Справа № 826/18242/13-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі судді Федорчука А.Б.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Реккітт Бенкізер
Хаусхолд енд Хелс Кер
Україна»доІнспекції з питань захисту
прав споживачів у м. Києвіпро
скасування рішення та постанови від
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України,
Суд розглядає справу у письмовому
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Реккітт Бенкізер
Хаусхолд енд Хелс Кер Україна» (надалі
по тексту ТОВ «Реккітт Бенкізер
Хаусхолд енд Хелс Кер Україна»,
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у м. Києві (надалі по
тексту відповідач) про скасування
рішення та постанови від 06.11.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії
посадових осіб Інспекції є
протиправними та такими, що суперечать
вимогам чинного законодавства,
оскільки відповідачем під час
проведення перевірки порушено законні
права та інтереси позивача, діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. А тому оскаржувана
постанова про накладення штрафних
санкцій винесена відповідачем з
перевищенням своїх повноважень, а тому
позивач вважає, що до нього як до особи,
що реалізовує товар, а не вводить
продукцію в обіг, штрафні санкції
застосовано неправомірно.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва
встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі
наказу від 21.10.2013 №485 та направлення на
проведення перевірки від 21.10.2013 №000303
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у м. Києві 04.11.2013 проведено
позапланову невиїзну перевірку
характеристик продукції, що вводиться
на обіг ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд
енд Хелс Кер Україна».

За результатами перевірки дотримання
ТОВ «Реккітт Бенкізер Хаусхолд енд
Хелс Кер Україна» законодавства про
захист прав споживачів, проведеної
04.11.2013 Інспекцією з справах захисту
прав споживачів в м. Києві складено акт
№000175, яким зафіксовано порушення:
відсутність протоколів випробувань
щодо проведення випробувань на
визначення здатності до повного
біологічного розкладу
поверхнево-активних речовин, що
входять до складу мийного засобу,
проведення яких передбачено п.6
Технічного регламенту мийних засобів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 №717.

Протоколом №000101 від 04.11.2013 про
виявлене(і) порушення на підставі акту
перевірки характеристик продукції від
04.11.2013 №000175 ТОВ «Реккітт Бенкізер
Хаусхолд енд Хелс Кер Україна», що
полягають у тому, що ТОВ «Реккітт
Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер
Україна» є особою, що відповідальна за
введення в обіг продукції, яка не
відповідає вимогам Технічного
регламенту мийних засобів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.08.2008 №717 та
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції», а саме, засіб для чищення
килимів Vanish ТМ 450мл., відсутня технічна
документація, в обсязі передбаченому
визначених Технічним регламентом.

Постановою про накладення штрафних
санкцій від 06.11.2013 №000092 за порушення
вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» до ТОВ «Реккітт
Бенкізер Хаусхолд енд Хелс Кер
Україна» застосовано штраф в розмірі
3000 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян у сумі 51000,00грн.

За результатами перевірки та
встановлених порушень, відповідачем
винесено рішення №000059 від 06.11.2013 про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів шляхом обмеження надання
продукції на ринку, шляхом приведення
зазначеної продукції у відповідність
із встановленими вимогами; тимчасово
заборонити надання продукції на ринку,
у відповідності із ч.5 ст.30 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції».

Повно та всебічно дослідивши наявні
матеріали справи, а також, норми
чинного законодавства, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
№ 1023-XII (надалі - Закон №1023), спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Згідно з п.2 Положення про управління у
справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України №206 від 09.11.2011 основними
завданнями Інспекцій є реалізація
повноважень Держспоживінспекції
України на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці; здійснюють державний контроль
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів (крім
Держспоживінспекції в Автономній
Республіці Крим), рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд; накладення
штрафів на суб'єктів господарювання, а
також рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами за порушення
прав споживачів у випадках,
передбачених законодавством.

Відповідно до п.1.4 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2012 №310 (надалі -
Порядок №310) перевірки діяльності
суб'єктів господарювання проводяться з
метою контролю стану дотримання ними
вимог законодавства про захист прав
споживачів щодо якості та безпеки
продукції, правил торгівлі та послуг,
надання споживачам необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію. Органи у
справах захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства про захист прав
споживачів шляхом проведення планових
та позапланових перевірок.

При вирішенні справи суд зазначає, що
порядок проведення перевірок
характеристик продукції регулюється
законами України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», «Про загальну
безпечність нехарчової продукції».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Органи державного нагляду (контролю)
можуть здійснювати планові та
позапланові заходи, які здійснюються
шляхом проведення перевірок, ревізій,
оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно п.4 ч.1 ст.11 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», з
метою здійснення ринкового нагляду
органи ринкового нагляду в межах сфер
їх відповідальності проводять
перевірки характеристик продукції, в
тому числі відбирають зразки продукції
та забезпечують проведення їх
експертизи (випробування).

Статтею 23 вказаного Закону визначено
порядок проведення перевірок
характеристик продукції.

Згідно з ч.3-9 ст.23 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції. Планові перевірки
характеристик продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Під час
таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Перевірки характеристик продукції
проводяться на підставі наказів
органів ринкового нагляду та
посвідчень (направлень) на проведення
перевірки, що видаються та
оформляються відповідно до Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності». У разі
одержання інформації про надання на
ринку продукції, що становить
серйозний ризик, відповідні накази та
посвідчення (направлення) видаються і
оформляються невідкладно. Перевірка
характеристик продукції може бути
невиїзною (за місцезнаходженням органу
ринкового нагляду) або виїзною.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про
державний нагляд і контроль нехарчової
продукції» передбачено, що органи
ринкового нагляду можуть проводити як
планові, так і позапланові перевірки
характеристик продукції у її
розповсюджувачів.

Суд звертає увагу на наступне, що
відповідно до ст.29,30 Закону України
«Про державний нагляд і контроль
нехарчової продукції» тимчасова
заборона продукції на ринку як захід
обмеженні надання продукції може
застосовуватися лише в таких випадках:
у разі якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що продукція не
відповідає встановленим вимогам та
одночасно становить серйозний ризик,
орган ринкового нагляду вживає
обмежувальних (корегувальних) заходів,
передбачених частиною першою статті 28
цього Закону; у разі якщо органом
ринкового нагляду за результатами
аналізу повідомлення відповідного
суб'єкта господарювання про виконання
ним рішення про усунення
невідповідності продукції
встановленим вимогам та/або перевірки
стану виконання суб'єктом
господарювання цього рішення,
проведених відповідно до ст.34 цього
Закону, встановлено, що
невідповідність продукції
встановленим вимогам не усунено або
усунено частково, орган ринкового
нагляду відповідно до затвердженої
Кабінетом Міністрів України методики
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів вживає таких обмежувальних
(корегувальних) заходів: обмеження,
заборона надання продукції на ринку,
вилучення продукції з обігу,
відкликання продукції.

Відповідно до п.6 Технічного регламенту
Мийних засобів зазначені вимоги щодо
здатності поверхнево-активних речовин,
що входять до складу мийного засобу, до
повного біорозкладу, а саме: «Рівень
здатності до повного біологічного
розкладу поверхнево-активних речовин,
що входять до складу мийного засобу,
повинен становити не менш як 60 (за
двоокисом вуглецю) або 70 відсотків (за
загальним органічним вуглецем).
Випробування на визначення здатності о
повного біологічного розкладу
проводяться згідно з методами,
визначеними Національними
стандартами.

Пунктом 18 Технічного регламенту
встановлено вимоги, щодо випробувань
поверхнево-активних речовин, а саме:
«Випробування поверхнево-активних
проводиться акредитованими
випробувальними лабораторіями, що
відповідають вимогам ДСТУ ISO/IEC 17025
«Загальні вимоги до компетентності
випробувальних та калібрувальних
лабораторій» та національних
стандартів згідно з офіційно
опублікованим Мінекономрозвитку
переліком, добровільне застосування
яких є доказом відповідності мийного
засобу вимогам цього Технічного
регламенту.

Офіційно опублікований перелік
національних стандартів згідно
додатку до наказу Держспоживстандарту
України від 12.03.2009 №109, не містить
нормативних документів на визначення
повного біологічного розкладу повного
активних речовин у мийних засобах.,
який би давав змогу провести
випробування здатності
поверхнево-активних речовин до повного
біологічного розкладу.

В матеріалах справи наявна копія
роз'яснення НД №38/318 від 28.10.2013 р.
наданого ТОВ «Науково-технічний центр
«Вндіхімпроект», в якому зазначено, що
діючі національні стандарти ДСТУ 7282:2012
та ДСТУ 2161:2010 забезпечують методами
визначення здатності до первинного
біологічного розкладу
поверхнево-активних речовин, що
входять до складу мийних засобів. Чинні
в Україні ДСТУ ISO 14593:2005 «Якість води.
Оцінювання здатності органічних
сполук до повного аеробного
біологічного розкладення у водному
середовищі. Метод визначення вмісту
неорганічного вуглецю в закупорених
посудинах (випробування на наявність
СО2 у вільному просторі верхньої
частини посудини)», ДСТУ 4175-2003 «Якість
води. Оцінювання здатності до повного
аеробного біологічного розкладання
органічних сполук у водному
середовищі. Метод із застосуванням
аналізу біохімічного споживання кисню
(метод закритої склянки) (ISO 10707:1994, МОD)»
та ДСТУ ISO 9493:2005 «Оцінювання здатності
органічних сполук до повного аеробного
біологічного розкладання у водному
середовищі. Метод визначення
вивільненого діоксину вуглецю»
придатні для визначення повного
біорозкладу органічних сполук є
некоректними для визначення показника
мийного засобу Vanish ТМ 450мл., оскільки
мийні засоби - це багатокомпонентна
суміш органічних і неорганічних
сполук, кожна з яких може непередбачено
вплинути на процес біологічного
розкладання (зокрема, дезінфікуючі та
антибактеріальні складові засобів).
Для отримання достовірного результату
необхідна процедура відокремлення
поверхнево-активних речовин від інших
компонентів рецептури та подальшого їх
розкладання, що не передбаченого
чинними стандартами.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час проведення перевірки позивачем
надавались паспорти безпеки
поверхнево-активних речовин щодо рівня
повного біологічного розкладу
поверхнево-активних речовин.

Відповідно до ст..5 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» встановлено, що продукція
вважається безпечною, якщо вона
відповідає вимогам щодо забезпечення
безпечності продукції, встановленим
законодавством. У разі відсутності
вимог щодо забезпечення безпечності
продукції, визначених частиною першою
цієї статті, відповідна продукція
вважається безпечною, якщо орган
державного ринкового нагляду не
доведе, що така продукція є
небезпечною. Доказом безпечності
продукції є її відповідність
національним стандартам, що
гармонізовані з відповідними
європейськими стандартами.

Продукція вважається безпечною, якщо
вона відповідає вимогам щодо
забезпечення безпечності продукції,
встановленим законодавством. У разі
відсутності вимог щодо забезпечення
безпечності продукції, або за
відсутності чи незастосуванні
національних стандартів, орган
державного ринкового нагляду під час
доведення того, що продукція є
небезпечною, може враховувати
національні стандарти інших держав
щодо забезпечення безпечності
продукції, гармонізовані з
відповідними європейськими та
міжнародними стандартами.

Враховуючи вище наведення, суд
приходить до висновку, що постанова
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві про накладення
штрафних санкцій від 06.11.2013 №000095 та
рішення від 06.11.2013 №000059 про вжиття
обмежувальних (коригувальних) заходів,
які прийняті на підставі акту
перевірки від 04.11.2013 №000175 є
протиправними та таким, що підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначена, суд вважає,
що вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Скасувати постанову Інспекції з
питань захисту прав споживачів у м.
Києві про накладення штрафних санкцій
від 06.11.2013р. №000092.

3. Скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві
№000059 від 06.11.2013р.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
А.Б. Федорчук