Справа № 712/15282/13-а
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/493/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року Соснівський
районний суд м.Черкаси в складі

головуючого - судді
Мельник І.О.

при секретарі –
Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Черкаси справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення. В
обґрунтування своїх вимог вказувала,
що постановою виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 151
від 25.10.2013 року на неї накладено
адміністративне стягнення - штраф у
розмірі 136 грн., що становить 8
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян через порушення порядку
використання коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності. Постанова була
оскаржена позивачкою 30.10.2013 року до
виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності. Рішенням
дирекції скаргу відхилено та
відмовлено у скасуванні постанови № 151
від 25.10.2013 року. Не погоджуючись з даною
постановою, позивачка змушена
звернутися до суду з даним позовом,
яким просить скасувати постанову № 151
від 25.10.2013 року та стягнути з Державного
бюджету України сплачений судовий
збір.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, пояснивши суду, що
підставою для винесення оскаржуваної
постанови є висновок про порушення п.
1.4.3. Порядку часткового фінансування
санаторіїв-профілакторіїв за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 16
від 25.02.2009 року. Одним з обов'язків
відповідача (замовник за цим договором)
за п. 4.2.2. Договору є «здійснення
часткового фінансування на
організацію лікування, харчування,
культобслуговування, проведення
медичних консультацій спеціалістами,
оплату праці та підвищення
кваліфікації медичних працівників,
оплату послуг та інших видатків
відповідно до Порядку № 16. Протягом
січня-лютого 2013 року фінансування з
боку було відсутнє. У телефонному
режимі головний лікар постійно просила
Фонд перерахувати кошти відповідно до
кошторису, також звертались до
відповідача письмово з
листами-проханням профінансувати
діяльність санаторію. Відповідно до п.
4.2.4. Договору відповідач мав надавати і
методичну допомогу санаторію з питань
часткового фінансування за рахунок
коштів Фонду. Ми неодноразово
зверталися за роз'ясненням, як діяти в
скрутній фінансовій ситуації щодо
сплати обов'язкових податків і зборів,
але Фонд, знаючи ситуацію, по суті
спрявши її створенню, жодних
методичних вказівок, де санаторію
узяти кошти на сплату податків і
єдиного збору у випадку відсутності
фінансування з боку Фонду не надав.
Плануючи свою діяльність, санаторій
розраховував на сумлінне виконання
обов'язків відповідачем, в першу чергу
щодо фінансування виплати заробітної
плати та обов'язкових нарахувань на
заробітну плату. Ці витрати були
закладені у кошторис, який Фонд
затвердив. Відсутність фінансування
протягом 2 місяців з боку відповідача
призвела до надзвичайної ситуації в
діяльності санаторію - відсутності
коштів на організацію лікування,
харчування, культобслуговування,
проведення медичних консультацій
спеціалістами, оплату праці та
підвищення кваліфікації медичних
працівників, оплату послуг та інших
видатків. Ця ситуація змусила
санаторій шукати можливості для
своєчасного перерахування
обов'язкових податків і зборів. Саме
крайня необхідність, потреба погасити
борги перед державним бюджетом,
пенсійним фондом та змусила санаторій
укласти договір про поворотну
фінансову допомогу з ПрАТ «Ринковий»
від 18.02.2013 року та договір про поворотну
фінансову допомогу з ФОП ОСОБА_2 від
18.02.2013 року. Користування запозиченими
коштами за укладеними договорами було
безоплатним, тому шкоди не було, дані
кошти були спрямовані саме на ті
витрати, які мали фінансуватись Фондом.
Враховуючи, що дії позивачки не
призвели до шкоди відповідачу -
витратна частина затвердженого
кошторису не була збільшена, вона
просила за таких обставин, просила
скасувати постанову № 151 від 25.10.2013
року, якою на неї накладено штраф у
розмірі 136 грн.

Представник відповідача – ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, просила у задоволенні позову
відмовити. Враховуючи той факт, що
ОСОБА_1 було допущено порушення порядку
використання коштів Фонду, а саме:
витрачено їх на цілі, які не
передбачені п. 1.4. Порядку № 16, тому
відповідно до ч. 1 ст. 165-5 КУпАП України
відповідачем правомірно притягнуто
позивачку до адміністративної
відповідальності та накладено штраф в
розмірі 8 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян. За таких обставин,
оскаржувана постанова № 151 від 25.10.2013
року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного штрафу у розмірі 136
грн. є правомірною та законною, тому
підстав для її скасування немає.

Заслухавши думку позивачки,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що на підставі акту
перевірки використання коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності на часткове
фінансування санаторію-профілакторію
«Едем» Черкаського національного
університету ім.. ОСОБА_4 № 238 винесено
постанову виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності № 151
від 25.10.2013 року, якою ОСОБА_1, головного
бухгалтера санаторію-профілакторію
«Едем», притягнуто до адміністративної
відповідальності відповідно до ч. 1 ст.
165-5 КУпАП України та накладено штраф в
розмірі 8 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

30.10.2013 року позивачка звернулася до
виконавчої дирекції Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності із скаргою до
постанови № 151 про накладення
адміністративного стягнення від 25.10.2013
року.

Рішенням виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
скаргу ОСОБА_1 відхилено, у скасування
постанови № 151 від 25.10.2013 року про
накладення адміністративного
відмовлено, оскільки було допущено
порушення порядку використання коштів
Фонду та витрачено їх на цілі, які не
передбачені п. 1.4. Порядку № 16.

Санаторій-профілакторій «Едем» є
відокремленим підрозділом Черкаського
національного університету імені
ОСОБА_4, який діє на підставі Положення,
затвердженого наказом ректора ЧНУ № 107
від 29.07.2009 року.

Стаття 48 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18.01.2001 року визначає, що за рахунок
коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, у межах
асигнувань, що визначаються щорічно
при затвердженні бюджету Фонду на
наступний фінансовий рік, здійснюється
часткове фінансування
санаторіїв-профілакторіїв
підприємств.

Взаємовідносини між
санаторієм-профілакторієм,
університетом і Фондом
регламентуються тристоронньою угодою -
Договір № 8 від 14 березня 20013 року на
часткове фінансування
санаторію-профілакторію за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
строком дії до 31.12.2013 року.

Одним з обов'язків відповідача
(замовник за цим договором) за п. 4.2.2.
Договору є здійснення часткового
фінансування на організацію лікування,
харчування, культобслуговування,
проведення медичних консультацій
спеціалістами, оплату праці та
підвищення кваліфікації медичних
працівників, оплату послуг та інших
видатків відповідно до Порядку № 16.

Витрати здійснювалися санаторієм в
межах кошторису витрат на часткове
фінансування санаторію-профілакторію
на 2013 року, складеного відповідно до
Порядку № 16 з дотриманням встановлених
правлінням Фонду норм витрат на
харчування і лікування, про що й
зазначено в Акті перевірки. Заявки на
фінансування санаторій подавав до
Фонду вчасно: заявка на фінансування на
січень 2013 р. подавалась 19.12.2012 року; на
лютий 2013 р. - подана 18 січня 2013 р. Проте
всупереч заявкам, затвердженому
кошторису фінансування за січень
місяць 2013 року надійшло лише 18 березня
2013 р. Цей факт підтвердив відповідач у
складеному ним же самим Акті перевірки.
Така затримка є порушенням п. 3.4.
Порядку №16 «Кошти Фонду згідно із
затвердженим кошторисом щомісяця
перераховуються на рахунок
санаторію-профілакторію виконавчою
дирекцією відділення* Фонду відповідно
до договору, укладеного із власником
санаторію-профілакторію». Протягом
січня-лютого 2013 року фінансування було
відсутнє.

Санаторій є платником єдиного внеску
відповідно до Закону України «Про збір
та облік Єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Відповідно до
п.п. 2,3 Обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
органами доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом, здійснюється
на підставі актів перевірки
правильності нарахування та сплати
єдиного внеску, звітності, що подається
платниками до органів доходів і зборів,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.
Платники повинні сплачувати єдиний
внесок у вигляді авансового платежу.
Закон не передбачає пільг з
нарахування та сплати єдиного внеску.
За несвоєчасну сплату соціального
внеску передбачена адміністративна,
фінансова, кримінальна
відповідальність.

Судом достеменно встановлено та
підтверджується відповідними
матеріалами по справі, що через крайню
необхідність, 18.02.2013 року між
санаторієм-профілакторієм «Едем» ЧНУ
та ПрАТ «Ринковий» укладено договір
про поворотну фінансову допомогу та
надано санаторію на безоплатній основі
6100 грн. Ідентичний договір було
укладено 18.02.2013 року з ФОП ОСОБА_2,
відповідно до якого санаторію надано
6000 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 165-5 КУпАП України
порушення посадовими особами
підприємств, установ, організацій,
фізичними особами, які використовують
найману працю, порядку використання
коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, несвоєчасне
або неповне їх повернення, несвоєчасне
подання або неподання встановленої
звітності, подання недостовірної
звітності щодо використання страхових
коштів - тягнуть за собою накладення
штрафу від восьми до п'ятнадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 18 КУпАП України не є
адміністративним правопорушенням дія,
яка хоч і передбачена цим Кодексом або
іншими законами, що встановлюють
відповідальність за адміністративні
правопорушення, але вчинена в стані
крайньої необхідності, тобто для
усунення небезпеки, яка загрожує
державному або громадському порядку,
власності, правам і свободам громадян,
установленому порядку управління, якщо
ця небезпека за даних обставин не могла
бути усунута іншими засобами і якщо
заподіяна шкода є менш значною, ніж
відвернена шкода.

Аналізуючи викладене, суд доходить до
висновку про наявність в діях позивача
складу правопорушення. У той же час,
приймає до уваги той факт, що при
укладенні договорів про поворотну
фінансову допомогу, перерахуванні
коштів намір санаторію було спрямовано
на недопущення боргу перед державним
бюджетом та недопущення
заборгованості по сплаті єдиного
внеску. В діях ОСОБА_1 був відсутній
умисел на порушення порядку
використання бюджетних коштів.
Поворотна допомога була запозичена з
метою відвернення шкідливих наслідків
бездіяльності відповідача -
нефінансування санаторію виконавчою
дирекцією Черкаського обласного
відділення за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.

Навіть при наявності ознак
правопорушення, суд вважає, що
позивачка може бути звільнена від
адміністративної відповідальності в
порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним
зауваженням.

Керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167,
1712, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, ст. 22, ч.1 ст. 165 5
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення
задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника
директора виконавчої дирекції
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
ОСОБА_5 від 25 жовтня 2013 року № 151 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 165 5 КпАП України у вигляді штрафу
в сумі 136 грн.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 165 5 КпАП
України закрити на підставі ст. 22 КпАП
України, обмежившись усним
зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий: