Справа № 267/2658/13-а
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2013-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а/267/80/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2013 року

86103, Донецька область, м. Макіївка,

пр-т Генерала Данилова, 21

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області

у складі судді Наумової О.С.,

при секретарі судового засідання
Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради про визнання
протиправними дій Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради у відмові у
виплаті суми на оздоровлення та
стягнення недоплаченої суми на
оздоровлення за 2012 рік, стягнення
недоплаченої суми на оздоровлення в
сумі 5 500,00 грн. за 2012 рік за рахунок
державного бюджету

за участю сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: ОСОБА_2. – за
довіреністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради (далі – УТСЗН) про визнання
протиправними дій Управління праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради у відмові у
виплаті суми на оздоровлення та
стягнення недоплаченої суми на
оздоровлення за 2012 рік, стягнення
недоплаченої суми на оздоровлення в
сумі 5 500,00 грн. за 2012 рік за рахунок
державного бюджету.

В обґрунтування позову зазначив, що має
статус особи, яка постраждала від
наслідків Чорнобильської катастрофи, є
інвалідом ЧАЕС ІІ групи.

Тому на підставі ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на щорічну компенсацію за шкоду,
спричинену здоров’ю у розмірі п’яти
мінімальних заробітних плат за 2012 рік.

УТСЗН за 2012 рік ця виплата нарахована
дише у розмірі 120 грн. При цьому УТСЗН, у
порушення ст.ст. 22, 113 Конституції
України, керувалося Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
№ 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Зазначає, що згідно Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» розмір мінімальної
заробітної плати становить 1 134, 00 грн.
Тому відповідач повинен нарахувати та
сплатити йому допомогу на оздоровлення
в сумі 5 550,00 грн. з розрахунку (1134,00 грн.
х 5) – 120,00 грн.

Позивач в судове засідання не
з’явився, про дату, місце та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечував, надав заперечення на
позов, в яких відзначив, що порядок
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської
катастрофи»провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковим
для виконання міністерствами та іншими
центральними та місцевими органами
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання, незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Такий порядок регламентовано
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У Конституції України закріплено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (частина друга статті
19).

Крім того, згідно рішення
Конституційного суду України № 3-рп/2012
від 25.01.2012р. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України. Кабінет Міністрів
України є вищим органом у системі
органів виконавчої влади. який
розробляє проект закону про Державний
бюджет/України на наступний рік і подає
його до Верховної Ради України,
забезпечує виконання затвердженого
Верховною Радою України Державного
бюджету України, звітує перед
Верховною Радою України про його
виконання (частина друга статті 96,
частина перша статті 97, частина перша
статті 113, пункт 6 статті 116 Основного
Закону України). Ефективне здійснення
Кабінетом Міністрів України цих
повноважень є основою для вжиття ним
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
проведення політики у сфері
соціального захисту, фінансової та
податкової політики (пункти 2, 3 статті
116 Конституції України).

Така політика базується на
передбачених у законодавстві
державних соціальних стандартах та
державних соціальних гарантіях. Згідно
з Законом України "Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії" державні соціальні
стандарти - це встановлені законами,
іншими нормативно-правовими актами
соціальні норми і нормативи або їх
комплекс, на базі яких визначаються
рівні основних державних соціальних
гарантій; державні соціальні гарантії -
це встановлені законами мінімальні
розміри оплати праці, доходів громадян,
пенсійного забезпечення, соціальної
допомоги, розміри інших видів
соціальних виплат, встановлені
законами та іншими
нормативно-правовими актами (абзаци
другий, третій статті 1).

Таким чином, державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії можуть бути визначені як
законами України, так і іншими
нормативно-правовими актами, зокрема
актами Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України виходить з
того, що надання Верховною Радою
України права Кабінету Міністрів
України встановлювати у випадках,
передбачених законом, порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Також п.4 Прикінцевих Положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2013» установлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи "застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 грошова допомога на
оздоровлення виплачена на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 120 грн. Тому
просив відмовити у позові.

Вислухавши в судовому засіданні
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка
постраждала від наслідків
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується посвідченням (а.с. 6).

УТСЗН листом від 25.03.2013р. (а.с. 7)
повідомлено, що передбачена ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» грошова допомога на
оздоровлення за 2012 рік ОСОБА_1 як
інваліду 2 групи, інвалідність якого
пов’язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
виплачена на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 №
562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 120 грн.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" норми і положення,
зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51,
52 Закону № 796 застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

З аналізу наведених норм випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним у п. 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" категоріям громадян
у 2012 бюджетному році повинно
відбуватись відповідно до постанов
Кабінету Міністрів України.

Такі розміри визначені Постановою КМУ
№ 562 від 12.07.2005 року, згідно якої розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідам 2 групи складає 120 гривень.

Суд зазначає, що при визначенні, яка з
однопредметних норм підлягає
застосуванню при вирішенні даного
спору, перевагу слід віддавати тій
нормі, яка прийнята пізніше у часі.

Таким чином, застосуванню в даному
випадку підлягають норми Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік", тобто під час дії вказаного
закону розмір щорічної допомоги на
оздоровлення визначається відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року.

Як зазначалось вище, у 2012 році позивачу
виплачено вказану допомогу в розмірі 120
гривень, тобто відповідно до положень
вказаної постанови Кабінету Міністрів
України.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради про визнання протиправними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради у відмові у виплаті суми на
оздоровлення та стягнення
недоплаченої суми на оздоровлення за
2012 рік, стягнення недоплаченої суми на
оздоровлення в сумі 5 500,00 грн. за 2012 рік
за рахунок державного бюджету –
відмовити.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та її повний текст проголошений у
судовому засіданні 4 червня 2013 року.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області протягом десяти днів
з дня її проголошення. У разі прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
О.С. Наумова