Справа № 818/7247/13-а
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 р.
Справа № 818/7247/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання
- Олійника А.В.,

представників позивача - Липової А.В.,
Сердюк В.К.,

представника відповідача - Сіренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Лебединського дочірнього
агролісогосподарського підприємства
"Лебединський агролісгосп" до
Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
часткове скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Лебединське дочірнє
агролісогосподарське підприємство
«Лебединський агролісгосп» (далі - ДП
«Лебединський агролісгосп») звернувся
до Сумського окружного
адміністративного суд з позовом до
Сумської об»єднаної державній
податковій інспекції в якому з
урахуванням уточнень просить:

- податкове повідомлення-рішення від 17
квітня 2013р. № скасувати частково
в сумі 24445,0 грн. та застосовану штрафну
(фінансову) санкцію скасувати частково
в сумі 6111,25 гривень;

- податкове повідомлення-рішення від 26
червня 2013р. № скасувати повністю;

- податкове повідомлення-рішення від 17
квітня 2013р. №2 скасувати частково
в сумі 8650,41 гривень;

- податкове повідомлення-рішення від 26
червня 2013р. №2 скасувати частково
в сумі 3409,33 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
Сумською МДПІ була проведена
документальна планова виїзна
перевірка ДП«Лебединський
агролісгосп» про що було складено акт
від 28 березня 2013р.

За результатах такої перевірки були
винесені оскаржувані податкові
повідомлення-рішення від 17 квітня 2013р.
№ та від 17 квітня 2013р. №2.

Позивач зазначає, що при проведенні
перевірки податковими інспекторами
при визначені правильного ведення
позивачем податкового обліку по
податку на додатку на додану вартість
невірно були проведені розрахунки,
внаслідок чого невірно була визначена
належна до сплати сума податку на
додану вартість.

Відповідно до підр. 2 розд. XX ПКУ з 01
січня 2011 року тимчасово до 01.01.2014 року
звільнені від оподаткування операції з
постачання деревини товарних позицій
4401, 4403, 4404 УКТ ЗЕД.

За підсумками проведеного позивачем
перерахунку підлягає включенню до
складу податкового кредиту за липень -
грудень 2011 року сума податку на додану
вартість 24445 грн. в т.ч. : за липень 2011
року - 3857 грн., серпень 2011 року - 3702 грн.,
вересень 2011 року - 3151 грн., жовтень 2011
року - 3945 грн., листопад 2011 року - 5467 грн.,
грудень 2012 року - 4323 грн.

Сума, що заперечується, обчислена за
первинними бухгалтерськими
документами ( шляхові листи,
товарно-транспортні накладні,
лімітно-заборні картки ) та складається
із податкового кредиту по
паливно-мастильним матеріалам, що
фактично списані в бухгалтерському
обліку підприємства на рахунок 235/1
«Автопарк на перевезенні продукції»
при фактичному використання на
перевезенні розпиляної деревини, а
саме сума податку на додану вартість по
паливно-мастильним матеріалам,
використаним:

На навантаження пиломатеріали на
нижньому складі підприємства та
перевезення її безпосередньо до цеху
переробки;

Розвантаження в цеху переробки,
пакування та перевезення на нижній
склад, де в подальшому проводиться
навантаження у вагони для відправки
покупцям. Технологічним процесом,
пов'язаним з переробкою деревини та
отримання пиломатеріалів, реалізація
яких оподатковується податком на
додану вартість встановлено, що
сортування та пакування
пиломатеріалів для реалізації
проводиться у цеху переробки , тоді як
розпилювання - у цеху переробки та
пилорамі нижнього складу.

На навантаження та перевезення тирси
на звалище із цеху переробки та
пилорами нижнього складу.

Також, позивач зазначає, що при
проведенні розрахунку суми штрафу за
несвоєчасне перерахування ПДФО із
заробітної плати за листопад 2011 року
несвоєчасно перерахована сума
податкового зобов'язання визначена у
розмірі 25258,92 грн. при цьому не
враховано, що сума податку з доходів
фізичних осіб, перерахована до бюджету
за листопад 2012 року, відповідно до
платіжного доручення № 1066 від 28.12.2012
року у сумі 19900 грн., поле «Призначення
платежу» розрахункового документу
заповнено наступним чином: « податок з
доходів фізичних осіб за листопад
місяць 2012 року».

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував та просив у задоволенні
позовних вимог відмовити з огляду на
наступне.

Як свідчать матеріали документальної
планової виїзної перевірки ДП
«Лебединський агролісгосп», при
перевірці не надано інформацію щодо
облікової політики на підприємстві в
частині порядку проведення розподілу
сум податку на додану вартість з
придбання товарів, послуг, необоротних
активів, що складають в подальшому
виробничу собівартість,
загальновиробничі, адміністративні
витрати, витрати на збут та інші
операційні витрати в межах операційної
діяльності, між оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями. Не
надано документально обґрунтованих
доказів використання товарів, послуг,
необоротних активів тільки для
оподатковуваних чи неоподатковуваних
операцій, а саме: затверджені
калькуляції, кошториси,
організаційно-функціональна та
фінансова структури підприємства, інші
документи обліку.

Щодо неврахування при перевірці факту
сплати ДП «Лебединський агролісгосп»
до бюджету податку на доходи фізичних
осіб за листопад 2012 року в сумі 19900,0 грн,
то сума податку на доходи фізичних
осіб, що була сплачена згідно з
платіжним дорученням від 28.12.2012 №1066 у
сумі 19900,0 грн зарахована в рахунок
погашення податкового боргу ДП
«Лебединський агролісгосп» з цього
податку за жовтень 2012 року.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне в задоволенні
позову відмовити, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Сумською
міжрайонною державною податковою
інспекцією (на даний час - Сумська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління міндоходів у
Сумській області) була проведена
документальна планова виїзна
перевірка Лебединського дочірнього
агролісогосподарського підприємства
«Лебединський агролісгосп» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01 липня 2011р.
по 31 грудня 2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2011р.
по 31 грудня 2012р., за результатами якої
складено Акт від 28 березня 2013р.
№70/22/23637208 (далі - Акт перевірки, а.с. 12-41
т.1). На підставі зазначеного акту
перевірки були прийняті податкові
повідомлення-рішення від 17 квітня 2013р.
№, яким визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 226012,00грн. та
застосовано штрафну (фінансову)
санкціюя у розмірі 57872,75грн., та №2,
яким визначена штрафна (фінансова)
санкція у розмірі 26849,23грн. по податку з
доходів фізичних осіб (а.с. 42, 44 т.1).

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
ДП «Лебединський агролісгосп» було
подано до Державної податкової
адміністрації у Сумській області
первинну скаргу.

Рішенням Головного управління
міністерства доходів у Сумській
області від 20 червня 2013р.
вих.№1269/10/10-105-85/86/ск в задоволенні
скарги про скасування вищевказаних
податкових повідомлень-рішень було
відмовлено та збільшено розмір
грошового зобов'язання у вигляді
штрафів (а.с. 45-52 т.1).

На підставі зазначеного рішення
Головного управління міністерства
доходів у Сумській області, Сумською
МДПІ були винесені додаткові
повідомлення-рішення № від 26
червня 2013р. про збільшення штрафної
(фінансової) санкції по податку на
додану вартість у розмірі 57872,75грн.;
№ від 26 червня 2013р. про збільшення
штрафної (фінансової) санкції у розмірі
19679,38грн. по податку з доходів фізичних
осіб (а.с. 53-54 т.1).

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 29 липня 2013р.
вих.№7746/6/99-99-10-01-15 в задоволенні
повторної скарги про скасування
вищевказаних податкових
повідомлень-рішень було відмовлено
(а.с. 55-59 т.1).

Суд вважає, що висновки акту перевірки
та податкові повідомлення - рішення в
частині, що оскаржуються позивачем,
відповідають нормам законодавства з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 01 березня 2009р.
Лебединське дочірне
агролісогосподарське підприємство
«Лебединський агролісгосп»
зареєстроване суб'єктом спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість як
сільськогосподарське підприємство,
про що видане свідоцтво про реєстрацію
№100195508 НБ №048116, а 25 жовтня 2011р. Сумською
МДПІ було видане свідоцтво про
реєстрацію платником податку на додану
вартість на загальній системі
оподаткування від 25 жовтня 2011р. №200007593.

Як вбачається з матеріалів перевірки,
причиною, що вплинуло на визначення
податковим органом грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість в сумі 24445,00 грн., стало те, що
ДП «Лебединський агролісгосп» у
перевіреному періоді проводило
розподіл сум податкового кредиту з
податку на додану вартість між
оподатковуваними та звільненими від
оподаткування операціями з порушенням
вимог статті 199 Податкового кодексу
України.

Сума донарахованого податку на додану
вартість 24445,00 грн., що заперечується
позивачем, складається із сум
податкового кредиту по паливно-
мастильним матеріалам, що фактично
були використані підприємством як в
оподаткованих податком на додану
вартість операціях так і звільнених
від оподаткування таким податком.

Відповідно до п.23 підрозділу 2
Перехідних положень Податкового
кодексу України (в редакції що діяла на
час виникнення спірних правовідносин),
тимчасово до 1 січня 2014 року від
оподаткування податком на додану
вартість звільняються операції з
постачання, у тому числі операції з
імпорту відходів та брухту чорних і
кольорових металів та деревини
товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ
ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної
підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00).

Згідно п. 201.14 ст. 201 Податкового кодексу
України, платники податку зобов'язані
вести окремий облік операцій з
постачання та придбання
товарів/послуг, які підлягають
оподаткуванню, а також які не є
об'єктами оподаткування та звільнені
від оподаткування. Згідно п. 201.15 ст. 201
ПК України, зведені результати такого
обліку відображаються в податкових
деклараціях.

При цьому, порядок розподілу сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість в разі якщо придбані
товари частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, визначений ст.199 Податкового
кодексу України.

Так, згідно п. 199.1 ст. 199 Податкового
кодексу України, у разі якщо придбані
та/або виготовлені товари/послуги
частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг в оподатковуваних
операціях.

Відповідно до п. 199.2 ст. 199 Податкового
кодексу України - частка використання
сплаченого (нарахованого) податку за
придбаними (ввезеними) товарами
(послугами) між оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями
визначається у відсотках як відношення
обсягів з постачання оподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за попередній календарний рік до
сукупних обсягів постачання
оподатковуваних та неоподатковуваних
операцій (без урахування сум податку)
за цей же попередній календарний рік.
Визначена у процентах величина
застосовується протягом поточного
календарного року.

П. 199.4. ст. 199 Податкового кодексу
України, визначено, що платник податку
за підсумками календарного року
здійснює перерахунок частки
використання товарів/послуг в
оподатковуваних операціях виходячи з
фактичних обсягів проведених протягом
року оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій.

Частка використання сплаченого
(нарахованого) податку за придбаними
(ввезеними) товарами/послугами між
оподатковуваними та
неоподатковуваними операціями,
визначена з урахуванням норм пунктів
199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу,
застосовується для проведення
коригування сум податку, які
відносяться до податкового кредиту за
операціями, зазначеними у пункті 199.1
статті 199 цього Кодексу. Результати
перерахунку сум податкового кредиту
відображаються у податковій
декларації за останній податковий
період року (п.199.5).

З матеріалів справи суд вбачає, що у
ході проведення перевірки не
встановлено ведення позивачем
окремого обліку операцій з постачання
та придбання товарів/послуг, які
підлягають оподаткуванню, а також
звільнені від оподатковування. Як
пояснили представники позивача в
судовому засіданні, розподіл сум
податкового кредиту по паливно -
мастильним матеріалам відбувався по
факту використання їх в
оподатковуваних операціях чи
неоподатковуваних, а не з урахуванням
відсотка, визначеного відповідно до
п.199.2 ст.199 Податкового кодексу України.

В зв'язку з чим, податковим органом було
враховано податкові накладні на
отриманий товар - ГСМ від ТОВ ВКФ
«Авіас» і до сум податкового кредиту за
даними операціями застосовано 38,8%
(відсоток встановлений для
перерозподілу на підставі даних акта
попередньої перевірки). Суд вважає, що
такі дії податкового орану
відповідають вище зазначеним нормам
Податкового кодексу України.

Крім того, як зазначено в акті
перевірки, при перевірці правильності
нарахування, своєчасності утримання та
перерахування податку з доходів
фізичних осіб із суми виплачених
доходів у вигляді заробітної плати,
нараховані (виплачені) платнику
податків відповідно до умов трудового
договору (контракту) було встановлено
порушення п. 168.1 ст.168, п. 168.1.2., п. 168.1.5, п.
171.1, п. 171.2 «а» ст.171 Податкового кодексу
України, а саме: у період з 01 листопада
2011р. по 30 вересня 2012р. підприємством не
сплачувався (не перераховувався) в
повному обсязі податок з доходів
фізичних осіб.

Як стверджує позивач, при проведенні
розрахунку суми штрафу за несвоєчасне
перерахування ПДФО із заробітної плати
за листопад 2011 року, податковим органом
не враховано сума податку з доходів
фізичних осіб, перерахована до бюджету
за листопад 2011 року, відповідно до
платіжного доручення № 1066 від 28.12.2012
року у сумі 19900 грн. Суд не погоджується
з таким твердженням позивача та вважає
його безпідставним виходячи з
наступного.

Відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового
кодексу України, у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Як вбачається з розрахунку, наданого
відповідачем, сума податку на доходи
фізичних осіб, що була сплачена згідно
з платіжним дорученням від 28.12.2012 №1066 у
сумі 19900,0 грн., відповідно до вимог п.87.9
ст.87 Податкового кодексу України, була
зарахована в рахунок погашення
податкового боргу ДП «Лебединський
агролісгосп» з цього податку за
жовтень 2012 року (а.с. 228-229 т.2).

Також, щодо податкових повідомлень -
рішень, винесених за результатами
розгляду первинної скарги позивача,
суд зазначає наступне.

При розгляді первинної скарги було
встановлено, що при застосуванні
штрафних санкцій у розмірі 25% суми
нарахованого податкового зобов'язання
з податку на додану вартість за період
з 1 липня по 31 грудня 2012 року Сумською
МДПІ не було враховано, що дане
порушення є повторним, що тягне за
собою накладення на ДП «Лебединський
агролісгосп» штрафу в розмірі 50
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання за ці звітні
податкові періоди. Так раніше, за
результатами розгляду матеріалів
документальної позапланової виїзної
перевірки ДП «Лебединський
агролісгосп» (акт Сумської МДПІ від
19.10.2011 №389/23/23637208) податковим
повідомленням - рішенням Сумської МДПІ
від 31.10.2011 № дочірньому
підприємству було визначено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість за основним платежем у
загальній сумі 71395,0 грн. та з посиланням
на пункт 7 підрозділу 10 розділу XX
Податкового кодексу України були
застосовані штрафні санкції за квітень
- червень 2011 року в розмірі 3,0 гривні.

Відповідно до п.123.1. ст.123 Податкового
кодексу України, у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, - тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування. При
повторному протягом 1095 днів визначенні
контролюючим органом суми податкового
зобов'язання з цього податку, зменшення
суми бюджетного відшкодування - тягне
за собою накладення на платника
податків штрафу у розмірі 50 відсотків
суми нарахованого податкового
зобов'язання, завищеної суми
бюджетного відшкодування.

Отже, у податковому повідомленні -
рішенні Сумської МДПІ від 17.04.2013 №
підлягали визначенню до сплати штрафні
(фінансові) санкції у загальній сумі
115745,5 грн (231491,0 грн.*50%).

Крім цього, при застосуванні штрафних
санкцій за порушення правил
нарахування, утримання та сплати
(перерахування) податку на доходи
фізичних осіб Сумською МДПІ не було
враховано, що ДП «Лебединський
агролісгосп» понад граничні строки,
визначені підпунктом 168.1.5 пункту 168.1
статті 168 Податкового кодексу України,
був перерахований до бюджету податок
на доходи фізичних осіб за березень 2012
року в сумі 16142,0 грн., квітень 2012 року в
сумі 27973,29 грн., травень 2012 року в сумі
17680,28 грн., липень 2012 року в сумі 16921,93
грн., зазначене також підтверджується
розрахунком податкового органу та не
спростовується позивачем (а.с. 183 - 227,
228-229 т.2). Таким чином, у податковому
повідомленні - рішенні Сумської МДПІ
від 17 квітня 2012 року № підлягає
збільшенню штраф на 19679,38 грн ((16142,0 грн. +
27973,29 грн + 17680,28 грн + 16921,93 грн) * 25%).

Відповідно до пункту 14 Положення про
порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної
податкової служби, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 19 листопада 2012 року №1203 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 07.12.2012 за №2046/22358, орган
державної податкової служби при
розгляді скарги платника податків
перевіряє правомірність нарахування,
здійсненого органом державної
податкової служби, у випадках,
визначених Податковим кодексом
України, або прийняття будь-якого
рішення органу державної податкової
служби, що оскаржується, і приймає одне
з таких рішень, зокрема, збільшує суму
грошового зобов'язання або податкового
боргу (п.п. г).

Враховуючи викладене, суд вважає
правомірним збільшення суми грошових
зобов'язань у вигляді штрафів у
податкових повідомленнях - рішеннях
від 26.06.2013 № та №.

Таким чином, суд вважає що оскаржувані
податкові повідомлення - рішення є
таким, що відповідають нормам
законодавства, а позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т АН О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Лебединського дочірнього
агролісогосподарського підприємства
"Лебединський агролісгосп" до Сумської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області про
визнання протиправними та часткове
скасування податкових
повідомлень-рішень Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області від 17.04.2013 р. № ,
від 26.06.2013 р. № , від 17.04.2013 р. №
2 та від 26.06.2013 р. № 2 -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 23
грудня 2013 року.

Суддя (підпис)
В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя
В.О. Павлічек