Справа № 145/2287/13-а
Суддя: Мазурчак А. Г.
Дата ухвалення: 2013-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/2287/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

18.11.2013 року Тиврівський
районний суд Вінницької області

Суддя Мазурчак А.Г., розглянувши у
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Тиврівському районі
Вінницької області про визнання
неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області та зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Тиврівському районі Вінницької
області провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тиврівському районі Вінницької
області, в якому просить
визнати неправомірними рішення
відповідача про відмову йому в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці та зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницькій
області провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці з 24.09.2013
року до наступної зміни розміру
суддівської винагороди.

Ухвалою Тиврівського районного суду
від 04.11.2013 р. відкрито скорочене
провадження .

Управлінням Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі надано
заперечення, в якому просить відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1, мотивуючи
тим, що в рішенні Конституційного суду
України від 03.06.2013 року не зазначено про
право на перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення повністю, виходячи з
наступного.

З 02.03.1977 року до 16.01.2003 року позивач
працював на посаді судді Тиврівського
районного суду.

Постановою Верховної ради України від
16.01.2003 року його було звільнено з посади
і призначено довічне грошове утримання
у розмірі 90% заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

В зв'язку із зміною розміру суддівської
винагороди 24.09.2013 року позивач письмово
звернувся до управління Пенсійного
фонду України у Тиврівському районі
Вінницької області про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання на підставі Конституції
України, Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» та
роз'яснень Конституційного Суду
України, викладених в його рішеннях від
14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 та від 03
червня 2013 року № З-рп/2013.

Однак йому було відмовлено в
перерахунку з посиланням на те, що в
рішенні Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року № З-рп/2013 не
зазначено про право на перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.

Проте згідно частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Відповідно до частини 4 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», у разі зміни розміру грошового
утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання. За
нормами частини п'ятої цієї статті
довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Разом з тим, стаття 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів»,
регулюючи порядок здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України, не
містить підстав, що забороняють
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
судів загальної юрисдикції,
господарських судів, спеціалізованих
судів тощо.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті другої, абзацу другого пункту 2
розділу другого «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» права щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) було встановлено, що частина
третя статті 138 Закону України №2453 до
внесених Законом №3668 змін передбачала:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання». Таким чином, визначений
Законом 2453 порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом 3668.
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Залишивши незмінним
зміст права на щомісячне довічне
грошове утримання суддів, Закон №3668
звузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Отже, частина
третя статті 138 Закону України №2453 не
узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України. Цим
же рішенням Конституційного Суду
України встановлено порядок його
виконання, а саме підлягають
застосуванню частини перша, друга
статті 138 Закону №2453 у редакції Закону
№3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина третя
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
України №3668, яка суперечить
Конституції України не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону України № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом №3668 а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Перше, друге, трете речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону №2453 в редакції до змін, внесених
Законом № 3668, а саме: „Пенсія або
щомісячне довічне грошове утримання
судді виплачується незалежно від
заробітку (прибутку), одержуваного
суддею після виходу у відставку", та
четверте речення частини п'ятої статті
138 Закону №2453 зі змінами, внесеними
Законом №3668, а саме: „Довічне грошове
утримання суддям виплачується
органами Пенсійного фонду України за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Дія статті 2 Закону № 3668 не
поширюється на Закон №2453. Дія абзацу
другого пункту 2 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону №3668 не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання),оскільки
суперечить вимогам ст.126 Конституції
України.

Виходячи з вищенаведених положень
закону, обчислення щомісячного
довічного утримання суддів у відставці
повинно здійснюватися у відсотковому
відношенні до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

В зв'язку з зазначеним та
вищевикладеним, відмова відповідача у
проведенні перерахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді
у відставці є неправомірною, а позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з норм статті 58 Конституції
України та висновків, викладених у
рішеннях Конституційного суду України
від 22 травня 2008 року і від 03 червня 2013 р
№3-рп-2013 випливає висновок, що
матеріальні та соціальні гарантії
судді у відставці, які були встановлені
на час виходу у відставку (тобто на 2005
рік) не можуть бути обмежені або
скасовані, а ні новим законом, а ні
внесенням змін до чинного Закону.
Оскільки на день виходу позивача у
відставку, умови призначення, виплати
та перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, були визначені
статтею 43 Закону України «Про статус
суддів» та Постановою Верховної Ради
України «Про порядок введення в дію
Закону України Про статус суддів»,
вимоги позивача про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді без обмеження
розміру грошового утримання, є
законними і обґрунтованими.
Пропорційність розміру має
визначатись пропорційності дії норми
права у часі.

З матеріалів справи вбачається, що
відносини публічної служби виникли
раніше, тобто до набрання чинності
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів» від 7 липня 2010 року зі
змінами, що набрали чинності з 1 жовтня
2011 року. Щомісячне довічне грошове
утримання позивачу призначено і
визначено на підставі чинного на той
період Закону України «Про статус
суддів», згідно якого йому надавалося
право на перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання у разі
підвищення заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Доводи відповідача щодо відсутності
нормативного документу, який би
встановлював механізм здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання суддів у
відставці, та як наслідок відсутності
підстав для проведення такого
перерахунку є безпідставним. Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів» встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Право на виплату щомісячного довічного
грошового утримання судді у розмірі
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді врегульовано
пунктом 8 Рішення Конституційного Суду
України від 3 червня 2013 року у справі №
1-2/2013, і виникає з 3 червня 2013 року.

Як зазначив Конституційний Суд України
у мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне
довічне грошове утримання судді є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного грошового
утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення.

Існуюча судова практика виходить
з того, що на період дії
неконституційних положень законів, які
визнаються неконституційними за
рішенням Конституційного суду України,
особи, права яких порушено
неконституційними законодавчими
актами, вважаються дійсними до моменту
їх скасування.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 8, 19, 22, 24, 41, 46, 126, 130 Конституції
України, ст.ст. 129, 138 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010
року, пп.3,4,5 Рішення Конституційного
Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року, ст.
ст. 5, 6, 71, 160, 161-163, 183-2, 256 Кодексу
Адміністративного Судочинства
України, суд, -

постановив:

Позов задоволити повністю.

Визнати неправомірними рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області про відмову ОСОБА_1 в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання як судді у
відставці.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Тиврівському районі
Вінницької області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання як судді у відставці у
розмірі 90% заробітної плати працюючого
судді з урахуванням надбавки за
вислугу років з 24.09.2013 р. з урахуванням
проведених виплат з подальшим
перерахунком при зміні розміру
заробітної плати працюючого судді на
відповідній посаді.

Постанову допустити до негайного
виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Тиврівський районний суд протягом
десяти діб з дня отримання копії
постанови .

Суддя: А. Г. Мазурчак