Справа № 805/12208/13-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 р.

Справа №805/12208/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15:10

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Толстолуцька
М.М., при секретарі судового засідання
Перовій В.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом

Комунального підприємства
«Донекотранс»

до

Державної фінансової інспекції в
Донецькій області

про

визнання протиправними та скасування
пунктів 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 вимоги
Донецької об'єднаної державної
фінансової інспекції № 21-05-10/1819 від
30.04.2013 щодо усунення виявлених в ході
ревізії порушень

за участю представників сторін:

від позивача – ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
– за довіреностями,

від відповідача – ОСОБА_4, ОСОБА_5, - за
довіреностями,

19.08.2013 року Комунальне підприємство
«Донекотранс» звернулось до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Донецькій області про про
визнання протиправними та скасування
пунктів 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 вимоги
Донецької об’єднаної державної
фінансової інспекції № 21-05-10/1819 від
30.04.2013 року щодо усунення виявлених в
ході ревізії порушень.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги у
повному обсязі, просила позов
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, просив відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд, –

В С Т А Н О В И
В:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Донекотранс»
обґрунтовані тим, що 02.04.2013 року
відповідачем складено акт № 21-05-09/26
ревізії фінансово-господарської
діяльності КП «Донекотранс» за період
з 01.04.2006 по 31.01.2013 р., який був підписаний
позивачем із запереченнями. 25.04.2013 р.
листом № 21-05-10/1729 відповідачем на
адресу позивача були направлені
висновки на заперечення, відповідно до
яких наведені підприємством
заперечення не були прийняті
відповідачем.

30.04.2013 року заступником
начальника Донецької ОДФІ винесено та
пред’явлено позивачу вимогу щодо
усунення виявлених в ході ревізії
порушень № 21-05-10/1819. У вимозі в п. 2.2.-2.8
викладені порушення з якими КП
«Донекотранс» не погоджується та
вважає вимоги в цій частині
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню з наступних підстав.

Пункт 2.2. у зв’язку з тим, що на
автомобіль ГАЗ 33021 з двигуном УМЗ 4215.00,
який використовується підприємством у
господарській діяльності, не
встановлений норматив витрат,
керівником підприємства, на підставі
Нормативу витрат № 43 та на підставі
акту проведення замірів витрат палива,
були введені тимчасові лінійні норми
витрат. Використання транспортних
засобів у вихідні дні проводилось з
відома та вказівок керівника
підприємства , було обумовлено
виробничою необхідністю, в тому числі
поломками транспортних засобів на
лінії, аварійними ситуаціями.
Первинними документами для списання
палива, витраченого у вихідні дні, є
відповідні подорожні листи та службові
записки.

Що стосується пункт 2.3. вимоги, то
висновки були зроблені відповідачем
внаслідок допущеної їм арифметичної
помилки у розрахунках та не надання
відповідної оцінки умовам договору від
01.08.2012 р. про виконання робіт з
вивезення побутових відходів,
укладеного між КП «Донекотранс» та ТОВ
«Еко Альянс».

Стосовно п. 2.4 вимоги, то позивач
використовуючи належну йому
господарську компетенцію, як суб’єкт
господарювання кваліфікував певні
роботи, які були виконані працівниками,
в числі яких були й виконуючий
обов’язків генерального директора
ОСОБА_3 та головний бухгалтер ОСОБА_1, як
виробничі завдання за виконання яких,
необхідно заохотити працівників
шляхом нарахування та виплати премій.
При цьому, повноваження керівника щодо
преміювання не обмежені статутом
підприємства та колективним договором
на 2006-2011 роки, більш того, відповідно до
п. 6.6 Статуту прийняття рішення про
заохочення працівників віднесене до
компетенції генерального директора.

Пункт 2.5 вимоги. Оскільки на
підприємстві була відсутня штатна
одиниця прибиральника виробничих
приміщень, а потреба в прибиранні
приміщень існувала, тому 3-м сторожам
було покладено в обов’язки прибирання
приміщень. Так як роботи з прибирання
виробничих приміщень не входили в
обов’язки сторожів, тому і проводилась
їм доплата за виконану роботу згідно
наказу № 119 від 30.12.2011 у розмірі 100 грн. з
грудня 2011 р.

Відсутність реєстрації
наказу в книзі реєстрації наказів, при
фактичній наявності самого наказу та
інших документів, а саме: особової
картки, трудової книжки, табелю обліку
робочого часу, щодо прийому на роботу
ОСОБА_3 на роботу на посаду технічного
директора та виконання ним обов’язків
в період з 03.03.2011 по 31.03.2011 року, свідчать
не про фінансове порушення, а про
порушення правил діловодства, а тому п.
2.6 вимоги є протиправною.

Висновок відповідача,
викладений у п. 2.7 вимоги, про
проведення підприємством завищених
витрат в сумі 3254,00 грн. на утримання
понаднормової чисельності працівника
непередбачених нормативами, а саме:
керівника планово-економічної служби
замість економіста – є абсурдним і не
відповідає фактичним обставинам та
наявним на підприємстві документам, а
саме: наказу про прийняття на роботу
керівника планово-економічної служби;
посадовій інструкції керівника
планово-економічної служби, у якій
зазначені вимоги до стажу роботи особи,
яка претендує на заняття посади
керівника планово-економічної планово
- економічної служби; штатному розкладу
КП «Донекотранс», відповідно до якого
до штату входить посада керівника
планово-економічної служби.
Відсутність самого підрозділу та
працівників цього підрозділу не можуть
свідчити про те, що працівником
виконувалась робота економіста, а не
керівника планово-економічної служби.

Пункт 2.8 вимоги в частині
проведення перерахунку та відповідних
взаємозвірок щодо сум внесків до Фонду
та повернення зайво сплачених коштів в
сумі 6329,57 грн. ґрунтуються на вимогах п.
2.4, 2.5, 2.7 вимоги № 21-05-10/1819 від 30.04.2013 року,
що оскаржуються позивачем, а тому
визнання протиправними та скасування
цих вимог тягне за собою визнання
протиправною та скасування цього
пункту вимоги. Просив позов
задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував,
посилався на правомірність вимог
викладених у вимозі щодо усунення
виявлених в ході ревізії порушень №
21-05-10/1819 від 30.04.2013 року. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивач –
Комунальне підприємство «Донекотранс»
є юридичною особою, зареєстровано та
обліковується в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за кодом 32644757, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи (бланк
Серії А00 № 299826) та довідки Головного
управління статистики у Донецькій
області (бланк серії АБ № 712711) (том 1 а.с.
229, 230). Підприємство здійснює свою
діяльність на підставі статуту,
затвердженого рішенням міської ради
від 28.11.2008 року № 3741 (із змінами від
25.06.2013 року) (том 1 а.с. 202-228).

Відповідач – Державна фінансова
інспекції в Донецькій області є
юридичною особою публічного права,
територіальним органом Державної
фінансової інспекції.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні», державна
контрольно-ревізійна служба
складається з Головного
контрольно-ревізійного управління
України, контрольно-ревізійних
управлінь в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійних підрозділів
(відділів, груп) в районах, містах і
районах у містах.

На підставі пункту 1 ОСОБА_6 Кабінету
Міністрів України від 20.07.2011 № 765 «Про
утворення територіальних органів
Державної фінансової інспекції»
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи Державної
фінансової інспекції шляхом
перетворення територіальних органів
Головного контрольно-ревізійного
управління за переліком згідно з
додатком.

Відповідно до Додатку до вищеназваної
постанови, Контрольно-ревізійне
управління в Донецькій області
перетворено у Державну фінансову
інспекцію в Донецькій області.

Головними завданнями державної
контрольно-ревізійної служби
відповідно до статті 2 Закону, є,
зокрема, здійснення державного
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудита, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі
ревізії та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Так, Донецькою об’єднаною державною
фінансовою інспекцією, яка є
підрозділом Державної фінансової
інспекції в Донецькій області, була
проведена, ревізія
фінансово-господарської діяльності
Комунального підприємства
«Донекотранс» за період з 01.04.2006 по
31.01.2013, за результатами якої
встановлено ряд порушень та недоліків,
що відображені в акті від 02.04.2013 №
21-05-09/26, який було підписано позивачем
із запереченнями (том 1 арк. справи 18-72).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті
10 Закону головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Пунктом 10 цієї ж статті передбачено, що
у разі, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів органи
контрольно-ревізійної служби
звертаються до суду у інтересах
держави.

Крім того, відповідно до пункту 46
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі
за текстом – Порядок № 550), якщо вжитими
в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Листом від 25.04.2013 року № 21-05-10/1729 на
адресу КП «Донекотранс» Донецькою ОДФІ
було направлено висновки на
заперечення ( том 1 арк. справи 76-97).

30.04.2013 Донецькою об’єднаною державною
фінансовою інспекцією складено та
направлено позивачу вимогу щодо
усунення виявлених ревізією порушень
№ 21-05-1819, якою позивача було
зобов’язано вжити заходи щодо
усунення виявлених ревізією порушень
діючого законодавства (том 1 арк. справи
12-17).

За змістом пунктів 2.2- 28 вказаної
вимоги, які є предметом спору в даній
справі, ревізією встановлено ряд
порушень законодавства, у зв’язку з
чим позивача зобов’язано вчинити дії
щодо їх усунення, а саме:

2.2. порушено п. 1 ст. 9 Закону України №
996-ХІV, п. 6,7 ПСБО, 16 ПСБО 16,п. 1 «ОСОБА_7
витрат палива та мастильних матеріалів
на автомобільному транспорті»,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 10.02.1998 № 43 зі
змінами, у зв’язку з чим, стягнути з
матеріально відповідальних осіб кошти
в сумі 19 933,31 грн. В іншому випадку
повернути в судовому порядку зайво
виплачені кошти 19 933,31 грн., або стягнути
шкоду у порядку та розмірі
встановленому 130,133,136 Кодексу законів
про працю України;

2.3. порушено п.1 ст. 9 Закону України №
996-ХІV, п. 6 ПСБО 16, п. 3.1 договору
субпідряду від 31.08.2012 № ДЕТ 310082012, у
зв’язку з чим, провести звірку
взаєморозрахунків з ТОВ «Еко Альянс»,
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість на суму різниці у
обсягах та вартості виконаних робіт з
надання послуг з вивезення ТПВ та
відшкодувати 12 019,02 грн. шляхом
повернення коштів або виконання
відповідного обсягу робіт ТОВ «Еко
Альянс». В іншому випадку повернути в
судовому порядку зайво виплачені кошти
в сумі 12 019,02 грн., або стягнути з осіб ,
винних у проведені зайвих виплат, шкоду
в порядку та розмірі, встановленому
ст.ст 130-136 Кодексу законів про працю
України;

2.4. порушено ст. 97 Кодексу законів про
працю України, ст. 1, ст. 5 ЗУ «про оплату
праці», 1 ст. 9 Закону України № 996-ХІV, п.
7.1 правил внутрішнього трудового
розпорядку для працівників КП
«Донектранс» на 2006-2011 роки, який є
додатком до Колективного договору КП
«Донекотранс» прийнятим на загальних
зборах трудового колективу 20.12.2006
(колективний договір), п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.14,
2.15 Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (положення № 88), у зв’язку
з чим, стягнути 10250,00 грн. зайво
виплачених виплат, з осіб, які їх
отримали безпідставно;

2.5 порушено ст. 94 КЗпП України, ст. 1
Закону України № 108/95-ВР, 1 ст. 9 Закону
України № 996-ХІV, п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.14, 2.15
Положення № 88, у зв’язку з чим,
стягнути 3 984,90 грн. зайво виплачених
виплат, з осіб, які їх отримали
безпідставно, або з особи, винної у
перерахуванні зайвих грошових виплат.
В іншому випадку повернути в судовому
порядку зайво виплачені кошти у сумі 3
984,90 грн., або стягнути з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 КЗпП України;

2.6. порушено 1 ст. 9 Закону України №
996-ХІV та Штатного розкладу на 2012 рік,
затверджених генеральним директором
ДП «Донекотранс», у зв’язку з чим
стягнути з осіб, винних у безпідставних
виплатах коштів у сумі 2 909,09 грн. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130-136 КЗпП України.

2.7. проведено завищені витрати на
утримання понаднормової чисельності
працівника непередбачених нормативами
за період з 01.07.2012 по 31.12.2012, а саме
керівника планово-економічної служби
замість економіста на суму 3 254,00 грн., у
зв’язку з чим, стягнути з осіб, винних у
безпідставних виплатах коштів у сумі 3
254,00 грн. В іншому випадку стягнути з
осіб, винних у проведені зайвих виплат,
шкоду у порядку та розмірі
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України;

2.8. порушено ст. 94, ст. 97 КзПП України, ст.,
1 ст. 5 ЗУ № 108/95-ВР, п. 1 ст. 9 1 ст. 9 Закону
України № 996-ХІV, у зв’язку з чим,
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до фонду
та повернути зайво сплачені кошти в
сумі 6 329,57 грн. або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів.

Позивач не погоджується із вказаними
вище пунктами 8-10 вимоги
Контрольно-ревізійного відділу, з
огляду на що в межах даної
адміністративної справи судом
перевіряється обґрунтованість вимоги
саме у цій частині.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до висновку, що
відповідачем частково не доведено
правомірність прийнятої вимоги про
усунення порушень у спірній частині,
виходячи з наступного.

1. Щодо пункту 2.2 вимоги.

Відповідно до акту ревізії,
відповідачем встановлено проведення
зайвих витрат по автомобілю бортовому
Газ 33021 державний № НОМЕР_1 за період з
01.03.2012 по 31.01.2013 року внаслідок
застосування лінійної норми витрат
палива 21,8 л на 100 км пробігу при
нормативі 13,6 л на 100 км пробігу призвело
до понаднормового списання А-92 у
кількості 2166,98 л на суму 19 193,68 грн.

Крім того ревізією наявності фактів
використання власних транспортних
засобів у вихідні, святкові та неробочі
дні, а також не на виконання функцій КП
«Донекотранс» за період з 01.10.2012 по
31.10.2012 року встановлено використання
транспортних засобів у вихідні дні (при
знаходженні робітників на вихідному
дні, що підтверджено табелем обліку
робочого часу за жовтень 2012 року) було
безпідставно використано автомобілі
внаслідок чого було, відповідно до
подорожнього листа безпідставно
списано паливо на суму 739,63 грн. Накази
або інші розпорядчі документи, щодо
використання транспортних засобів ІЖ
2717-90 д/н 59208ЕВ, ГАЗ 2752 д/н НОМЕР_2 у
вихідні дні у жовтні 2012 року на
виконання функцій КП «Донекотранс» до
ревізії не надані та згідно даними
книги реєстрації наказів щодо
використання транспортних засобів у
вихідні дні у жовтні 2012 року не
зареєстровано.

У судовому засіданні відповідачем
вказано, що фактичні витрати пального є
більшими ніж встановлені Наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 10.02.1998 року №43.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
чи інших органів виконавчої влади» та
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади.
Затвердженого постановою КМУ №731 від
28.12.1992 року державній реєстрації
підлягають усі нормативно-правові акти
міністерств, інших органів виконавчої
влади, які виступають суб'єктами
нормотворення , якщо ці
нормативно-правові акти мають
міжвідомчий характер.

Наказ Міністерства транспорту та
зв'язку України від 10.02.1998 року №43 «Про
затвердження норм витрат палива та
мастильних матеріалів на
автомобільному транспорті» не пройшов
державної реєстрації, а тому він носить
відомчий характер, є обов'язковим лише
для підприємств, установ, організацій,
які входять до сфери управління
Міністерства транспорту та зв'язку
України.

Враховуючи, що Комунальне підприємство
«Донекотранс» не входить до сфери
управління Міністерства транспорту та
зв'язку, то норми витрат палива,
затверджені Наказом №43, не є
обов'язковими для КП «Донекотранс».

Також, нормування витрат палива - це
встановлення допустимої міри його
споживання в певних умовах
експлуатації автомобілів, для чого
застосовуються базові лінійні норми,
встановлені по моделях (модифікаціях)
автомобілів, та система нормативів і
коригуючих коефіцієнтів, які
дозволяють враховувати виконану
транспортну роботу, кліматичні,
дорожні, та інші умови експлуатації.

Як вбачається з матеріалів
справи, 9 лютого 2011 року комісією КП
«Донекотранс» було проведено заміри
витрат палива автомобілем моделі ГАЗ
33021212 держ. № НОМЕР_1, про що складено акт
та прийнято рішення про застосування,
як тимчасової лінійної норми витрат
палива 21,8 л. на 100 км пробігу (том 1 арк.
справи 101).

Наказом генерального директора КП
«Донекотранс» № 2 від 09.02.2011 року
введено норми використання палива для
автомобіля ГАЗ 33021 лінійну норму - 21,8
л/100 км., експлуатаційна норма -
21,8л+9,9%+4,9%=25,0 л/100км (держ. номер НОМЕР_1)
(том 1 арк. справи 100).

У зв’язку зі зміною температурного
режиму, генеральним директором
позивача наказом № 16 від 16.02.2012 року
було введено зимову норму використання
палива ( том 1 арк. справи 102).

Наказом № 24 від 14.03.2012 року, у зв’язку
зі зміною температурних показників у
бік збільшення, введено експлуатаційну
норму використання палива для
автомобіля ГАЗ 33021 23,9 л/100 км.(том 1 арк.
справи 103).

9 квітня 2013 року було проведено заміри
витрат палива автомобілем моделі ГАЗ
33021212 держ. № НОМЕР_1, про що складено акт
та прийнято рішення про застосування,
як тимчасової лінійної норми витрат,
палива 23,5 л. на 100 км пробігу (том 1 арк.
справи 104).

Наказом № 75 від 10.06.2013 року, з метою
постійного контролю за використанням
паливно-змащювальних матеріалів,
раціонального використання палива,
введено тимчасову експлуатаційну
норму використання палива для
автомобіля ГАЗ 33021 18,5 л/100 км.(том 1 арк.
справи 105).

Листом № 362 від 12.06.2013 року КП
«Донекотранс» зверталось до
Горлівського автомобільно-дорожнього
інституту ДонНТУ з проханням надати
допомогу в розробці тимчасової базової
індивідуальної норми витрат палива на
модель автомобіля «ГАЗель» 33021, напис
на двигуні 421-1002014*421500*31003606.

10.06.2013 року листом № 1.02-07-2475 ДП
«Державтотрансндіпроект» повідомлено,
що для моделей (модифікацій)
автомобілів та автомобілів
оригінальної конструкції, що не
увійшли до ОСОБА_7 витрат палива і
мастильних матеріалів на
автомобільному транспорті,
затверджені наказом Міністерства
транспорту України від 10 лютого 1998 р. №
43 встановлюються тимчасові
індивідуальні базові лінійні норми
витрат палива, порядок розробки яких
встановлено п. 2.1.5 зазначеного
нормативного документу.

Враховуючи вищезазначене та, що
нормування витрат паливо-мастильних
матеріалів має за мету економне
використання останніх, встановлення на
підприємстві норм витрат палива
відмінних від норм визначених у Наказі
№43 не є порушенням.

Щодо використання службових
автомобілів у вихідні дні суд не
погоджується з твердженням
відповідача, що використання
транспорту у вихідні дні без наявності
наказів призвело до понаднормового
списання палива.

Позивачем, в обґрунтування доказів,
надані службові записки (том 1 арк.
справи 113-117) та подорожні листи:

- від 13.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007185
на водія ОСОБА_8, режим роботи водія –
черговий;

- від 06.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007173
на водія ОСОБА_8, режим роботи водія –
черговий;

- від 18.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007196
на водія ОСОБА_9, режим роботи водія –
за графіком;

- від 25.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007219
на водія ОСОБА_8, режим роботи водія –
за графіком;

- від 27.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007264
на водія ОСОБА_3, режим роботи водія –
черговий;

- від 06.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007256
на водія ОСОБА_3, режим роботи водія –
черговий;

- від 20.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007260
на водія ОСОБА_3, режим роботи водія –
черговий;

- від 28.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007226
на водія ОСОБА_10, режим роботи водія –
черговий;

- від 27.10.2012 Серія ЗЛ-Р № 007223
на водія ОСОБА_8, режим роботи водія –
за графіком (том 1 арк. справи 108-112):

з яких вбачається, та підтверджено
керівником підприємства у судовому
засіданні, що використання
транспортних засобів було обумовлено
виробничою необхідністю (поломками та
аварійними ситуаціями) та виконувались
працівниками на суспільних засадах за
усним розпорядженням керівника з
оформленням доповідної записки для
проведення бухгалтерського обліку, що
є належними бухгалтерськими
документами для проведення списання
пального.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про протиправність спірної
вимоги у зазначеній частині.

Щодо п. 2.3. вимоги

В акті зазначено, що в ході ревізії
користування транспортними послугами
сторонніх юридичних осіб встановлено,
що на підставі укладеного договору
субпідряду ТОВ « ЕКО АЛЬЯНС» у періоді
з 01.09.2012 по 31.01.2013 надані послуги з
вивезення твердих побутових відходів.
Співставленням даних документів,
наданих ТОВ «ЕКО АЛЬЯНС» з даними
первинних документів КП «Донекотранс»,
встановлено, що до актів
здачі-приймання робіт (наданих послуг)
включені завищені обсяги наданих
послуг, які не підтверджені талонами на
розміщення ТВП на звалищі та, як
наслідок, завищення вартості послуг у
січні 2013 року (в акті здачі-приймання
робіт за січень 2013 року визначена у
розмірі 31,77 грн. тоді, як за договором
передбачена ціна на послуги 30,77 грн.).
Таким чином, КП «Донекотранс»
проведено зайві виплати внаслідок
завищення обсягу та вартості наданих
послуг у січні 2013 року у сумі 12019,02 грн.,
чим порушено п. 1. ст. 9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» № 996-ХІV, п. 6,7 ПСБО 16, п. 3.1.
Договору субпідряду від 31.08.2012 № ДЕТ
310083012.

З матеріалів справи вбачається, що 1
серпня 2012 року між КП «Донекотранс»
(Замовник) та ТОВ «ЕКО АЛЬЯНС»
(Виконавець) було укладено договір
субпідряду б/н. Пунктом 3.1. договору
передбачено, що плата за виконану
роботу розраховується залежно від
об’єму виконаних робіт ат складає 30,10
грн. за куб. м., зазначена вартість не
включає розміщення вивезених відходів
на полігоні (том 1 арк. справи 118-119).

31 серпня 2012 року між КП «Донекотранс»
(Замовник) та ТОВ «ЕКО
АЛЬЯНС»(Викоанвець) укладено договір
субпідряду на надання послуг з
вивезення твердих побутових відходів
№ ДЕТ 31.08.2012, відповідно до п. 3.1 якого
плата за виконану роботу
розраховується залежно від об’єму
виконаних робіт та складає 30,77 грн. (в
т.ч. ПДВ) за 1 м.куб. при обслуговуванні
мешканців м. Горлівки; 35,37 грн. (в т.ч.
ПДВ) при обслуговуванні бюджетних
установ; 38,45 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 м. куб.
при обслуговуванні інших споживачів.
Але плата не може перевищувати 92% від
надійшовших коштів на рахунок
Замовника за надані послуги виконавцем
у розрахунковому періоді. Зазначена
вартість не включає вартість
розміщення вивезених відходів на
полігоні.(том 1 арк. справи 120-121).

1 вересня 2012 року, 1 листопада 2012 року та
01.03.2013 року сторонами договору № ДЕТ
31.08.2012 підписано додаткові угоди (том 1
арк. справи 122-124).

Листом № 267 від 26.06.2013 року директором
ТОВ «ЕКО АЛЬЯНС» надано пояснення до
розрахунку вартості наданих послуг,
відповідно до яких вартість послуг з
серпня 2012 року по січень 2013 року
включно складає 243 651,36 грн., а не 229 390,35
грн., як зазначено розрахунком
фінансової інспекції (том 1 арк. справи
125-131).

Крім того, суду надано подорожні листи
серії 02 АБВ № 263991, № 263990, №263986, № 263989, №
263996, № 263988, № 263985 (том 1 арк. справи 132-138).

Як вбачається з пояснень відповідача
для розрахунку фактичних витрат
наданих послуг враховується кількість
талонів на розміщення твердих
побутових відходів та складає 30,77 грн.
(в т.ч. ПДВ) за 1 м.куб. при обслуговуванні
мешканців м. Горлівки.

Суд зауважує, умовами договору від 31.08.12
року встановлено, що вартість наданих
послуг не включає вартість розміщення
вивезених відходів на полігоні, та
залежить від категорій споживачів, а
саме: 30,77 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 м.куб. при
обслуговуванні мешканців м. Горлівки;
35,37 грн. (в т.ч. ПДВ) при обслуговуванні
бюджетних установ; 38,45 грн. (в т.ч. ПДВ) за
1 м. куб. при обслуговуванні інших
споживачів. Що не враховано
відповідачем при розрахунку, та
підтверджується листом від 26.06.2013 за
№267 ТОВ «Еко Альянс» та розрахунком до
нього(арк.спр.125-131).

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає
підстав для врахування відсутності
талонів на розміщення відходів, як одну
із складових завищених витрат, при
розрахунку вартості наданих послуг, та
задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Щодо п. 2.4 вимоги

Ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті працівникам
допомог, премій, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат, встановлено
проведення зайвої виплати премії за
період з 02.09.2012 по 31.12.2012 року на
загальну суму 10250,00 грн. внаслідок
нарахування премії в.о. генерального
директора ОСОБА_3 на загальну суму 5470,00
грн. Та головному бухгалтеру ОСОБА_1 на
загальну суму 4780,00 грн. При відсутності
Положення про преміювання за виконання
зобов’язань, які обумовлені посадовою
інструкцією працівників, а саме: за
належне виконання обов'язків,
добросовісну працю, забезпечення
трудової та виконавчої дисципліни, а
також за виконання наданих завдань, що
є порушенням законодавства, а саме: ст.
1, ст. 5 Закону України № 108/95ВР, п. 1 ст. 9
Закоун України № 996, ст. 97 КЗпП України,
п.26 Колективного договору, п. 7.1 правил
внутрішнього трудового розпорядку для
працівників КП «Донекотранс», п. 2
положення про оплату праці та
преміювання, які є додатками до
колективного договору, п. 1.1.5 Галузевої
угоди між міністерством з питань
житлово-комунального господарства,
всеукраїнським обєднанням обласних
організацій роботодавців підприємств
комунальної галузі «Федерація
роботодавців житлово-комунального
господарства України» та Центральним
комітетом профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на
2010-2012 роки, зареєстрованої
Міністерством праці та соціальної
політики України 12.10.2010 реєстраційний
номер 38 («Галузева угода»), п.п. 1.2,2.1, 2.2,
2.14, 2.15 Положення про документальної
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (Положення № 88) та
відповідно зайво проведено
нарахування та перерахування єдиного
соціального внеску до Управління
Пенсійного фонду Калінінського району
м. Горлівка на суму 3784,30 грн.

Суд приходить до висновку про
необґрунтованість вказаної позиції
Державної фінансової інспекції з
огляду на таке.

Згідно зі статтею 97 КЗпП України,
оплата праці працівників здійснюється
за погодинною, відрядною або іншими
системами оплати праці. Оплата може
провадитися за результатами
індивідуальних і колективних робіт.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

За змістом статті 15 Закону України «Про
оплату праці», форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Статтею 16 цього ж Закону передбачено,
що на підприємствах і в організаціях,
які знаходяться на госпрозрахунку і
отримують дотації з бюджету,
організація оплати праці здійснюється
відповідно до статті 15 цього Закону,
але в межах, визначених для них у
встановленому порядку сум дотацій та
власних доходів з урахуванням умов,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Законом України «Про колективні
договори і угоди» передбачено, що у
колективному договорі встановлюються
взаємні зобов'язання сторін щодо
регулювання виробничих, трудових,
соціально-економічних відносин,
зокрема, нормування і оплати праці,
встановлення форми, системи, розмірів
заробітної плати та інших видів
трудових виплат (доплат, надбавок,
премій та ін.) (стаття 7 Закону). Статтею 9
цього ж Закону передбачено, що
положення колективного договору
поширюються на всіх працівників
підприємств незалежно від того, чи є
вони членами профспілки, і є
обов'язковими як для власника або
уповноваженого ним органу, так і для
працівників підприємства. Положення
генеральної, галузевої, регіональної
угод діють безпосередньо і є
обов'язковими для всіх суб'єктів, що
перебувають у сфері дії сторін, які
підписали угоду. Колективний договір,
угода набирають чинності з дня їх
підписання представниками сторін або з
дня, зазначеного у колективному
договорі, угоді.

У підтвердження своєї правової позиції
позивач посилається на необмеженість
Статутом та колективним договором КП
«Донекотранс» на 2006-2011 роки
повноважень керівника щодо
преміювання працівників, більш того,
відповідно до п. 6.6. Статуту прийняття
рішення про заохочення працівників
віднесене до компетенції генерального
директора КП «Донекотранс».

Як вбачається з матеріалів справи,
виконуючим обовязки генерального
директора ОСОБА_3 були прийняті накази
про преміювання за належне виконання
обов'язків, добросовісну працю,
забезпечення трудової та виконавчої
дисципліни, а також за виконання
наданих завдань: № 95П від 10.09.2012р.,№ 95П1
від 10.09.2012р., № 107/П від 11.10.2012р.,№ 107П1 від
11.10.2012р., № 107П2 від 11.10.2012 р.(премійовано,
зокрема, ОСОБА_3 -700 грн., ОСОБА_1 -1810 грн.),
№114П від 05.11.2012р.( премійовано, зокрема,
ОСОБА_3 -1590 грн., ОСОБА_1 -990 грн), № 114П1 від
05.11.2012 р., № 144П2 від 05.11.2012р., № 125П від
05.12.2012 р. (премійовано, зокрема, ОСОБА_3
-1590 грн., ОСОБА_1 -990 грн.), № 125П1 від
05.12.2012р., № 125П2 від 05.12.2012р., № 4П від
03.01.2013 р. (премійовано, зокрема, ОСОБА_3
-1590 грн., ОСОБА_1 -990 грн.), № 4П1 від
03.01.2013р., № 4П2 від 03.01.2013р. (том 1 арк.
справи 139-152)

Пунктом 1.1.5. Галузевої угоди між
міністерством з питань
житлово-комунального господарства,
всеукраїнським об'єднанням обласних
організацій роботодавців підприємств
комунальної галузі «Федерація
роботодавців житлово-комунального
господарства України» та Центральним
комітетом профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на
2010-2012 роки, зареєстрованої
Міністерством праці та соціальної
політики України 12.10.2010 реєстраційний
номер 38 встановлено, що форми і системи
оплати праці, норми праці, розцінки,
тарифні сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та
інших заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємством самостійно у
колективному договорі з дотриманням
умов, розмірів і норм, передбачених
законодавством, генеральною, галузевою
та регіональними угодами.

Правилами внутрішнього трудового
розпорядку, зокрема, п. 7.1, передбачено
що за примірне виконання трудових
обов'язків, добросовісного ставлення
до праці та вагомі досягнення у праці
для працівників встановлено такі види
заохочень: подяка, видача премії,
нагородження цінним подарунком(том 1
арк. справи 188-195)

Відповідно до пунктом 2.6. Колективного
договору оплата праці здійснюється
згідно Положення про оплату праці (том 1
арк справи 172-181).

Положенням про оплату праці та
преміювання, яке є додатком до
Колективного договору визначено, що
нарахування заробітної плати, в
складову якої входить додаткова
заробітна плата у виді премії за
виконання виробничих завдань
проводиться в розрізі фінансових
можливостей підприємства (том 1 арк.
справи 197-199).

Отже, нарахування премії генеральному
директору та головному бухгалтеру КП
«Донекотранс» не суперечить вимогам
чинного законодавства, галузевої
угоди, за умови, якщо нарахування та
виплата такої винагороди передбачені у
колективному договорі позивача.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про протиправність спірної
вимоги у зазначеній частині.

Щодо п. 2.5 вимоги

Як вбачаєтьяс зі сторінки 31 ОСОБА_8
перевірки, ревізією дотримання
законодавства при нарахуванні та
виплаті працівникам посадових окладів,
надбавок та доплат та інших виплат
встановлено проведення завищених
витрат на оплату праці за період з
01.12.2011 по 31.12.2012 внаслідок нарахування
та виплати трьом сторожам додаткової
заробітної плати щомісячно у сумі 100,00
грн. Без наявності обґрунтування їх
нарахування первинними документами та
вимогами чинного законодавства на
загальну суму 3 865,86 грн, чим порушено ст.
94 КЗпП, ст. 1 Закону України № 108/95-ВР
«Про оплату праці», п.1 ст. 9 Закону
України № 996 «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність», п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.14,
2.15 Положення № 88.

Так, відповідно до наказу генерального
директора КП «Донекотранс» № 119 від
30.12.2011 року з грудня 2011 року
здійснюється доплата в розмірі 100 грн.
за прибирання виробничих приміщень
підприємства(том 1 арк. справи 153). Із
зазначено наказу не вбачається з яких
причин та працівникам якої посади
повинна здійснюватись доплата, тобто
неможливо встановити обсяг грошових
коштів, які будуть відображені в
бухгалтерському обліку.

З пояснень представника позивача
вбачається, що доплата здійснювалась у
зв'язку із відсутністю прибиральників
та не залежить від наявності одиниці
прибиральника у штатному розпису.
Розрахунок проводився виходячи з
мінімальної заробітної плати.

Суд не погоджується з доводами
позивача та зауважує, що доплата
сторожам на підприємстві КМ
«Донекотранс» у розумінні Кодексу
законів про працю - є суміщення
професій.

Суміщення професій (посад) – це
виконання працівником поряд з основною
роботою, обумовленою трудовим
договором, додаткової роботи за іншою
професією чи посадою на тому самому
підприємстві, в установі, організації
протягом установленої законодавством
тривалості робочого дня. Враховуючи це
– при суміщені професій (посад)
відбувається доповнення трудової
функції робітника шляхом її
розширення. За суміщення
законодавством передбачено доплату.

Стаття 105 КЗпП дає можливість
підприємству вводити порядок
суміщення професій(посад) за умовами
передбаченими у колективному договорі
та оформленими наказом. Також,
врегульовує питання оплати праці при
суміщенні професій(посад), а саме:
працівникам які виконують на тому ж
підприємстві, в установі, організації
поряд з своєю основною роботою,
обумовленою трудовим договором,
додаткову роботу за іншою
професією(посадою) без звільнення зі
своєї основної роботи, проводиться
доплата за суміщення професій(посад).

ОСОБА_6 Верховної ОСОБА_6 України від
12.09.1991 р. №1545 «Про порядок тимчасової
дії на території України деяких актів
законодавства Союзу РСР» встановлено,
що до прийняття відповідних актів
законодавства України на її території
застосовуються акти законодавства
Союзу РСР, не врегульованих
законодавством України, за умови, що
вони не суперечать Конституції та
законам України.

Законодавчо визначення суміщення в
Україні не існує. Отже в цій частині
необхідно керуватися ОСОБА_6 міністрів
СРСР від 04.12.1981 р. №1145 «Про порядок та
умови суміщення професій (посад)».

Правова конструкція суміщення
професій(посад) виходить з того, що
суміщуванна посада чи робоче місце за
відповідною професією є в штатному
розписі, але не заповнене, тобто
залишається вільним.

Отже, аналізуючи норми законодавства,
суд дійшов висновку, що основною
передумовою суміщення є наявність
відповідних робочих місць, посад,
штатних одиниць. Відсутність вакансій
означає відсутність відповідних
посадових окладів, тарифних ставок, та
унеможливлює поєднання цієї посади і,
як наслідок, встановлення за це
доплати.

Як вбачається із штатного розпису
затвердженого генеральним директором
КП «Донекотранс», штатна одиниця
прибиральника на підприємстві взагалі
відсутня.(том 1 арк. справи 155-157).

Так, суд не вбачає законодавчо
встановлених підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині.

Щодо виплати у подвійному розмірі
майстру ОСОБА_7 за роботу у вихідний
день в розмірі 119,04 грн.

Враховуючи внесені зміни до наказу
щодо дати роботи майстра, суд
погоджується, що замість дати 25.02.2012р.
(вихідний день - субота) в наказі було
помилково вказано дату 24.02.2012р.(робочий
день – п'ятниця), та задовольняє
позовні вимоги в цій частині.

Щодо п. 2.6. вимоги

Відповідно до ОСОБА_8 ревізією з питань
наявності фактів утримання
понадштатних посад працівників за
період з 01.01.2011 по 31.12.2011 року,
проведеною шляхом співставлення даних
штатних розписів про затверджені
посади, трудових книжок з даними
особистих рахунків та табелями обліку
робочого часу, встановлено проведення
завищених витрат у загальній сумі 2 909,09
грн. на утримання 1 понадштатної
одиниці непередбаченої штатним
розписом за період з 01.03.2011 по 31.03.2011, а
саме посади технічного директора, за
зайняття якої була сплачена заробітна
плата ОСОБА_3, що є порушенням п. 1 ст. 9 ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 4, п. 5, п. 6
розділу «Загальні положення», п. 1
розділу «Керівники» Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій працівників, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 29.12.2004
№ 336 та Штатних розкладів на 2012 рік,
затверджених генеральним дмректором
КП «Донекотранс».

Наказом генерального директора КП
«Донекотранс» № 29 від 01.03.2011 року
прийнято ОСОБА_3 на посаду технічного
директора з 03.03.2011 року та зобов'язано
внести до штатного розпису посаду
технічного директора у кількості
однієї одиниці з місячнним окладом 3200,00
грн (том 1 арк. справи 161).

В особовій картці на ОСОБА_3 зазначено,
що він призначений на посаду
технічного директора на підставі
наказу № 29 від 01.03.2011р. (том 1 арк. справи
162).

У трудовій книжці серії БЕ-І № 9522061 від
номером 31 зроблений запис про
прийняття ОСОБА_3 на посаду технічного
директора на підставі наказу № 29 від
01.03.2011 року (том 1 арк. справи 163-164).

Згідно табелю обліку робочого часу
форми № П-5 від 31.03.2011 р за період з 01.03.2011
по 31.03.2011 року, ОСОБА_3 працював на
підприємстві з 01.03.2011 по 31.03.2011 року (том
1 арк. справи 165-167).

Як вбачається з матеріалів
справи наказом №29 від 01.03.2011 року було
введено в штатний розпис посаду
технічного директора з 01.03.2011
року(арк.спр.161).

Суд зазначає, що згідно зі статутом КП
«Донекотранс» управління
підприємством здійснюється
Генеральним директором, який має право
приймати рішення з будь-яких питань
поточної діяльності підприємства, в
тому числі накази, розпорядження та
інші внутрішні документи, дає вказівки,
обов'язкові до виконання всіма
робітниками та підрозділами
Підприємства(арк.спр.206)

Суд погоджується з доводами позивача,
що відсутність у штатному розпису
посади технічного директора за
наявності відповідного наказу про
введення в штатний розпис такої посади
може кваліфікуватись, як не виконання
трудових обов'язків особою, яка повинна
була це зробити, а ж ні як фінансове
порушенням. А від так, за задовольняє
позовні вимоги в цій частині.

Щодо п. 2.7. вимоги

Ревізією фактичної наявності
керівників, професіоналів, фахівців і
службовців апарату позивача щодо
факту утримання понаднормових посад
працівників за період з 01.01.2012 по 31.12.2012,
проведеною шляхом співставлення даних
штатних розписів про затверджені
посади, трудових книжок з даними
особистих рахунків та табелями обліку
робочого часу, встановлено факти
проведення завищених витрат на
утримання понаднормової чисельності
працівників непередбачених
нормативами, а саме: керівника
планово-економічної служби при
відсутності такої служби, замість
посади економіста.

Наказом №01ШР генерального
директора від 03.01.2012 року (із змінами та
доповненнями від 03.05.2012)затверджено
штатний розпис, відповідно до якого на
підприємстві існує штатна одиниця
посади керівника планово-економічної
служби із заробітною платою 3300,00
грн.(том 1арк справи 155-160).

Відповідно до направлення
на працевлаштування № 0049001 від
12.07.2012, виданого Горлівським міським
центром зайнятості, ОСОБА_11 була
направлена до КП «Донекотранс» для
працевлаштування на посіду керівника
служби за професією економіста
підприємства (7050107).

13.07.2012 року наказом №77 ОСОБА_11 прийнято
на посаду керівника
планово-економічної служби (том 1 арк.
справи 168)

Посадова інструкція керівника
планово-економічної служби
затверджена в.о.генерального директора
КП «Донекотранс» 25.07.2012 року (том 1 арк
справи 169-171). Відповідно до п.2 розділу 1
посадової інструкції на посаду
керівника планово-економічної служби
призначається особа, що має вищу
професійну (економічну освіту). Судом
досліджено посадову інструкцію
керівника планово-економічної служби
КП «Донекотранс», якою передбачені всі
повноваження та критерії, які
необхідні для посади керівника.

Суд також зазначає, що Довідник
кваліфікаційних характеристик
професій працівників, затверджений
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 29.12.2004
року несе в собі рекомендований
характер щодо встановлення посади під
час підготовки штатної структури
підприємства.

Аналіз законодавчих норм дає підстави
зробити висновок, що питання
організації роботи на підприємствах
належить компетенції його власника або
уповноваженому органу, та наділяє його
правом самостійно вибирати форму його
організації. Втручання державних
органів у процес складання,
затвердження і виконання бюджетів не
допускається.

Щодо п.2.8 вимоги.

Зайво проведено нарахування та
перераховано внесків до державних
цільових фондів у сумі 6 329,57 грн.
Враховуючи, що цим пунктом встановлено
нарахування внесків по питанням, яким
суд вже дав оцінку вище, то суд не
вбачає підстав для задоволення цього
пункту вимоги повністю, а задовольняє
частково в сумі 4 902,29 грн.

Згідно з частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

У відповідності до частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стаття 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що судом за наслідками
розгляду справи частково встановлено
незаконність пунктів 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7,
2.8 вимоги Донецької об’єднаної
державної фінансової інспекції №
21-05-10/1819 від 30.04.2013, суд приходить до
висновку про необхідність їх
скасування. Отже, позовні вимоги судом
задовольняються частково.

Керуючись статтями 2 – 15, 17 – 18, 33 – 35, 41
– 42, 47– 51, 56 – 59, 69 – 71, 79, 86, 87, 94, 99, 104 – 107,
110 – 111, 121, 122 – 143, 151 – 154, 158, 162, 163, 167, 185 –
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, –

П О
С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Донекотранс» до
Державної фінансової інспекції в
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування пунктів 2.2,
2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 вимоги Донецької
об'єднаної державної фінансової
інспекції № 21-05-10/1819 від 30.04.2013 щодо
усунення виявлених в ході ревізії
порушень – задовольнити частково.

Скасувати повністю пункти 2.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.7
вимоги Донецької об'єднаної державної
фінансової інспекції № 21-05-10/1819 від
30.04.2013.

Скасувати пункт 2.5 в частині оплати
праці за роботу майстру ОСОБА_7 у сумі
119,04 гривень.

Скасувати пункт 2.8 в частині
проведення нарахувань внесків до
державних цільових фондів на суму 4 902,29
гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

ОСОБА_6 прийнято у нарадчій кімнаті та
проголошено її вступну та резолютивну
частини 24 грудня 2013 року.

Повний текст постанови виготовлено 30
грудня 2013 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб’єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п’ятиденного строку з
моменту отримання суб’єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя

Толстолуцька М.М.