Справа № 243/7078/13-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Якуша Н.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
справа №243/7078/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Васильєвої І.А., Шишова О.О.

секретар судового засідання
Запорожцева Г.В.

за участі позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у справі №
243/7078/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, третя особа -
Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, за участі третьої
особи - Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради про визнання дії відповідача щодо
визначення розміру пенсійного
забезпечення на підставі довідки від 07
серпня 1997 року без вихідного номеру,
виданої ВАТ «Укрбурвод» Харківським
спеціалізованим управлінням «Бурвод»
№582 незаконними та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
провести перерахунок пенсійного
забезпечення на підставі первинних
документів, а саме: табелю обліку
використаного робочого часу і довідки
ХСУ-582 від 1991 року та наступних
нормативно-правових актів: Постанови
Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС за №655-195
від 05.06.1986 року, постанови Ради
Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
спілок від 10.06.1986 року за №207-7,
постанови Ради Міністрів СРСР за №524-156
від 07.05.1986 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що він перебуває на
пенсійному обліку у відповідача та
отримує пенсію, як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році. Згідно відповіді відповідача
від 22.05.2012 року за №383(52)/М-10-01-03 йому
стало відомо, що розрахунок його пенсії
проводиться на підставі довідки від
07.08.1997 року без вихідного номеру,
виданої ВАТ «Укрбурвод» Харківським
спеціалізованим управлінням «Бурвод»
№582. Вказував, що дана довідка не
відповідає первинним документам та
нормативно-правовим актам, на що він не
раз звертав увагу відповідача. У
зв'язку з чим він звернувся в суд з
даним позовом.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 18.09.2013 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, за участю третьої
особи: управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії - був
залишений без розгляду (а.с.159-164).

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 жовтня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 18.09.2013 року
було задоволено частково. Ухвалу
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 18.09.2013 року в
частині залишення без розгляду
позовних вимог ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, за участю третьої
особи: управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, про визнання дій незаконними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії за період з 23.01.2013 року - було
скасовано. В іншій частині ухвалу
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 18.09.2013 року було
залишено без змін.

Постановою суду Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 було
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову місцевого суду
скасувати та прийняти нову, якою позов
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано
доводами, аналогічними позовній заяві.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
висловлено згоду з висновками
місцевого суду та прохання залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін.

Позивач у судовому засіданні підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити. Інші особи, які беруть
участь в справі, до апеляційного суду
не прибули.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_2 з 27.12.1991 року була призначена
пенсія по 3 групі інвалідності
загального захворювання згідно
довідки МСЕК №089277 від 27.12.1991 року.
Призначення пенсії проводилось
Слов'янським відділом соціального
захисту населення.

30.03.1992 року позивачу було встановлено 3
групу інвалідності - професійне
захворювання внаслідок аварії на ЧАЕС
(довідка МСЕК №029760 від 03.03.1992 року),
відповідно до чого пенсія з 30.03.1992 року
виплачувалась за нормами Закону
України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Органи Пенсійного фонду України
призначають та виплачують пенсії з
лютого 2001 року.

З 01.01.2012 року, виходячи з норм постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» проведено перерахунок
пенсії ОСОБА_2 за матеріалами пенсійної
справи, а саме: на підставі довідки про
заробітну плату від 07.08.1997 року б/н,
виданої ВАТ «Укрводбуд» ХСУ «Бурвод»
№582 (а.с.63), яку управління отримало ще у
липні 1997 року від Червонозаводського
відділу соціального захисту населення
м. Харкова разом з актом перевірки
достовірності видачі вказаної довідки
(а.с.61).

В судовому засіданні судом було
встановлено, що головним посиланням
позивача є те, що вищевказана довідка
про заробітну плату не відповідає
первинним документам та
нормативно-правовим актам, дійсними
під час ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, а саме: в частині кратності,
кількості відпрацьованих годин,
розміру премії. При цьому, позивач
наполягав, що відповідач повинен
провести перерахунок пенсії на
підставі наявної в матеріалах
пенсійної справи довідки від липня 1991
року та табеля обліку використаного
робочого часу (а.с.43-44), виданих
підприємством ХСУ №582, та який
міститься у нього, а не в матеріалах
його пенсійної справи.

Проте, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів того, що
дані, які містяться в довідці про
заробітну плату від 07.08.1997 року б/н,
табелі обліку робочого часу за серпень
1986 року, виданих ВАТ «Укрводбуд» ХСУ
«Бурвод» №582, є неправдивими або
недостовірними. В адміністративному чи
судовому порядку вказані документи
недійсними не визнавалися, відомості
щодо їх фальшивості в справі відсутні.

В той же час, обґрунтованість даних
довідки про заробітну плату від 07.08.1997
року б/н, виданої ВАТ «Укрводбуд» ХСУ
«Бурвод» №582 (а.с.63), підтверджено актом
перевірки достовірності видачі
вказаної довідки (а.с.61), тому судом
надано перевагу саме цьому письмовому
доказу,і цим спростовуються доводи
апеляційної скарги позивача.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
визначення розміру його пенсійного
забезпечення на підставі довідки від 07
серпня 1997 року без вихідного номеру,
виданої ВАТ «Укрбурвод» Харківським
спеціалізованим управлінням «Бурвод»
№582 незаконним, ухвалою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 18.09.2013 року були залишені без
розгляду та в цій частині залишені без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.10.2013 року
(а.с.185-186).

Відповідно до Інструкції про службові
відрядження в межах СРСР і ВЦРПС від
15.02.1980 року №30 працівникам, які
перебували у службовому відрядженні,
протягом періоду відрядження
зберігався середній заробіток за всі
робочі дні за графіком, встановленим за
основним місцем роботи.

Відповідно до Постанови Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986
року №153/10-43 відомості про встановлення
умов і розмірів оплати праці та умов
їхнього запровадження по конкретних
особах можуть мати, а отже і надавати
виключно підприємства, установи,
організації, де працювали ці особи, або
правонаступники таких підприємств,
установ, організацій. Інші
підприємства, установи, організації,
органи державної влади тощо не можуть
надавати довідок про заробіток по
конкретних особах, які не працювали і
не працюють у цих підприємствах,
установах, організаціях, органах
державної влади.

Відповідно до ст. 15 Закону № 796-ІІІ
видача довідок про заробітну плату у
період роботи (служби) з ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення
здійснюється підприємствами,
установами, організаціями
(військкоматами), які відповідно до
частини другої статті 101 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Як вбачається з довідки №335 від 06.12.1991
року, ОСОБА_2 дійсно працював у
Харківському СУ-582 трест «Укрбурвод» з
18.07.1985 року по 20.07.1987 року та знаходився
на ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій
зоні на об'єкті вертикального дренажу
4-го енергоблоку з 09.08.1986 року по 16.08.1986
року (а.с.20).

Як вбачається з пояснень представників
відповідача, даних в суді першої
інстанції, то у зв'язку з тим, що в
матеріалах пенсійної справи містились
довідки про заробітну плату ОСОБА_2
(а.с.21,24), які містили різни суми, а тому
суперечили одна одній, то було вирішено
зробити запит до підприємства, де
працював позивач з витребуванням даних
про дійсний розмір заробітної плати та
проведення акту зустрічної перевірки
між підприємством та
Червонозаводським відділом
соціального захисту населення, на
обліку в якому знаходилось
підприємство Харківське СУ-582 трест
«Укрбурвод».

З отриманих супровідного листа від
16.07.1998 року разом з довідкою від 07.08.1997
року та складеним актом перевірки від
06.08.1997 року вбачається, що бухгалтерія
ХСУ-582 просить начальника УПСЗН
керуватися останньою довідкою від
07.08.1997 року, в якій визначена сума
заробітної плати в розмір 382 грн. 34 коп.
Раніше видані довідки вважати
недійсними. Розбіжності виникли через
застосування СПК згідно Положення 06-1695
від 24.04.1997 року Міністерства праці
України (а.с.30).

Таким чином, на підставі отриманої
довідки від 07.08.1997 року, акту перевірки
від 06.08.1997 року, який був складений на
підстав розрахункової відомості по
заробітній платі за 1986 рік, табеля
обліку робочого часу за серпень 1986
року, довідки про перерахунок
заробітної плати за серпень 1986 року,
був визначений час перебування ОСОБА_2
в зоні ЧАЕС, який складав 96 годин,
визначена кратність підвищення оплати
- 3,42, яка вираховувалась в залежності
від годин перебування в різних зонах
відчуження та вирахуваний розмір
заробітної плати (а.с.31).

Відповідно до постанови Ради Міністрів
СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195
«Про оплату праці і матеріальне
забезпечення працівників підприємств,
організацій і установ, які виконували
роботи, пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і запобіганням забрудненню
навколишнього середовища» (постанова
Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10
червня 1986 р. № 207-7) оплата праці
працівників підприємств, організацій і
установ (надалі - підприємств),
розташованих у зоні ЧАЕС, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
повинна провадитись з дня аварії в
розмірах, передбачених розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №
964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-,
3-кратному розмірах в порівнянні з
нормами, встановленими діючим
законодавством.

Відповідно пункту 7 Порядку пенсії
призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, II - 4,1 - 3).

За пунктом 17 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
довідки про заробітну плату видаються
на підставі особових рахунків,
платіжних відомостей та інших
документів про нараховану та сплачену
заробітну плату підприємством,
установою, організацією, де працювала
особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного, суд зазначає,
що у відповідача були відсутні
підстави для не прийняття довідки,
наданої підприємством, на якому
працював позивач і в подальшому на
підставі неї не проводити перерахунок
пенсії відповідно з Порядком
обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210, який і вимагав
від органів Пенсійного фонду
здійснення перерахунку пенсій,
призначених особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до набрання чинності цією постановою,
за матеріалами пенсійних справ.

Посилання позивача щодо невірного
поділу його перебування в зоні ЧАЕС з
09.08.1986 року по 16.08.1986 року, а саме поділ
годин його перебування на трьох різних
зонах небезпеки (І, II, III), замість однієї
- III, суд вважає безпідставними з огляду
на наступне.

Як вбачається з довідки про заробітну
плату від 07.08.1997 року, акту перевірки
від 06.08.1997 року, який був зроблений на
підставі первинних документів, табелю
обліку робочого час за серпень 1986 року -
ОСОБА_2 у період з 09.08.1986 по 16.08.1986 року
відпрацював різну кількість годин в
різних трьох зонах небезпеки, а тому
підстав для того, щоб вважати ці дані
невірними, у суду немає.

Щодо свідчень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
про те, що вони разом з позивачем
працювали у зоні ЧАЕС з 09.08.1986 року по
16.08.1986 рік, та у весь час знаходились у
«Рудому лісі», тобто в одній зоні -
третій, то суд першої інстанції
обґрунтовано поставився до них
критично, оскільки вони суперечать
матеріалам пенсійної справи позивача,
а отже офіційним документам, ставити
під сумнів які у суду підстав не має.

Посилання позивача на лист Державного
агентства України з управління зоною
відчуження від 10.05.2012 року №01-1598/1.4.1, в
якому зазначається, що рішенням
Урядової комісії від 07.08.1986 року №87 та
від 19.08.1986 року №108 Чорнобильська АЕС
(об'єкт «Укриття») та район «Рудого
лісу» віднесено до III зони небезпеки
(а.с.140- 140а), жодним чином не доводить, що
за період з 09.08.1986 року по 16.08.1986 рік
ОСОБА_2 під час виконання своїх
обов'язків не міг перебувати і в І, і в II,
і в III зоні небезпеки, про що свідчать
документи, а тільки визначає, що об'єкт
«Укриття» та «Рудий ліс» відноситься
до третьої зони небезпеки.

Таким чином, аналізуючи наявні в
матеріалах справи документи та
пояснення сторін по справі, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню, оскільки у суду не має
правових підстав зобов'язувати
управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янськ та Слов'янському районі
Донецької області проводити
перерахунок позивачу на підставі
довідки ХСУ-582 від липня 1991 року, яку
підприємство, де працював на час аварії
на ЧАЕС ОСОБА_2, просило вважати
недійсною. Крім того, як було
встановлено в судовому засіданні при
призначенні та перерахунку пенсії було
враховано дані табелю обліку робочого
часу за серпень 1986 року, складений
відносно ОСОБА_2, який міститься в
матеріалах пенсійної справи (а.с.239-240),
іншого табелю матеріали пенсійної
справи не містять.

Щодо вимог позивача відносно
зобов'язання позивача провести
перерахунок пенсії на підставі
нормативно-правових актів, а саме:
Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС
за №655-195 від 05.06.1986 року, постанови Ради
Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради професійних
спілок від 10.06.1986 року за №207-7,
постанови Ради Міністрів СРСР за №524-156
від 07.05.1986 року, то місцевий суд вірно
зазначив, що ці акти носять загальний
характер, є обов'язковими для
використанні при визначенні саме
розміру заробітної плати
підприємствами, на яких працювали
ліквідатори Чорнобильської АЕС і були
застосовані підприємством ХСУ№582 при
формуванні довідки від 07.08.1997 року, а
тому підстав для того, щоб зобов'язати
позивача провести перерахунок пенсії
на підставі цих нормативно - правових
актів у суду не має.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем було
доведено, що при проведенні
призначення та перерахунку пенсії
позивачу, ними використовувались дані,
які містяться в наданих підприємством
документах про заробіток позивача,
неправдивість або недостовірність
яких в судовому засіданні встановлена
не була, а тому підстав для зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії з 23.01.2013 року на підставі
вказаних позивачем в позовній заяві
документів у суду не має.

Всі доводи позивача про
невідповідність довідки про заробіток
від 07.08.1997 року та табелю обліку
робочого часу за серпень 1986 року носять
характер припущень і не підтверджені
належними доказами, хоча за вимогами
частини 1 статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
заперечення, а тому суд приходить до
висновку, що підстави для задоволення
позовних вимог позивача щодо визнання
дій управління Пенсійного фонду
України в м. Слов'янську та
Слов'янському районі Донецької області
незаконними та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 23.01.2013 року на
підставі вказаних в позові документів
та нормативно-правових актів, відсутні.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Повний текст ухвали виготовлено 10
січня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 листопада 2013 року у справі №
243/7078/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області, третя особа -
Управління праці та соціального
захисту населення Слов'янської міської
ради, про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
її в повному обсязі.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
І.А.Васильєва

О.О.Шишов