Справа № 1601/2а-32/12
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2013 р. Справа №
1601/2а-32/12Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 23.05.2012р. по
справі № 1601/2а-32/12

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці Полтавської
області

про визнання дій неправомірними та
забов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

06.10.11 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області, в
якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України
Автозаводського району в м.Кременчуці
щодо не нарахування та не виплати йому
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування";

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Автозаводського району в
м. Кременчуці провести перерахунок та
виплату призначеної йому щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 01.01.2004 року з урахуванням збільшення
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, у
відповідності до чинного
законодавства;

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Крюківського району в
м.Кременчуці у відповідності до ст. 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
редакції Закону від 05.10.2006 року,
проводити перерахунки та виплачувати
йому щомісячно додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30
процентів мінімальної пенсії за віком
з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму;

- визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України
Крюківського району в м.Кременчуці
щодо ненарахування та невиплати йому
доплати за понаднормативний стаж
відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України Крюківського району в
м.Кременчуці провести з 01.01.2004 року
перерахунок та виплату доплати за
понаднормативний стаж відповідно до ч.2
ст. 56 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23.05.12 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області в
перерахунку ОСОБА_1 щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст. 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12,
виходячи із 30 відсоткового розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області провести ОСОБА_1 з
01 квітня 2011 року перерахунок
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як особі,
віднесеної до категорії 2, у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат,
відповідно до вимог статті 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-12, з
врахуванням проведених виплат.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області щодо
відмови в нарахуванні та виплаті
ОСОБА_1 щомісячного додаткового
збільшення пенсії на 1 процент
заробітку за кожний повний рік стажу
його роботи понад установлений для
нього мінімальний трудовий стаж для
призначення пенсії в повному розмірі
відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року № 796-12 у період з
квітня 2011 року по 23 травня 2012 року .

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці
Полтавської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до
пенсії за кожний повний рік стажу
роботи понад 20 років шляхом збільшення
пенсії на 1 процент його заробітку за
кожний рік роботи понад 20 років але не
вище за 85% заробітку, відповідно до
вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року № 796-12 за період з квітня
2011 року по 23 травня 2012 року з
урахуванням виплачених за цей період
сум щомісячних доплат за
понаднормативний стаж роботи.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Ленінського районного суду
м. Полтави від 23.05.12 року та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмови в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що оскаржувану
постанову судом першої інстанції
винесено з порушенням норм
матеріального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч.8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Полтави не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 віднесений до 2 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується доданою до справи
копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.8)
та має право на отримання додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя та
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
другої категорії призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру додаткової
пенсії позивачеві застосуванню
підлягають положення ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вищезазначена постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що з квітня 2011 року підстави
для невиплати позивачеві додаткової
пенсії у відповідності до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008) були відсутні, зміни у
зазначену статтю не вносились, а тому
колегія суддів дійшла висновку щодо
необґрунтованої відмови відповідача у
здійсненні перерахунку пенсії за
зазначений період.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обов'язку відповідача
за період з квітня 2011 здійснювати
позивачеві нарахування та виплату
додаткової пенсії у відповідності до
приписів ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008).

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

При вирішенні спору суд першої
інстанції, виходячи із загальних засад
пріоритету законів над підзаконними
актами, обґрунтовано визнав, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст. 50,51, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції
від 09.07.2007р. згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008р. № 10-рп/2008), застосуванню
підлягає розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
установлений у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, з
урахуванням якого визначається
мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті.

При цьому колегія суддів зазначає, що 14
червня 2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України N 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статей 39,
50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" 6 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову N 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, з 23 липня 2011 року розміри
виплат, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
визначаються постановою Кабінету
Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
визнання неправомірною відмови
відповідача в перерахунку ОСОБА_1
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
провести ОСОБА_1 з 23.07.11 року
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, віднесеної до категорії 2, у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком прийняте з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права, а тому вона
підлягає скасуванню в цій частині.

Також колегія суддів зазначає, що
відповідно до статті 15 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ
від 05.11.1991 року (надалі - Закон № 1788-ХІІ)
умови, норми та порядок такого
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених Законом №
1788-ХІІ.

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним Законом № 1788-ХІІ
або спеціальним Законом "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 р.
(надалі - Закон № 796-ХІІ).

Обставини справи свідчать про те, що
позивач обрав умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені спеціальним Законом №
796-ХІІ.

Статтею 56 цього Закону передбачено
пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) осіб, які підпадають під його
дію. Зокрема, згідно з пунктом 2
зазначеної статті право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менше ніж 20 років
чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням
пенсії на 1 % заробітку за кожний рік
роботи понад установлений стаж, але не
вище 75% заробітку, а громадяни, які
відпрацювали за списком № 1, чоловіки -
10 років і більше, жінки - 7 років 6
місяців і більше - не вище 85% заробітку.

Аналіз викладеного положення закону
свідчить про те, що воно визначає
особливі норми та умови пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом № 796-ХІІ не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі
частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Таким законом, в даному випадку,
виступають норми абзацу 2 частини 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зі змісту якого випливає,
що за кожний повний рік страхового
стажу понад установлений законом
мінімальний трудовий стаж, необхідний
для призначення пенсії за віком,
остання збільшується на 1 % визначеної
законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в частині другій
статті 56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" як сума заробітку за кожний
рік роботи понад установлений цим
пунктом стаж роботи. Згідно з цим
Законом вона дорівнює мінімальному
розміру пенсії за віком, який згідно з
абзацом 1 частини другої статті 28
Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування" встановлений у розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на підставі Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років -для жінок і 20 років -для
чоловіків) шляхом збільшення пенсії на
1 % заробітку на рік.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо обов'язку відповідача
здійснювати позивачеві нарахування та
виплату позивачу пенсії в повному
розмірі за понаднормовий стаж роботи
відповідно до ч.2 ст.56 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений стаж.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197 п.1 ч.1 ст. 198,
200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23.05.12 р. по справі № 1601/2а-32/12 - в
частині задоволення позовних вимог про
визнання неправомірною відмови
відповідача в перерахунку ОСОБА_1
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, та зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м. Кременчуці Полтавської області
провести ОСОБА_1 з 23.07.11 року
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
особі, віднесеної до категорії 2, у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком, , відповідно до вимог статті 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», скасувати та прийняти в
цій частині нову постанову про відмову
в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанову
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
23.05.12 р. по справі № 1601/2а-32/12 залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.