Справа № 805/17374/13-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 р.
Справа № 805/17374/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді
Тарасенка І.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
незаконними дій та скасування вимоги
від 20.11.2013 року № Ф-130,-

В С
Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання незаконними дій
Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області щодо нарахування
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
скасування вимоги від 20.11.2013 року №Ф-130
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску у розмірі 1194,03 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що він 23.03.1993 року за № 2 276 64 зареєстрований Виконавчим
комітетом Селидівської міської ради,
як фізична особа - підприємець та
здійснює підприємницьку діяльність
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
та є платником єдиного податку
відповідно до свідоцтва платника
Єдиного податку. Також, позивач
зазначив, що з 08.10.2004 року є пенсіонером
за віком та отримує пенсію.

Селидівським відділенням
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області прийнято вимогу про сплату
недоїмки № Ф-130 від 20.11.2013 року на суму
1194,03 грн.

Позивач вважає дії відповідача
незаконними та просить скасувати
спірну вимогу, оскільки з 06.08.2011 року
набрав чинності Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деякі інші законодавчі акти
України щодо вдосконалення окремих
норм Податкового кодексу України» №
3609-VI, яким внесені доповнення до ст. 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

Вважає, що внесення зазначених змін
звільняє його, як фізичну особу -
підприємця та пенсіонера за віком, від
сплати за себе єдиного внеску. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Таким чином,
позивач вважає, що вимога відповідача,
винесена у спосіб, що суперечить
чинному законодавству України, а тому
підлягає скасуванню.

Просив визнати незаконними дії
відповідача щодо прийняття спірної
вимоги зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та скасувати її..

Через канцелярію суду позивачем подана
заява, відповідно до якої просить
справу розглянути в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача -
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області в судове засідання не з'явився.
Через канцелярію суду за Вх. 376/14 подав
заяву про розгляд справи за
відсутності представника податкової
інспекції, позовні вимоги не визнає,
вважає їх необґрунтованими та просить
відмовити у їх задоволені.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливим розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Позивач, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, зареєстрований Виконавчим
комітетом Селидівської міської ради,
як фізична особа - підприємець 23.03.1993
року за № 2 276 64, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця Серія НОМЕР_1(а.с. 15).

Позивач перебуває на спрощеній системі
оподаткування є пенсіонером за віком з
08.10.2004 року, що підтверджується
пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_2
(а.с. 12), отримує пенсію за віком з 08.10.2004
року та знаходиться на податковому
обліку в Селидівському відділенні
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області як платник єдиного податку, що
підтверджується Свідоцтвом платника
єдиного податку Серія НОМЕР_3 (а.с. 13).

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області відповідно до своїх
повноважень, покладених Податковим
кодексом України забезпечує
достовірність та повноту обліку
платників податків та платників
єдиного внеску, суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності,
об'єктів оподаткування та об'єктів,
пов'язаних з оподаткуванням.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються нормами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року
(далі Закон № 1058), Законом України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 р. (далі Закон № 1788) та іншими
нормативно-правовими актами.

Так, судом встановлено, що Селидівським
відділенням Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
прийнято вимогу про сплату недоїмки №
Ф-130 від 20.11.2013 року на суму 1194, 03 грн.

Позивач вважає вимогу відповідача №
Ф-130 від 20.11.2013 року на суму 1194, 03 грн.
такою, що підлягає скасуванню, оскільки
він є фізичною особою - підприємцем та
пенсіонером за віком та відповідно до
вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464 особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Аналізуючи норми законодавства, що
регулюють спірні взаємовідносини,
оцінивши докази, які надані до
матеріалів справи, суд не може
погодитися з правовою позицією
відповідача про те, що позивач, який є
фізичною особою - підприємцем,
пенсіонером та отримує пенсію за віком
на пільгових умовах зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок до досягнення
ним віку 60 років з огляду на наступне.

Відповідно зі статтею 1 Закону № 1788
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом. За
цим Законом призначаються: а) трудові
пенсії: за віком; по інвалідності; в
разі втрати годувальника; за вислугу
років. Право на пенсію за віком мають
чоловіки - після досягнення 60 років і
при стажі роботи не менше 25 років. На
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.
При наявності стажу на підземних
роботах менше 10 років у чоловіків за
кожний повний рік цих робіт пенсійний
вік, передбачений статтею 12 цього
Закону, знижується на 1 рік.

Статтею 1 Закону №1058 визначене поняття
«пенсія» - як, щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058 за
рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 26 цього Закону в редакції,
яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками
- 55 років та наявності страхового стажу
не менше п'яти років.

У відповідності до ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Відтак, на пільгових умовах
призначаються саме пенсії за віком
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону № 2464 платниками єдиного внеску
є фізичні особи - підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2464
платник єдиного внеску зобов'язаний:
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; вести облік виплат
(доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до територіального
органу Пенсійного фонду у строки, в
порядку та за формою, встановленими
Пенсійним фондом за погодженням з
відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, як
передбачено частиною 12 статті 9 Закону
№ 2464.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 Закону № 2464
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Зазначеною нормою ст. 4 Закону № 2464 в
редакції, яка діє з 06.08.2011р., наведений
вичерпний перелік фізичних
осіб-підприємців, які є пенсіонерами за
віком або інвалідами без урахування
віку та отримують пенсію або соціальну
допомогу, які звільняються від сплати
за себе єдиного внеску. В зазначеній
нормі законодавцем не виключені особи,
які є пенсіонерами та отримують пенсію
за віком на пільгових умовах. Крім того,
звільняють від сплати за себе єдиного
внеску фізичні особи-підприємці, які є
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, з 06.08.2011 р. звільняються від
сплати єдиного внеску фізичні
особи-підприємці, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Оскільки, позивач є пенсіонером за
віком та отримує пенсію за віком, він у
відповідності ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється з
06.08.2011 р. від сплати за себе єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

До того ж, відповідно до положень ч. 4 ст.
4 Закону № 2464 особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування, можуть
бути платниками єдиного внеску
виключно за умови їх добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Добровільна сплата єдиного внеску
врегульована ст. 10 Закону України № 2464.

Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10 Закону
України № 2464, обов'язковою умовою
добровільної участі особи у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є належним
чином укладений договір в порядку ст. 10
Закону України № 2464.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» чітко
визначено про звільнення від сплати
єдиного внеску за себе фізичних осіб -
підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

При цьому законодавець не ставить в
залежність звільнення від сплати
єдиного внеску від того, чи досягла
особа пенсійного віку. Таким чином, в
даному випадку не має правового
значення підстави призначення пенсії
за віком. При цьому, суд зазначає, що
пенсії, призначені на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», є різновидом
пенсій за віком.

У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконними дій
та скасування вимоги від 20.11.2013 року
№Ф-130.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94,
99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконними дій
та скасування вимоги від 20.11.2013 року
№Ф-130- задовольнити.

Визнати незаконними дії
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області щодо нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та скасувати
вимогу від 20.11.2013 року №Ф-130 про сплату
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
розмірі 1194,03 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4005, , МФО 834016, банк
отримувача ГУ КСУ у Донецькій області)
на користь ОСОБА_1 (85400, АДРЕСА_1) судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 240 (двісті сорок) грн. 87 коп.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її подає
до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.