Справа № 804/13675/13-а
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2013 р. Справа № 804/13675/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби в якому позивач
просить скасувати податкове
повідомлення-рішення форма «Ф» від
11.06.2013 року № на суму 149484,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що на адресу позивача
направлено податкове
повідомлення-рішення форма «Ф» від
11.06.2013 року № на суму 149484,38 грн.,
яке винесене на підставі довідки про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки станом на 01.06.2010 р. (довідка від
10.06.2013р. № 2884/1/7), сформованої згідно
нечинного Рішення Криворізької
міської ради №3884 від 14.05.2010р. «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу» (Рішення
Криворізької міської ради №3884).
Нечинність вказаного рішення визнана
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011 р., а тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що при прийнятті
податкового повідомлення-рішення від
11.06.2013 року № Криворізька
центральна міжрайонна державна
податкова інспекція Дніпропетровської
області Державної податкової служби
діяла на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. На
підставі вищенаведеного, просить суд у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

В ході розгляду справи відповідача
замінено на належного - на Криворізьку
центральну міжрайонну державну
податкову інспекцію Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

Сторони надали клопотання про розгляд
справи без участі представників.

Таким чином, суд ухвалив розглянути
справу без участі сторін відповідно до
положень ст.128 КАС України в письмовому
провадженні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 26.12.2006 року між ОСОБА_2
та Криворізькою міською радою
укладено договір оренди землі. В оренду
було передано земельну ділянку для
розміщення вбудованої
адміністративної будівлі
несільськогосподарського
використання площею 0,1398 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер ділянки
:06:227:0001). Підставою для надання
земельної ділянки в оренду є рішення
міської ради від 21.06.2006 року № 130.
Договір був зареєстрований у
Криворізькому відділі ДРФ ДП «ЦДЗК»
01.02.2007 року за № 92. Термін дії
договору 10 років.

Відповідно до п. 13.2 Договору однією з
невід'ємних частин Договору є витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
Криворізького міського управління
земельних ресурсів.

Згідно з Витягом за № 850/01 від 27.09.2006 р.
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, що знаходиться у позивача у
користуванні, складає 1646340,72 грн.

Протягом 2010р. - 2013р. позивачу
надсилались податкові повідомлення -
рішення, в яких визначалась сума
податкового зобов'язання з плати за
землю з фізичних осіб. Згідно даних
повідомлень сума податкового
зобов'язання складала 61941,62 грн.

Листом від 11.06.2013 р. за № 7667/10/173
Криворізькою центральною МДПІ було
повідомлено позивачу, що «Згідно
рішення Криворізької міської ради від
14.05.2010 р. № 3884 «Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Кривого
Рогу» з 01.06.2010р. змінилась базова
вартість 1 кв.м. земель міста.
Відповідно до довідки про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
станом на 01.06.2010 р. (довідка від 10.06.2013
року № 2884/2/7) нормативна грошова оцінка
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 а
для розміщення вбудованої
адміністративної будівлі складає
2878398,12 грн. Загальна площа земельної
ділянки 1398 кв.м. Враховуючи
вищенаведене та на підставі пп. 60.1.2. ст.
60 Податкового кодексу України
Криворізька центральна МДПІ скасовує
податкове повідомлення форми «Ф» від
30.04.2013 р. № ».

Листом від 11.06.2013 р. за № 7668/10/173
Криворізькою центральною МДПІ
повідомлено позивача про розмір
нарахувань, які необхідно сплатити
землекористувачу у зв'язку із
затвердженням технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу, відповідно до
рішення Криворізької міської ради № 3884
від 14.05.2010р.

11.06.2013р. Криворізькою центральною МДПІ
Дніпропетровської області ДПС
винесено податкове повідомлення -
рішення форми «Ф» № на суму 149484,38
грн.

ОСОБА_2 подала скаргу до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

04.09.2013 р. винесено рішення про
результати розгляду скарги №
2222/10/04-36-10-04-09, яким залишено спірне
повідомлення - рішення без змін, а
скаргу - без задоволення.

На спірне рішення подана скарга до
Міністерства доходів і зборів України,
за результатами якої 01.10.2013 року
винесено рішення про результати
розгляду скарги за № 4837/П/99-99-10-01-15, яким
залишено спірне рішення без змін, а
скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
виходить із того, що згідно з пунктом 1
статті 96 Земельного кодексу України
землекористувачі зобов'язані, зокрема,
забезпечувати використання землі за
цільовим призначенням, своєчасно
сплачувати земельний податок або
орендну плату, своєчасно надавати
відповідним органам виконавчої влади
та органам місцевого самоврядування
дані про стан і використання земель у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 206 Земельного
кодексу України використання землі в
Україні є платним. Об'єктом плати за
землю є земельна ділянка. Плата за
землю справляється відповідно до
закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14,1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
орендна, плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (далі у розділі XIII -
орендна плата).

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про оренду землі» визначено,
що оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до п.4.4. договору оренди
земельної ділянки від 26 грудня 2006 року -
розмір та сума орендної плати
переглядається за станом на кожне
перше число кварталу в межах терміну
дії договору оренди у разі:

- зміни (збільшення або зменшення за
рішенням міської ради) розмірів річної
орендної плати за землю , базової
вартості 1 кв.м. земель міста,
здійснення індексації грошової оцінки
земель,зміни цін, тарифів, у т.ч.
внаслідок інфляції.

Законом України від 06.10.98 №161-XIV «Про
оренду землі» встановлено:

- відповідно до ст.21 - розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України);

- згідно зі статтею 30, цього ж закону,
зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

На підставі довідки про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
станом на 01.06.2010 р. (довідка від 10.06.2013р.
№ 2884/3/7) нормативно грошова оцінка
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
для розміщення вбудованої
адміністративної будівлі складає
2878398,12 грн. Загальна площа земельної
ділянки 1398 кв.м.

Встановлено, що контролюючим органом
11.06.13 року була отримана грошова оцінка
земельної ділянки ОСОБА_2, та зроблене
донарахування сум за період з червня 2010
по 2013 рік, про що платнику вручено
податкове повідомлення - рішення від
11.06.13р. № на суму 149484,38 грн.

Платником 19.06.2013 року отримано рішення -
повідомлення на донараховані за період
з 01.06.10р. - 31.12.12p. та нараховану на 2013 рік
суму орендної плати за землю в розмірі
149484,38 грн.

Згідно з статтею 271 Податкового кодексу
України базою оподаткування є:
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом,
площа земельних ділянок, нормативну
грошову оцінку яких не проведено.

Правові засади проведення оцінки
земель в Україні визначені Законом
України «Про оцінку земель».
Відповідно до статті 5 цього Закону
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується, зокрема, для
визначення розміру земельного податку
та орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

Підставою для нарахування земельного
податку є дані державного земельного
кадастру, а орендної плати за земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності, - договір оренди
такої земельної ділянки (стаття 13
Закону № 2535, що діяв до 01.01.2011 року).

Відповідно до статті 288 ПК України,
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом (підпункт 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 ПК України).

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України
встановлено, що податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285-287 ПК України.

Нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу (пункт 286.5
статті 286 ПК України).

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України
визначено, що підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

З матеріалів справи вбачається, що
листом від 11.06.2013 р. за № 7668/10/173
Криворізькою центральною МДПІ
повідомлено позивача про розмір
нарахувань, які необхідно сплатити
землекористувачу у зв'язку із
затвердженням технічної документації
з нормативної грошової оцінки земель
міста Кривого Рогу, відповідно до
рішення Криворізької міської ради № 3884
від 14.05.2010р., яким затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Кривого Рогу.

Проте, суд звертає увагу, що Рішення
Криворізької міської ради №3884
Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011р., яка набрала законної сили з
моменту проголошення, визнано
нечинним. Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2012р. Постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.11.2011р. залишено без змін.

При цьому в ухвалі ВАСУ від 11.12.2012 року
зазначено наступне: «Як вірно
зазначено судом апеляційної інстанції,
зазначене рішення є актом
нормативно-правового характеру.
Процесуальним законом передбачено
різні способи захисту порушеного
права, передбачені ст.162 КАС України,
зокрема - визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень і
його скасування, або визнання рішення
нечинним. З цим пов'язаний час втрати
чинності правовим актом.

Так, визнання протиправним (недійсним,
незаконним) правового акта
індивідуальної дії та його скасування
передбачає втрату таким актом сили з
часу його прийняття.

Щодо оспорювання акта
нормативно-правового характеру, то
слід враховувати, що його існування
потягло настання певних юридичних
наслідків для невизначеного кола
суб'єктів, а тому, на думку колегії
суддів, в даному випадку його дія може
бути припинена тільки на майбутнє,
тобто з часу набрання законної сили
рішенням суду.»

Згідно ч. 5 ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Зупинення виконання
судового рішення є спеціальним
способом оперативного реагування суду
касаційної інстанції, та лише
тимчасово обмежує законну силу
судового рішення, а не позбавляє його
законної сили.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Крім того, згідно рішень Європейського
суду з прав людини одним із
основоположних аспектів верховенства
права є принцип юридичної
визначеності, який полягає у тому, що в
разі винесення судом остаточного
рішення у справі, таке рішення не може
бути поставлено під сумнів. Суд
зазначив, що ризик скасування
остаточного судового рішення є ipso facto
несумісним з принципом правової
визначеності ("Компанія "Совтрансавто
Холдинг" проти України" (2002 р.)).

У даному випадку органи виконавчої
влади, відповідальні за забезпечення
виконання судових рішень, приймають
свої власні рішення, намагаючись
перешкодити такому виконанню або
затримати його на невизначений строк.

В зв'язку з тим, що спірне Рішення
визнано нечинним, відповідно, не може
бути застосована до позивача при
розрахунку орендної плати довідка про
визначення нормативної грошової
оцінки земельної ділянки від 10.06.2013
року № 2884/2/7.

Крім того, відповідно до договору
оренди земельної ділянки від 26.12.2006 р.
(зареєстрованого 01.02.2007р.), а саме п. 10.1. -
зміна умов договору здійснюється у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін. Відповідно до п. 4.4. договору
розмір та сума орендної плати
переглядається у т.ч. у разі зміни
(збільшення або зменшення за рішенням
міської ради) розмірів річної орендної
плати за землю, базової вартості 1 кв.м.
земель міста, здійснення індексації
грошової оцінки земель, зміни цін,
тарифів, в тому числі внаслідок
інфляції.

Відповідно до п. 13.2. - невід'ємними
частинами договору є у т.ч. витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
Криворізького міського управління
земельних ресурсів.

В судовому засіданні з'ясовано, що з
моменту укладення договору до нього
були внесені зміни лише щодо внесення
орендної плати у трикратному розмірі
земельного податку, жодних інших змін
щодо вартості земельної ділянки не
вносилося.

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України
зміна, або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Ст. 654 ЦК України передбачає, що зміна
договору здійснюється у тій же формі,
що і договір, який змінюється. У даному
випадку зміна умов договору не
відбувалась.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
будь - яких законних підстав для
нарахування позивачу спірної суми за
оренду земельної ділянки.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна, довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд задовольняє позовні
вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення форма «Ф» від
11.06.2013 року № на суму 149484,38 грн.
винесене Криворізькою центральною
міжрайонною державною податковою
інспекцією Дніпропетровської області
Державної податкової служби.

Стягнути з Державного бюджету судові
витрати на користь позивача в розмірі
1494,00 грн.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В. Єфанова