Справа № 713/2890/13-а
Суддя: Пилип'юк І. В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2890/13-а
Провадження №2-а/713/77/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2013
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області у складі головуючого судді
Пилип’юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Вижниця адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України
в Чернівецькій області в особі
інспектора ДПС роти ДПС взводу №3
ОСОБА_2, про скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до УДАІ УМВС
України в Чернівецькій області в особі
інспектора ДПС роти ДПС взводу №3
ОСОБА_2, про скасування постанови про
адміністративне правопорушення.

В позові вказував, що 02.12.2013 року
відповідачем складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №027284 про те, що ніби то він 02.12.2013
року, о 13.20 год., в с. Камяна
Сторожинецького району, на автодорозі
«Чернівці-Вижниця», керуючи
транспортним засобом «Опель Астра»,
д.н.з. НОМЕР_1, пересік суцільну лінію
дорожньої розмітки 1.1 з виїздом на
зустрічну смугу руху, за що його
притягнуто до відповідальності по ч.1
ст.122 КУпАП.

Зазначав, що з протоколом не погодився,
про що зазначив у ньому, оскільки
рухаючись на автомобілі здійснював
обгін попутного транспортного засобу
марки «Опель Комбо» білого кольору,
який рухався зі швидкістю менше 30
км/год., не створивши при цьому
небезпеки для інших учасників
дорожнього руху. Повернувшись на свою
смугу руху та проїхавши близько 300
метрів його зупинив інспектор ДПС і
представившись, попросив пред’явити
документи, після чого запросив до
патрульної машини, де звинуватив у
порушенні ПДР, а саме в пересіченні
суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 з
виїздом на зустрічну смугу руху.
Пояснив, що здійснював обгін згідно ПДР
України, однак його пояснення
відповідач не прийняв до уваги, а
упереджено склав протокол про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №304954 та виніс оскаржувану
постанову.

Вважав, що постанова в справі про
адміністративне правопорушення
незаконна і необґрунтована, не
відображає дійсних обставин справи,
складена за відсутності належних
доказів, свідків та з порушеннями
чинного законодавства. Він здійснював
обгін транспортного засобу з
дотриманням вимог ПДР України, а
будь-яких законних, безсумнівних
доказів того, що він здійснив обгін
транспортного засобу з порушенням п.14.6.
та вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР
інспектором не надано. А тому в його
діях відсутній склад правопорушення,
що виключає можливість притягнення до
адміністративної відповідальності.

Просив скасувати постанову інспектора
ДПС роти ДПС взводу №3 ст. сержант
міліції ОСОБА_2 від 02.12.2013 року АА2 №027284
про накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
255,00 грн. та закрити справу.

Позивач в судовому засіданні заявлений
позов підтримав, послався на обставини,
викладені в позовній заяві, просив
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, вважав його безпідставним та
просив в його задоволенні відмовити,
оскільки оскаржувана постанова
винесена законно.

Суд, заслухавши позивача, відповідача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб’єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією або законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ст.18 ч.1 п.2 КАС України місцевим
загальним судам, як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
з приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п. 3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №2 від 06.03.2008 року).

Судом встановлено, що постановою серії
АА2 №027284 від 02.12.2013 року в справі про
адміністративне правопорушення
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої він, 02.12.2013
року, о 13.20 год. в с. Кам’яна
Сторожинецького району Чернівецької
області, керуючи т/з марки «Опель
Астра», д.н.з. НОМЕР_1 пересік суцільну
лінію дорожньої розмітки 1.1 з виїздом
на зустрічну смугу руху, чим скоїв
правопорушення, передбачене ст.122 ч.1
КУпАП та на нього було накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в сумі 255,00 грн. Дана постанова
винесена на підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
02.12.2013 року серія АБ2 №304954.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного штрафу може бути
оскаржено - у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний суд у порядку, визначеному КАС
України з особливостями, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України, суд,
перевіряє оскаржувану постанову на
предмет дотримання суб’єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ
про правопорушення, передбачені ч.1
ст.122 цього Кодексу, покладено на органи
внутрішніх справ (міліцію).

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових, доказів, висновків
експертів.

Згідно ст.71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень суб’єкта
владних повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв’язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

Відповідно до п.1.1 Додатку 2 до ПДР
України горизонтальна розмітка має
таке значення: п.1.1 ПДР України (вузька
суцільна лінія) - поділяє транспортні
потоки протилежних напрямків і
позначає межі смуг руху на дорогах;
позначає межі проїзної частини, на які
в'їзд заборонено; позначає межі місць
стоянки транспортних засобів і край
проїзної частини доріг, не віднесених
за умовами руху до автомагістралей.

Як виняток, за умови забезпечення
безпеки дорожнього руху, дозволяється
перетинати лінію 1.1 для об'їзду
нерухомої перешкоди, розміри якої не
дають змоги здійснити її безпечний
об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також
обгону поодиноких транспортних
засобів, що рухаються із швидкістю
менше 30 км/год.

З пояснень позивача, написаних ним
особисто у протоколі про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 №304954 встановлено, що він об’їхав
автомобіль «Опель Комбо», який рухався
по його лінії руху із швидкістю менше 30
км/год. згідно вимог ПДР України, не
створивши ніяких перешкод для інших
учасників дорожнього руху. Проте не
зважаючи на його пояснення,
відповідачем винесена постанова про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Крім протоколу про адміністративне
правопорушення, будь-яких доказів на
спростування пояснень позивача
відповідачем суду не надано, а тому суд
розглядає справу в межах наданих
позивачем доказів.

Протокол про адміністративне
правопорушення відповідно до вимог
ст.251 КУпАП є лише одним із доказів, який
повинен оцінюватись в сукупності з
іншими доказами.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. За таких
обставин факт вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і
об’єктивне з’ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова
особа), що розглядає справу про
адміністративне правопорушення оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№2 від 6 березня 2008 року «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень КАС України під час
розгляду адміністративних справ щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень» належить перевірити, чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, тому суд вважає, що
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності з
порушенням встановленого
законодавством порядку.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що постанова від 02.12.2013 року
винесена за відсутністю належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували факт порушення ОСОБА_1
правил дорожнього руху України, а тому
позовна вимога про її скасування
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про закриття
провадження у справі, то вона
задоволенню не підлягає, оскільки,
відповідно до ч.3 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові справи
про накладення адміністративних
стягнень, а тому прийняття рішення щодо
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення може
лише орган чи повноважена особа, яка
вирішує питання про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України,
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка
оскаржила постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
звільняється від сплати державного
мита.

На підставі ст.ст.122 ч.1, 247, 265-2, 287-289
КУпАП, керуючись ст.ст. 18, 69, 71, 87, 90, 99, 100,
128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Постанову ІДПС роти ДПС взводу №3
ОСОБА_2 серії АА2 №027284 від 02 грудня 2013
року про накладення адміністративного
стягнення відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП у виді
штрафу в сумі 255,00 гривень - визнати
протиправною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: ОСОБА_3