Справа № 200/14056/13-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/517/13
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2013 року
Бабушкінський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого
судді
Кудрявц
евої Т.О.

при
секретарі

Данильченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ІДПС взводу із
забезпечення супроводження РДПС ДАІ
підпорядкованої ГУМВС України в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції ОСОБА_2 про визнання дій
незаконними, визнання постанови
протиправною та її скасування,
закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову по справі
про адміністративне правопорушення АА2
№ 901625 від 01 жовтня 2013 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства
України при її складанні, а саме в
постанові зазначено, що 01 жовтня 2013
року о 10 год. 55 хв. керуючи автомобілем
«Тойота Рав 4» державний номерний знак
«АЕ 0080 АА», по вул. Привокзальна в м.
Дніпропетровськ повернув праворуч на
пр. ОСОБА_3 за своєчасно не зайнявши
відповідне крайнє положення на
проїзній частині призначеній для руху
в цьому напрямку, чим порушив п.10.4 ПДР, у
зв’язку з чим на нього було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в доход держави в розмірі 425 грн.
Оспорюючи складену постанову зазначає,
що він завчасно попередив про свій
намір зайняти відповідне крайнє
положення на дорожній смузі. Вважає, що
ним не було допущено ніяких порушень
ПДР України.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити позов в повному обсязі.
Пояснив, що під час зміни смуги, він
завчасно попередив про свій намір
зайняти відповідне крайнє положення на
дорожній смузі для здійснення повороту
праворуч у напрямку пр. ОСОБА_3,
показавши знак правого повороту. В свою
чергу автомобіль, що знаходився на
смузі, на яку він мав намір
перестроїтися, його пропустив, давши
змогу зайняти крайню праву смугу для
повороту направо на пр. ОСОБА_3.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав посилаючись
на те, що згідно правил дорожнього руху,
необхідно за 50 – 100 м. зайняти необхідну
для здійснення повороту смугу.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовна заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 01
жовтня 2013 року Інспектором ІДПС взводу
із забезпечення супроводження РДПС ДАІ
підпорядкованої ГУМВС України
прапорщиком ОСОБА_2 було винесено
постанову у відношенні позивача,
згідно якої позивач 01 жовтня 2013 року о 10
год. 55 хв. керуючи автомобілем «Тойота
Рав 4» державний номерний знак «АЕ 0080
АА», по вул. Привокзальна в м.
Дніпропетровськ повернув праворуч на
пр. ОСОБА_3 за своєчасно не зайнявши
відповідне крайнє положення на
проїзній частині призначеній для руху
в цьому напрямку, чим порушив п.10.4 ПДР.

Цією постановою від 01 жовтня 2013 року на
ОСОБА_2 за вказане адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122
КУпАП, накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425
гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, а згідно
зі ст..252 КУпАП орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об’єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В силу ст..245,280 КУпАП посадова особа,
уповноважена розглядати
адміністративну справу при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов’язана
з’ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом’якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з’ясувати інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи з метою
всебічного, повного і об’єктивного
з’ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Оспорюючи вказану постанову ОСОБА_1
посилається лише на відсутність
доказів зі сторони відповідача, однак
згідно ст..251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
серед іншого і протокол про
адміністративне правопорушення,
позивач не надав та не навів додаткових
доказів на підтвердження своїх вимог.

Спростуванню викладеного в
оскаржуваній постанові позивач не
привів, в матеріалах справи такі
відсутні.

Таким чином свої позовні вимоги не
підтвердив, а тому підстав для визнання
оскарженої постанови незаконною суд не
вбачає, а отже немає підстав і для
скасування такої постанови.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 159, 161-163, 171-2 КАСУ, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог до інспектора ІДПС
взводу із забезпечення супроводження
РДПС ДАІ підпорядкованої ГУМВС україни
в Дніпропетровській області
прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання
дій незаконними, визнання постанови
протиправною та її скасування,
закриття провадження у справі.

Постанова в апеляційному порядку
оскарженню не підлягає.

Суддя

Т.
О. Кудрявцева