Справа № 161/16322/13-а
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
Справа № 161/16322/13-а

Провадження № 161/16322/13-а

Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі : головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Андрусяк І.В.,

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Луцької міської ради про визнання
недійсним рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Луцької
міської ради про визнання недійсним
рішення.

Свої вимоги мотивує тим, що 24 січня 1991
року рішенням виконавчого комітету
Луцької міської ради йому було надано в
безстрокове користування земельну
ділянку площею 1060 кв.м. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
яка розташована по АДРЕСА_1. Також в 1991
році йому було видано будівельний
паспорт на забудову земельної ділянки.

Вказує, що 04 серпня 2010року
рішенням Луцької міської ради йому
безоплатно передано у власність
земельну ділянку по АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,10 га., на
підставі, якого йому було видано
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку.

Зазначає, що так як йому було
передано у власність лише 0,10 га
земельної ділянки, з метою отримання в
користування іншої частини земельної
ділянки, яка йому була передана у
користування в 1991 році, він звернувся
до Луцької міської ради, де йому надано
технічне завдання на розробку
технічної документації по
інвентаризації земельної ділянки.

Вказана технічна документація
була виготовлена та погоджена в
установленому законом порядку, однак
при погоджені меж земельних ділянок
між позивачем та суміжним
землекористувачем виник спір щодо меж
земельних ділянок, у зв'язку з чим
постійною комісією Луцької міської
ради з питань земельних відносин та
земельного кадастру було вирішено
надати позивачу в оренду земельну
ділянку без згоди ОСОБА_3

Однак, рішенням Луцької міської
ради від 30 січня 2013 року №37/47 йому було
відмовлено у наданні в користування на
умовах оренди строком на 5 років
земельні ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0141
га, кадастровий номер :34:127:0007 і
площею 0,0195 га, кадастровим номером
:34:122:0011 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,0034 га, кадастровим номером
:34:127:0006 в межах «червоних ліній»
для обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
оскільки це суперечить вимогам чинного
містобудівного законодавства та плану
забудови вказаного кварталу.

Вважає, що прийняте рішення суперечить
вимогам чинного законодавства та не
відповідає фактичним обставинам,
оскільки землевпорядною організацією
було виготовлено технічну
документацію по інвентаризації
земельної ділянки на АДРЕСА_1 в м.
Луцьку, яка погоджена в установленому
порядку, зокрема з управлінням
містобудування та архітектури Луцької
міської ради та управлінням
держкомзему в м. Луцьку.

На підставі викладеного просить суд
визнати недійсним рішення Луцької
міської ради від 30 січня 2013р. №37/47 «Про
відмову гр. ОСОБА_1 у наданні в
користування на умовах оренди
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1».

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав з підстав,
викладених в позовній заяві та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов не визнав,
просив в задоволенні позову відмовити.
Вказував, що при прийнятті
оскаржуваного рішення Луцька міська
рада діяла в межах наданих Законом
повноважень.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази у їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Стаття 12 Земельного кодексу України
визначає повноваження сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин, до яких, зокрема,
належить: розпорядження землями
територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель і споруд подають
клопотання до відповідної ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки. Міська рада
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин відповідно до
закону.

Як вбачається з копії виписки з Рішення
виконавчого комітету Луцької міської
Ради народних депутатів від 24 січня 1991
року № 54, вирішено закріпити за ОСОБА_1
земельну ділянку площею 1060 кв.м. в
безстрокове користування під
індивідуальне будівництво
індивідуального 2-х поверхового
житлового будинку в АДРЕСА_2. (а.с. 55).

Судом встановлено, що 23 липня 1991 року
ОСОБА_1 отримав Будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку у АДРЕСА_3 (а.с. 10-19).

Відповідно до копії Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
ОСОБА_1 на підставі рішення Луцької
міської ради від 04 серпня 2010 року № 64/107
є власником земельної ділянки 0.1000 га за
адресою АДРЕСА_1 (а.с. 53-54).

Рішенням Луцької міської ради від 30
січня 2013 року №37/47 «Про відмову гр.
ОСОБА_1 у наданні в користування на
умовах оренди земельних ділянок для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1» ОСОБА_1 було
відмовлено у наданні в користування на
умовах оренди строком на 5 років
земельні ділянки на АДРЕСА_1, площею 0,0141
га, кадастровий номер :34:127:0007 і
площею 0,0195 га, кадастровим номером
:34:122:0011 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,0034 га, кадастровим номером
:34:127:0006В межах «червоних ліній»
для обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
оскільки це суперечить вимогам чинного
містобудівного законодавства та плану
забудови вказаного кварталу (а.с. 20).

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов»язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Згідно із ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні спору керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного
рішення, ОСОБА_1 було відмовлено в
наданні в користування на умовах
оренди строком на 5 років земельних
ділянок в межах червоних ліній,
оскільки це суперечить вимогам чинного
містобудівного законодавства та плану
забудови вказаного кварталу.

Судом встановлено, що підтверджується
дослідженою копією генерального плану
забудови міста Луцька та поясненнями
представника відповідача, земельна
ділянка площею 0,0195 га, з кадастровим
номером :34:122:0011 знаходиться в
межах запроектованої вулиці
Збаразької, а земельна ділянка площею
0,0034 га, з кадастровим номером
:34:127:0006 - в межах «червоних ліній».

Таким чином, Луцькою міською радою
правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у
наданні в користування на умовах
оренди строком на 5 років земельних
ділянок на АДРЕСА_1, площею 0,0195 га,
кадастровим номером :34:122:0011 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та площею 0,0034 га, кадастровим
номером :34:127:0006.

Що стосується відмови в наданні в
користування на умовах оренди строком
на 5 років земельної ділянки на АДРЕСА_1,
площею 0,0141 га, з кадастровим номером
:34:127:0007, то суд вважає таку відмову
неправомірною. Представником
відповідача не доведено тієї
обставини, що надання в користування
даної земельної ділянки суперечить
вимогам чинного містобудівного
законодавства та плану забудови, не
встановлено цього і судом.

З врахуванням викладеного,
проаналізувавши зібрані досліджені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позову та визнання
нечинним рішення Луцької міської ради
від 30.01.2013 року № 37/47 « Про відмову
ОСОБА_1 у наданні в користування на
умовах оренди земельних ділянок для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на АДРЕСА_1» в частині відмови у
наданні в користування на умовах
оренди земельної ділянки площею 0,0141 га
з кадастровим номером :34:127:007.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 10,11, 86, 159, 162, 163, 167
КАС України, на підставі ст.19
Конституції України, ст.ст. 12, 17, 122
Земельного кодексу України, Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення Луцької
міської ради від 30.01.2013 року № 37/47 « Про
відмову ОСОБА_1 у наданні в
користування на умовах оренди
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1» в частині відмови у наданні в
користування на умовах оренди
земельної ділянки площею 0,0141 га з
кадастровим номером :34:127:007.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги на постанову суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.