Справа № 809/621/13-а
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"27" грудня 2013 р.
Справа № 809/621/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю:

представника позивача - Станько Т.Р.,

представника відповідача - Лозяка Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатекоінвест"

до відповідача: Державної податкової
інспекції у Богородчанському районі ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень №, № від
28.11.2012 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Карпатекоінвест"
(надалі також - позивач) звернулося в
суд з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі ГУ Міндоходів
в Івано-Франківській області (надалі
також - відповідач) про визнання
протиправними дій та скасування
податкових повідомлень-рішень №,
№ від 28.11.2012 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем, за наслідками проведеної
перевірки, оформленої Актом від 15.11.2012
року, зроблено безпідставні та
необґрунтовані висновки щодо
безтоварності господарських операцій,
які мали місце між позивачем та його
контрагентами: ПП
«Дніпрорембуд-сервіс», ТзОВ
«Будмедінвест», ТзОВ «Скайметр», ТзОВ
«Спільне інвестування», ТОВ «Онтайм»,
ТОВ «Нью-Діл», оскільки порушення
порядку здійснення господарської
діяльності чи сплати податків
контрагентами тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цих
осіб і не можуть розповсюджуватися на
позивача. Крім цього, висновки
відповідача ґрунтуються на
припущеннях, без зазначення будь-яких
первинних документів та без системного
викладення порушень вимог чинного
податкового законодавства, а самі Акти
зустрічних перевірок контрагентів
позивача не можуть мати належної
доказової сили. Також, на думку
позивача, відповідач неправомірно, в
порушення приписів статті 187
Податкового кодексу України по
господарських операціях з певними
контрагентами при визначенні
зобов'язань з ПДВ застосував касовий
метод, що суперечить чинному
законодавству та діючій судовій
практиці. Оскільки оскаржувані
податкові повідомлення-рішення №
та № від 28.11.2012 р., згідно з якими
позивачу донараховано грошові
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 23107,50 грн., та з податку на додану
вартість в сумі 77338,75 грн., прийняті
необґрунтовано, з порушенням вимог
чинного законодавства, останні
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, додатково пояснив, що
основним видом діяльності позивача є
здійснення операцій по наданню послуг
з постачання теплової енергії для шкіл
відділу освіту Богородчанської РДА та
Горохолинської сільської ради. Вказані
обставини підтверджуються
відповідними господарськими
договорами та актами виконаних робіт. В
протилежному випадку, за умови
безтоварності операцій з
контрагентами, вказаними в Акті
перевірки, позивач не зміг б
підтримувати в належному стані
відповідне котельне обладнання та
надавати послуги теплопостачання. Крім
цього, звернув увагу суду, що
Тисменицькою міжрайонною державною
фінансовою інспекцією 11.03.2013 року
проводилась зустрічна звірка позивача
щодо документального підтвердження
виду обсягу, якості операцій та
розрахунків, що здійснювалися між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Карпатекоінвест" та
відділом освіти Богородчанської
райдержадміністрації за період з 01.01.2011
року по 31.12.2012 року, результати якої
оформлені Довідкою №710-13/22з, згідно з
якою підтверджується надання послуг та
виконання робіт сторонніми
організаціями, в тому числі, окремо
визначеними контрагентами позивача.
Просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив з підстав, викладених в
письмових запереченнях та поясненнях
по справі. Правомірність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень
обґрунтовував тим, що ТзОВ
«Карпатекоінвест» за період з 12.01.2010
року по 30.06.2012 року здійснювало
операції з контрагентами -
постачальниками по яких не встановлено
фактів реального здійснення
господарських операцій, правочини в
момент їх вчинення не були спрямовані
на реальне настання правових
наслідків, зокрема: по ТзОВ
«Будмедінвест», ТзОВ «Спільне
інвестування», ТзОВ «Скайметр», ТОВ
«Нью-Діл», ПП «Дніпрорембуд-сервіс» та
ТОВ «Онтайм». Водночас встановлені
перевіркою порушення позивача
підтверджуються належними доказами та
не спростовуються доводами,
викладеними в адміністративному
позові. Що стосується застосування
касового методу, пояснив, що позивач
самостійно обрав касовий метод
визначення податкових зобов'язань,
відтак Податковий кодекс України не
передбачає можливості формувати
податкові зобов'язання за касовим
методом, а податковий кредит - за
правилом «першої події», тому позовні
вимоги вважає необґрунтованими, а
позов таким, що не підлягає
задоволенню. Просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

Розглянувши адміністративний позов,
заслухавши пояснення сторін, оцінивши
та дослідивши надані та окремо зібрані
судом докази в їх сукупності,
встановлено наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Карпатекоінвест"
зареєстроване в Богородчанській
районній державній адміністрації
11.01.2010 року та 12.01.2010 року взяте на
податковий облік в ДПІ у
Богородчанському районі. З 15.11.2011 року
вдруге зареєстроване платником ПДВ.
Серед основних видів діяльності
позивача є здійснення операцій по
наданню послуг з постачання теплової
енергії для шкіл відділу освіту
Богородчанської РДА та Горохолинської
сільської ради.

Так, за результатами позапланової
виїзної перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатекоінвест" з питань дотримання
вимог податкового законодавства,
валютного та іншого законодавства за
період з 12.01.2010 року по 30.06.2012 року
складено Акт від 15.11.2012 року №885/22/36914763,
згідно з яким встановлено порушення
позивачем п.5.1 ст. 5, п.п.5.2.1. п.5.2. ст. 5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в редакції від
22.05.1997 року №283/97-ВР, із внесеними
змінами та доповненнями, в результаті
чого донараховано податок на прибуток
за І квартал 2011 року на суму 6219,00 грн.,
п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України,
в результаті чого донараховано податок
на прибуток за І квартал 2012 року на суму
13510 грн., а також п.187.10 ст.187, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого донараховано податок
на додану вартість на загальну суму
64131,00 грн., з яких за: березень 2011 року на
суму 9737,00 грн.; квітень 2011 року на суму
1567,00 грн.; лютий 2012 року на суму 16917,00
грн.; березень 2012 року на суму 22950,00 грн.;
квітень 2012 року на суму 12960 грн. ( том 1,
а.с.17-61).

На підставі виявлених порушень
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 28
листопада 2012 року №, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств всього на 23107,50
грн., з яких за основним платежем 19729
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 3378,50 грн., а також податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від 28
листопада 2012 року №, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість всього на 77338,75 грн., з яких за
основним платежем 64131 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 13207,75 грн. (том
1, а.с.62,63).

Не погоджуючись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач скористався правом на їх
адміністративне оскарження. За
результатами розгляду скарг рішенням
ДПС в Івано-Франківській області від
28.12.2012 року №1850/10/10-319/259/808 та рішенням
Державної податкової служби України
від 01.02.2013 року №1616/6/10-2115 податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, а скарги - без задоволення (том 1,
а.с.71-89).

Так, статтею 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 р.
№996-ХІV, із змінами та доповненнями,
(надалі - Закон №996) передбачено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог пункту 2 статті 3
зазначеного Закону бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку
визначаються відповідними
нормативними документами, що
регламентують порядок оподаткування в
Україні.

Статтею 9 Закону №996 встановлено вимоги
до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р., № 88, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 р., за № 168/704 первинні документи (на
паперових і машино зчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити; назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Згідно з п.п. 2.15 та 2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 року № 283/97,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 зазначеного Закону до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи активну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Абзацом 4 підпункту 5.3.9 п.5.3 статті 5
Закону встановлено, що не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 138.1.1 пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
від 02.12.10 № 2755-VІ (із змінами та
доповненнями) витрати операційної
діяльності включають: собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку. У разі
втрати, знищення або зіпсуття
зазначених документів платник податку
має право письмово заявити про це
органу державної податкової служби та
здійснити заходи, необхідні для
поновлення таких документів. Письмова
заява має бути надіслана до/або разом
із поданням розрахунку податкових
зобов'язань за звітний податковий
період. Платник податків зобов'язаний
відновити втрачені, знищені або
зіпсовані документи протягом 90
календарних днів з дня, що настає за
днем надходження такої заяви до органу
державної податкової служби, митного
органу. Якщо платник податку поновить
зазначені документи в наступних
податкових періодах, підтверджені
витрати включаються до витрат за
податковий період, на який припадає
таке поновлення.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог Кодексу.

Пунктами 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України визначено,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів: а)
у паперовому вигляді; б) в електронній
формі з дотриманням умови щодо
реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг. Податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 123.1 ст. 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання, неправомірно
заявленої до повернення суми
бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачем укладено договір з ТОВ
«Будмедінвест» про надання
будівельних, проектних робіт від 01.01.2012
року без № на суму 53700 грн., та від 01.02.2012
року на суму 27500 грн., (том 1, а.с.90-93).
Послуги полягали в наданні комплексних
консалтингових послуг з приводу
проектного фінансування об'єкту
реконструкції, проектування та
будівельно-монтажні роботи по
реконструкції нового об'єкта.
Взаємовідносини оформлені двома
податковими накладними та актами здачі
проектних робіт, окремо на суму 27500 грн.,
в тому числі ПДВ - 4583,33 грн., та на суму
53700,00 грн., в тому числі ПДВ - 8950 грн.
Будь-яких інших первинних документів,
які б підтверджували дані операції, в
тому числі, результати виконання
проектних та будівельно-монтажних
робіт тощо, суду не представлено. Крім
цього представник позивача не міг
пояснити та документально підтвердити,
що саме за об'єкт проектувався та
будувався, де здійснювалося
будівництво даного об'єкту тощо. За
вказані роботи позивачем не проведено
оплату, перевіркою встановлено, що
станом на 30.06.2012 року по вказаних
операціях наявне кредитове сальдо в
сумі 81200 грн. Під час судового розгляду
факт оплати послуг позивачем теж не
підтверджено. Згідно з інформацією,
отриманою від Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 10.06.2013 року, у
зв'язку із виїмкою слідчим СВ ПМ ДПІ у
Дніпровському районі м.Києва справи
про отримання будівельної ліцензії ТОВ
ВКФ «Будмедінвест» відсутня
інформація щодо можливості
здійснювати останнім проектні роботи
на підставі ліцензії на здійснення
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури
АВ409199 (том 3, а.с.71).

Окрім цього, в матеріалах справи наявні
матеріали перевірки Васильківської
ОДПІ Київської області, а саме: копія
акту №520/22-00/34827449 від 12.06.2012 року та
копія акту від 15.08.2012 року №89/22-01/34790964
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ ВКФ
"Будмедінвест" у зв'язку із
незнаходженням за місцем державної
реєстрації та неподанням на запит до
перевірки первинних документів. За
результатами звірки штатна
чисельність працюючих складала один
чоловік, крім цього у І кварталі 2012 року
не встановлено факту реального
здійснення господарських операцій, в
тому числі, між ТзОВ "Будмедінвест" та
ТзОВ"Карпатекоінвест" (том 2
а.с.185,186,198,199). З огляду на встановлені
судом обставини відповідачем
правомірно знято з витрат кошти в сумі
67667 грн., по послугах з проектних робіт
ТзОВ "Будмедінвест" всього на суму 81200
грн., в тому числі ПДВ 13533,33 грн.

В ході проведення позапланової
перевірки встановлено відсутність у
позивача первинних документів, в тому
числі податкової накладної, на
підтвердження взаємовідносин з ТзОВ
«Спільне інвестування», проте у
березні 2011 року позивач включає до
складу податкового кредиту суми ПДВ у
розмірі 4762 грн., яка не була
підтверджена податковою накладною. В
судовому засіданні представник
позивача первинні документи надав (том
3, а.с.17-21), з приводу їх відсутності на
момент перевірки та протягом процедури
адміністративного оскарження,
пояснення надати не зміг.

Згідно з пунктом 44.6 статті 44
Податкового кодексу України у разі
якщо до закінчення перевірки або у
терміни, визначені в абзаці другому
пункту 44.7 цієї статті платник податків
не надає посадовим особам органу
державної податкової служби, які
проводять перевірку, документи
(незалежно від причин такого ненадання,
крім випадків виїмки документів або
іншого вилучення правоохоронними
органами), що підтверджують показники,
відображені таким платником податків у
податковій звітності, вважається, що
такі документи були відсутні у такого
платника податків на час складення
такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення
перевірки та до прийняття рішення
контролюючим органом за результатами
такої перевірки надає документи, що
підтверджують показники, відображені
таким платником податків у податковій
звітності, не надані під час перевірки
(у випадках, передбачених абзацами
другим четвертим пункту 44.7 статті 44
ПКУ), такі документи повинні бути
враховані контролюючим органом під час
розгляду ним питання про прийняття
рішення.

Враховуючи вищенаведені приписи
податкового законодавства
відповідачем правомірно донараховано
суму ПДВ у розмірі 4762 грн., по ТзОВ
«Спільне інвестування» у зв'язку із
відсутністю податкової накладної та
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в сумі 1 грн.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі договору №01/10-15 про надання
транспортно-експедиційних послуг
автомобільним транспортом, укладеним з
ТОВ «Скай Метр» позивач в січні 2012 року
користувався автопослугами по
доставці лісопродукції. Відповідно до
умов договору вартість перевезення
визначалася з розрахунку за 1 км.

Згідно з актом здачі-приймання робіт №
ОУ від 31.01.2012 р., вартість послуг склала
3000 грн., (в т.ч. ПДВ 500 грн.). Натомість
долучені до матеріалів справи копії
товарно-транспортних накладних в
кількості 8 (вісім) штук не містять
інформації про маршрут (пункти
завантаження та відвантаження не
зазначені), а також відсутні показники
відстані в кілометрах, що є
обов'язковим для здійснення
розрахунку. Оплату за послуги на
користь ТОВ «Скай Метр» позивачем не
проведено.

Крім вищенаведеного, в матеріалах
справи наявні копія акта від 19.06.2012 року
№ 1970/22-4/37000760 ДПІ у Печерському районі м.
Києва «Про неможливість проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю "Скай метр"
(), яка проводилася у
зв'язку із розслідуванням кримінальної
справи СВ ПМ СДПІ по роботі з ВПП у
м.Запоріжжі, порушеної за фактом
підробки документів, а також копія
протоколу допиту свідка - засновника та
директора ТОВ «Скай метр» громадянина
ОСОБА_3, який будучи допитаним в якості
свідка пояснив, що не має відношення до
фінансово-господарської діяльності
вказаного підприємства та
зареєстрував його за грошову
винагороду без мети заняття
підприємницькою діяльністю (том 2,
а.с.93,94). Вищенаведене свідчить про те,
що правочин між ТОВ "Скай метр" та ТзОВ
«Карпатекоінвест» здійснені на
підставі первинних документів, які
підписані не директором ТОВ «Скай
метр» громадянином ОСОБА_3, а
невстановленою особою, а отже, виписані
від його імені первинні документи не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання товарів, робіт чи
послуг, а сама господарська операція
має всі ознаки безтоварної.

Таким чином, операції між ТзОВ
"Скай-метр" та ТзОВ "Карпатекоінвест" за
І квартал 2012 року не підтверджуються
стосовно врахування реального часу, а
відтак відповідачем правомірно
донараховано основного платежу по
податку на прибуток в розмірі 525 грн., та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 131,25 грн.

Також, позивачем укладено з ТОВ «Нью
Діл» договір про надання юридичних
послуг від 01.10.2011 року, згідно з яким
позивач щомісячно повинен
перераховувати ТОВ «Нью Діл» 2000 грн., а
також договір про надання
консалтингових послуг від 01.10.2011 року
на суму 30000 грн., документального
підтвердження укладення позивачем
інших господарських договорів з ТОВ
«Нью Діл» суду не представлено.
Натомість взаємовідносини позивача з
ТОВ «Нью Діл» оформлялися актами здачі
прийняття робіт (надання послуг) та
податковими накладними (том 1, а.с.102-122).
Відповідно до представлених позивачем
копій актів та податкових накладних в
період з лютого 2012 року по квітень 2012
року ТОВ «Нью Діл» надало юридичних та
консалтингових послуг, а також, так
звані послуги по «створенню концепції
з реконструкції об'єкта» на загальну
суму 235760 грн., з яких фактично оплачено
позивачем тільки юридичні послуги на
суму 10800 грн., та послуги із створення
концепції з реконструкції об'єкта на
суму 50760 грн.

Відповідно до представлених суду
первинних документів по вказаним
господарським операціям не надається
можливим встановити зміст, обсяг та
суть вказаних юридичних і
консалтингових послуг, в чому полягали
ці послуги та яким чином результат їх
надання міг відобразитися на
господарській діяльності позивача.

В судовому засіданні представником
позивача представлено «Бізнес-план
інвестиційного проекту ТОВ
«Карпатекоінвест» на підтвердження
виконання ТОВ «Нью Діл» послуг із
створення концепції з реконструкції
об'єкта. З цього приводу, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Поданий суду «Бізнес-план
інвестиційного проекту ТОВ
«Карпатекоінвест» містить загальну
інформацію про позивача, зміст проекту
щодо модернізації виробництва
теплової енергії з використанням
біопалива у вигляді тирси, а також
плани реалізації цього проекту. В
самому змісті вказаного бізнес-плану
відсутня будь-яка інформація щодо
виконавця проекту, крім того, сам
«бізнес план» розроблений в 2011 році та
охоплює залучення інвестицій в період
починаючи з 2011 по 2019 роки, натомість
послуги щодо «створення концепції з
реконструкції об'єкта» відображені в
двох податкових накладних, однакових
за змістом, а саме від 29.02.2012 року №241 на
суму 50760,00грн. (том 1, а.с.112), та від 29.03.2012
року №268 на суму 50760,00грн. (том 1, а.с.109),
тобто згідно з первинними документами
надавалися в І кварталі 2012 року. Слід
звернути увагу на наявність
розбіжностей в датах складення
первинних документів та змісті наданих
послуг, а саме: податкова накладна №241
на суму 50760,00грн., виписана 29.02.2012 року за
«створення концепції з реконструкції
об'єкта, консультування з питань
реконструкції обладнання», податкова
накладна №268 на суму 50760,00грн. виписана
29.03.2012 року, водночас самі послуги
оформлені Актом №ОУ - 0000241 здачі -
прийняття робіт (надання послуг) від
28.02.2012 року та Актом передачі
документації (бізнес-плану по
реконструкції котелен) від 28.02.2012 року.
З приводу виявлених розбіжностей
представник позивача пояснення суду не
надав.

Як встановлено в судовому засіданні
вказаний «Бізнес-план інвестиційного
проекту ТОВ «Карпатекоінвест» не
подавався до перевірки відповідача, як
і не подавався Акт передачі
документації (бізнес-плану по
реконструкції котелен) від 28.02.2012 року,
відтак, на переконання суду, позивач, в
такий спосіб, надаючи неналежні та
недостовірні дані не спростував
висновків відповідача про відсутність
реальності господарських операцій з
ТОВ «Нью Діл».

Крім цього, згідно з Актом про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Нью Діл» від 04.07.2012 року
№2202/22-4/37448752 ДПІ у Печерському районі
м.Києва встановлено, що ТОВ «Нью Діл» не
знаходиться за юридичною адресою,
згідно інформаційних баз даних посаду
директора та головного бухгалтера
займає одна особа, основний вид
діяльності - «інші види оптової
торгівлі», в товариства відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
основні фонди, технічний персонал,
виробничі активи тощо. Згідно з
висновками звірки не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій ТОВ «Нью Діл» за лютий -
квітень 2012 року.

Враховуючи вищенаведені обставини в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
взаємовідносини ТОВ «Карпатекоінвест»
з ТОВ «Нью Діл» не носили реального
характеру, позбавлені будь-якого
економічного змісту та спрямовані
виключно на створення податкової
вигоди, а тому відповідачем правомірно
донараховано грошове зобов'язання з
податку на додану вартість за квітень
2012 року на суму 39293,33 грн., та нараховано
штрафну (фінансову) санкцію у розмірі
9823,42 грн.

За період, що перевірявся позивач теж
оформив господарські взаємовідносини
з ПП «Дніпрорембуд-сервіс» в наступний
спосіб.

Первинно, позивачем укладено договір
на надання послуг по наладці
котельного обладнання від 31.03.2011 року
№31/03-11 на суму 6350 грн., а тому числі ПДВ -
1058,33 грн., а також договір
купівлі-продажу дров паливних №2/03-11
від 02.03.2011 року на суму 23500 грн., в тому
числі ПДВ 3916,67 грн. з ТзОВ «РОМУЛ-ЛТД»
(надалі - Виконавець). Цими ж днями, -
02.03.2011 року та 31.03.2011 року Виконавець
укладає договори про відступлення
права вимоги з ПП
«Дніпрорембуд-сервіс», згідно з якими
Виконавець передав, а ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» прийняв право
вимоги за договором по наладці
котельного обладнання від 31.03.2011 року
№31/03-11 та договором купівлі-продажу
дров паливних №2/03-11 від 02.03.2011 року.

Послуги по технологічній наладці
котельного обладнання оформлені
податковою накладною, виписаною ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» від 31.03.2011 року
№205 на суму 6350 грн., (в т.ч. ПДВ 1058,33 грн.),
а також актом здачі-приймання
виконаних робіт від 31.03.2011 року (том 2,
а.с.232,234). Поставка дров паливних
твердої породи кількістю 150 куб м.,
оформлена видатковою накладною №69 від
02.03.2011 року та податковою накладною від
02.03.2011 року №69 на суму 23500 грн., в тому
числі ПДВ - 3916,67 грн. Інших документів,
які б підтверджували дані господарські
операції на предмет перевезення дров
паливних з м.Києва до с. Маняви,
Богородчанського району
Івано-Франківської області не
представлено, в укладеному Договорі
купівлі-продажу не передбачено
залучення третіх осіб для здійснення
перевезення, також не встановлено ким і
в якій спосіб проводилися роботи по
технологічній наладці котелень,
оскільки згідно форми ДФ по ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» за 2011 рік
числиться тільки директор.

За результатами документальної
позапланової перевірки ПП
"Дніпрорембуд-сервіс" Васильківською
ОДПІ Київської області складено акт
№76/23-2/34827449 від 15.03.2012 року, згідно з яким
підприємство не знаходиться за місцем
державної реєстрації, директором та
головним бухгалтером є ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, крім цього запис про зміну
керівника юридичної особи на ОСОБА_4,
внесено 19.04.2011 року (том 2, а.с. 43). Таким
чином, всі первинні документи, якими
оформлялися господарські
взаємовідносини між позивачем та ПП
"Дніпрорембуд-сервіс", підписані
ОСОБА_4, до 19.04.2011 року, а відтак є такими,
що підписані не уповноваженою особою і
не можуть вважатися первинними
документами в силу вимог статті 18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» №755-IV від 15.05.2003 року
та статті 198 Податкового кодексу
України.

Також перевіркою встановлено, що ДПС у
м.Києві порушено кримінальну справу
№50-6270 від 01.03.2012 року за фактом
фіктивного підприємництва шляхом
створення невстановленими особами ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» з метою
прикриття незаконної діяльності за ч.2
ст.205 КК України. Від ДПІ в Обухівському
районі надійшли пояснення, відібрані
22.02.2012 року у громадянки ОСОБА_4,
відповідно до яких остання договорів,
видаткових, прибуткових, податкових
накладних, інших
фінансово-господарських документів ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» не підписувала,
банківських рахунків ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» не відкривала та
нікого на це не уповноважувала,
декларацій до податкових органів не
подавала та нікого на це не
уповноважувала, печатку ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» не отримувала,
ніяких звітів до державних установ не
подавала (том 2 а.с.71-73). Також від ДПІ в
Обухівському районі надійшов висновок
спеціаліста науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
ГУМВС України в Київській обл., згідно з
яким, на документах
фінансово-господарської діяльності ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» в графі
«Директор» підпис виконаний не
громадянкою ОСОБА_4, а іншою особою (том
2, а.с.75-79).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач формував податкові
зобов'язання з податку на прибуток та
податковий кредит за операціями,
оформленими з ПП «Дніпрорембуд-сервіс»
на підставі податкових накладних та
інших первинних документів, які
підписані невстановленою особою, а
отже, виписані від імені директора
податкові накладні та інші первинні
документи не можна вважати належно
оформленими та підписаними
повноважними особами звітними
документами, які посвідчують факт
придбання товарів, робіт чи послуг, а
сама господарська операція має всі
ознаки безтоварної.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
05.03.2012 року у справі №21-421а11.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

З врахуванням вищенаведеного, по
взаємовідносинах з ПП
«Дніпрорембуд-сервіс» відповідачем
правомірно донараховано грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 4975 грн., та з податку
на прибуток в розмірі 6219 грн., а також
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 1 грн.

Згідно з договором про надання
технологічних послуг від 27.04.2011 року,
укладеним між позивачем та ТзОВ
«Онтайм», останній приймав на себе
обов'язок щодо наладки котельного
обладнання позивача. Вказані
взаємовідносини оформлені рахунком
фактурою №27/04-11 від 27.04.2011 року, актом
здачі - приймання виконаних робіт від
27.04.2011 року, податковою накладною від
27.04.2011 року №73 на суму 9400 грн., в тому
числі ПДВ - 1566,67 грн. Факт оплати
підтверджується копією платіжного
доручення від 27.04.2011 року №5 (том 1
а.с.194-200).

На підстав отриманих судом доказів від
Головного слідчого управління МВС
України в м.Києві встановлено, що 11.04.2012
року порушено кримінальну справу
відносно директора ТОВ «Онтайм» ОСОБА_5
за фактом службової недбалості, що
спричинило тяжкі наслідки державним
інтересам за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Слідством встановлено, що ОСОБА_5 не
здійснював фінансово-господарську
діяльність, а погодився
використовувати свої дані за грошову
винагороду.

20.06.2012 року Подільським районним судом
міста Києва ОСОБА_5, визнано винним у
скоєнні злочину, передбаченого
частиною 2 статті 367 КК України та
призначено покарання у вигляді 2 (двох)
років позбавлення волі з позбавленням
права займатися підприємницькою
діяльністю строком на 1 (один) рік із
звільненням від відбування основного
покарання з випробувальним терміном в 2
(два) роки.

Зібрані судом докази підтверджують те,
що впродовж лютого - червня 2011 року не
встановлені особи, від імені ОСОБА_5,
використовуючи його дані, подавали
податкову звітність та укладали угоди
без мети настання реальних наслідків
(том 2, а.с.152-173; том 3, а.с.165,166). Таким
чином, вказані первинні документи ТОВ
«Онтайм», оформлені від імені ОСОБА_5 не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання товарів, робіт чи
послуг, а сама господарська операція
має всі ознаки безтоварної. За
наведених підстав відповідачем
правомірно донараховано позивачу
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість по операціях з ТОВ
«Онтайм» в розмірі 1567 грн.

Що стосується частково донарахованих
зобов'язань за касовим методом слід
зазначити наступне. Як встановлено в
судовому засіданні позивач є
постачальником теплової енергії, а
споживачем бюджетні установи-школи
відділу освіти Богородчанської РДА.
Проведеною перевіркою встановлено та
зазначено, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Карпатекоінвест»
було постачальником теплової енергії,
та мало єдиного споживача бюджетну
установу, а саме: школи відділу освіти
Богородчанської РДА, інших споживачів
(покупців) теплової енергії проведеною
перевіркою не виявлено.

Відповідно до пункту 187.10 ст. 187
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VІ (із змінами та доповненнями)
- платники податку, які постачають
теплову енергію, газ природний (крім
скрапленого), надають послуги з
водопостачання, водовідведення чи
послуги, вартість яких включається до
складу квартирної плати чи плати за
утримання житла, фізичним особам,
бюджетним установам, не зареєстрованим
як платники податку, а також
житлово-експлуатаційним конторам,
квартирно-експлуатаційним частинам,
об'єднанням співвласників
багатоквартирних будинків, іншим
подібним платникам податку, які
здійснюють збір коштів від зазначених
покупців з метою подальшого їх
перерахування продавцям таких товарів
(надавачам послуг) у рахунок
компенсації їх вартості, визначають
дату виникнення податкових зобов'язань
та податкового кредиту за касовим
методом.

Підпунктом 14.1.266 пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VІ, із змінами та доповненнями)
визначено, що касовий метод для цілей
оподаткування згідно з розділом V цього
Кодексу - метод податкового обліку, за
яким дата виникнення податкових
зобов'язань визначається як дата
зарахування (отримання) коштів на
банківський рахунок (у касу) платника
податку або дата отримання інших видів
компенсацій вартості поставлених (або
тих що, підлягають поставці) ним
товарів (послуг), а дата виникнення на
податковий кредит визначається як дата
списання коштів з банківського рахунку
( видачі з каси) платника податку.

Відсилаючись в своїх поясненнях на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2012 року (справа
№К/9991/49510/12) та постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.05.2013 року (справа №813/2729/13-а) позивач
упускає той факт, що «постачальники» в
даній адміністративній справі крім
"бюджетних установ» та «населення»
мали категорію «інші споживачі», які не
ввійшли до перших двох груп, а саме
фізичні особи підприємці, всі юридичні
особи, окрім бюджетних.

В зв'язку з тим, що до групи «інші
споживачі» неможливо застосувати
касовий метод при визначенні
податкових зобов'язань, а
відповідачами (посадовими особами що
здійснювали перевірку) не було
проведено розмежування обсягу
податкового кредиту, сформованого по
господарських відносинах, в розрізі
споживачів (населення, бюджетні
установи, інші споживачі), а взято до
уваги весь обсяг податкового кредиту, в
тому числі й податковий кредит по
категорії «інших споживачів»,
податковий кредит за якими формується
за правилом «першої події», а не за
касовим методом, та при розрахунках
податкового кредиту за касовим методом
було використано відсоткове
визначення податкового кредиту, яке не
передбачено Податковим кодексом
України. А тому, посилання позивача на
вказану судову практику є помилковим,
оскільки не стосується даної
адміністративної справи.

Крім цього, згідно з довідкою самого ж
позивача від 13.03.2013 року, останній веде
облік ПДВ за касовим методом, в тому
числі по господарських операціях з
придбання дров паливних та паливних
брикетів (том 2, а.с.226), а отже оскільки
позивач самостійно обрав касовий метод
при формуванні податкових зобов'язань
та податкового кредиту, донарахування
йому грошових зобов'язань по вказаним
операціям теж повинно проводитися за
касовим методом та відповідає вимогам
податкового законодавства.

З огляду на вищенаведене та вказані
правові норми, доводи позивача не
спростовують встановлених судом
обставин, підтверджених належними
доказами, а тому суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя: /підпис/
Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі
02.01.2014 року.