорядку і
забезпеченню екологічної безпеки
населення України, а також більш
ефективному, науково обґрунтованому
використанню вод та їх охороні від
забруднення, засмічення та вичерпання.

В статті 5 Кодексу наведено визначення
водних об`єктів загальнодержавного та
місцевого значення. Так, до водних
об'єктів загальнодержавного значення
належать:

1) внутрішні морські води та
територіальне море;

2) підземні води, які є джерелом
централізованого водопостачання;

3) поверхневі води (озера, водосховища,
річки, канали), що знаходяться і
використовуються на території більш як
однієї області, а також їх притоки всіх
порядків;

4) водні об'єкти в межах територій
природно-заповідного фонду
загальнодержавного значення, а також
віднесені до категорії лікувальних.

До водних об'єктів місцевого значення
належать:

1) поверхневі води, що знаходяться і
використовуються в межах однієї
області і які не віднесені до водних
об'єктів загальнодержавного значення;

2) підземні води, які не можуть бути
джерелом централізованого
водопостачання.

Тобто основною ознакою приналежності
водних об'єктів до об'єктів місцевого
значення є їх знаходження та
використання в межах однієї області та
не віднесення останніх до водних
об'єктів загальнодержавного значення.

Наказом Державного комітету України по
водному господарству від 03.06.1997 року
№41, зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 06 січня 1998 року за
№2/2442, затверджено Перелік річок та
водойм, що віднесені до водних об'єктів
місцевого значення. Як слідує із даного
переліку, водні об'єкти місцевого
значення на території Вінницької
області відсутні.

Главою 10 розділу 3 Водного кодексу
України визначені види і порядок
водокористування.

Порядок користування водними об'єктами
визначено статтею 51 Кодексу,
відповідно до частини 3 якої ( в
редакції, чинній з 18.11.2012 року по 26.07.2013
року ) встановлено, що орендодавцями
водних об'єктів (їх частин) місцевого
значення є Рада міністрів Автономної
Республіки Крим і обласні ради, а
згідно частини 5 ( в редакції, чинній з
18.11.2012 по 26.07.2013 року ) - орендодавцями
водних об'єктів загальнодержавного
значення є Кабінет Міністрів України
та місцеві державні адміністрації.

Відповідно до частини 6 зазначеної вище
статті ( в редакції, чинній з 18.11.2012 по
26.07.2013 року ), розподіл повноважень щодо
передачі водних об'єктів
загальнодержавного значення
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до цього Кодексу та
інших законів України.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Водного кодексу
України ( в редакції від 19.01.2012 року, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин та до 17.11.2012 року включно
), визначено, що право водокористування
на умовах оренди оформляється
договором, погодженим з державними
органами охорони навколишнього
природного середовища та водного
господарства.

Проте, Законом України № 5456-VI від 16
жовтня 2012 року було внесено зміни до
деяких законодавчих актів України щодо
оптимізації повноважень органів
виконавчої влади у сфері екології та
природних ресурсів, у тому числі на
місцевому рівні, зокрема і до ч. 7 ст. 51
Водного кодексу України, а саме: слова
"державними органами охорони
навколишнього природного середовища
та водного господарства" замінено
словами "центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері розвитку водного
господарства, обласними, Київською,
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з
питань охорони навколишнього
природного середовища. У разі
укладення договору обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим
такий договір погоджується
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, а договір, укладений
органом виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища, -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим. Договори, що укладаються
Кабінетом Міністрів України, не
потребують погоджень з іншими
органами".

Таким чином, на час звернення позивача
з даним адміністративним позовом до
суду (27.05.2013 року) діяла стаття 51 Водного
кодексу України ( в редакції від 05.01.2013
року, зі змінами від 16 жовтня 2012 року ),
відповідно до норм якого БУВР річки
Південний Буг не наділено
повноваженнями щодо погодження
договору оренди водного об'єкту. Не
наділений такими повноваженнями
відповідач і відповідно до норм ст. 51
Водного кодексу України в редакції від
27.07.2013 року, яка є чинною на момент
розгляду справи в суді.

Крім того, суд зауважує, що в позовній
заяві позивач самостійно зазначає про
відсутність у відповідача повноважень
для виконання вищезазначеної заяви ТОВ
"РК "Паламаренково" та погодження
договору оренди водного об'єкту,
посилаючись при цьому на зміни до
Водного кодексу України, внесені
Законом України № 5456-VI від 16 жовтня 2012
року ( а.с. 6 ).

Судом приймається до уваги рішення
Вінницького окружного
адміністративного суду у справі №
802/872/13-а за позовом першого заступника
прокурора Вінницької області до БУВР
річки Південний Буг про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, яким визнано
протиправними дії Басейнового
управління водних ресурсів річки
Південний Буг щодо застосування
Тимчасового порядку надання в
користування водних об'єктів (ставків)
із земельними ділянками водного фонду
на території Вінницької області,
затвердженого рішенням Вінницької
обласної ради №473 від 16.01.2008 року, при
погодженні договорів оренди водних
об`єктів загальнодержавного значення.
Зазначене рішення суду, відповідно до
ухвали Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 року,
набрало законної сили.

Однак, з огляду на те, що на час
звернення позивача до суду та розгляду
справи в суді, у відповідача - БУВР
річки Південний Буг відсутні
повноваження для виконання дій, про
зобов'язання вчинити які позивач
просить в даному позові, а саме
повноваження щодо погодження договору
оренди водного об'єкту, розташованого
на території Івчанської сільської ради
Літинського району, суд приходить до
висновку, що така вимога позивача,
звернута до відповідача - Басейнового
управління водних ресурсів річки
Південний Буг є необґрунтованою та
безпідставною.

Судом встановлено, і самим позивачем
зазначається в позовній заяві, що
повноваження щодо погодження
договорів оренди водних об"єктів
загальнодержавного значення ще з 18.11.2012
року законодавцем ( Закон України №
5456-VI від 16.10.2012 року ) передано
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
розвитку водного господарства, до
якого Басейнове управління водних
ресурсів річки Південний Буг не
належить.

Згідно вимог ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряючи, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано , тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративному судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд,
відповідно до ст.86 КАС України, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
під час розгляду адміністративної
справи, вимоги позивача безпідставно
звернуто до відповідача, який не
наділений повноваженнями на вчинення
відповідних дій, а тому суд вважає, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити.

Визначаючись щодо розподілу судових
витрат, суд керується частиною 2 статті
94 КАС України, відповідно до якої, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз. Разом з тим, суд
зазначає про відсутність понесених
відповідачем витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Заброцька Людмила
Олександрівна