Справа № 189/2230/13-а
Суддя: Пустовар О. С.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/2230/13-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

24.12.2013 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючої судді Пустовар
О.С.

при секретареві
Комеристій І.А.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні смт. Покровське
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Покровської селищної ради
Покровського району Дніпропетровської
області про оскарження рішень
суб’єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Покровської селищної ради
Покровського району Дніпропетровської
області про оскарження рішень
суб’єкта владних повноважень,
посилаючись на те, що рішенням
виконавчого комітету Покровської
селищної ради №18-2/VІ від 24.12.2010 р. ОСОБА_1
надано дозвіл на розміщення
стаціонарної малої архітектурної
форми, торгового павільйону площею 42,91
м.кв. по зовнішньому контуру із
наданням права користування на умовах
особистого строкового сервітуту
територією площею 80 м.кв., розташованої
в смт. Покровське, вул. 40 р. Жовтня на
ділянці між вул. Горького та вул.
Ковриги. 16.03.2011 р. між ОСОБА_1 та
Покровською селищною радою було
укладено договір про встановлення
особистого строкового сервітуту на
користування місцем для розташування
малої архітектурної форми для
провадження підприємницької
діяльності. При укладанні зазначеного
договору ОСОБА_1 розрахував на
безперешкодне здійснення
підприємницької діяльності,
відповідно до вимог чинного
законодавства, в тому числі на
постачання електричної енергії до
малої архітектурної форми для
провадження підприємницької
діяльності. Проте, пунктом 1.4 договору
встановлено, що вищевказаний договір
не є договором оренди земельної
ділянки чи будь-яким іншим договором
користування земельної ділянки що, є
перешкодою для укладання між ОСОБА_1 та
ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» СО
Покровський РЕМ договору про
постачання електричної енергії, на що
розраховував позивач при укладанні
договору сервітуту та при розміщенні
об’єкту малої архітектурної форми,
оскільки договори про постачання
електричної енергії укладаються
виключно з власниками або
користувачами земельних ділянок на
яких знаходяться об’єкт малої
архітектурної форми, таким чином,
позивач позбавлений можливостей
укласти договір про постачання
електричної енергії, оскільки
відповідно до п. 1.4 договору сервітуту
не є користувачем земельної ділянки, що
порушує його право на безперешкодне
здійснення підприємницької
діяльності. В зв'язку з чим, позивач
просить суд визнати недійсним п. 1.4 в
договорі про встановлення особистого
строкового сервітуту на користування
місцем для розташування малої
архітектурної форми для провадження
підприємницької діяльності, укладений
16.03.2011 р. між фізичною особою –
підприємцем ОСОБА_1 та Покровською
селищною радою.

В судове засідання позивач не
з’явився, надіславши до суду заяву з
проханням справу розглядати за його
відсутності, позов підтримує та
просить суд його задовольнити.

Представник відповідача надіслала до
суду заяву з проханням справу
розглядати за її відсутності, позов
визнає, не заперечує проти його
задоволення.

Розглянувши письмові заяви позивача та
відповідача, а також дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як видно з матеріалів справи, згідно
виписки з рішення виконавчого комітету
Покровської селищної ради №198, від
27.10.2010 р., приватному підприємцю:
ОСОБА_1 надано попереднє погодження на
розміщення стаціонарної малої
архітектурної форми, торгового
павільйону орієнтовною площею 48 м.кв.
по зовнішньому контуру, із наданням
права користування на умовах
особистого строкового сервітуту
земельною орієнтованою ділянкою
площею 70 м.кв., розташованою в смт.
Покровське, вул. 40 р. Жовтня на ділянці
між вул. Горького та вул. Ковриги (а.с.8).

Відповідно до Рішення виконавчого
комітету Покровської селищної ради
№18/2-VI, від 24.12.2010 року про надання
дозволу на розміщення малої
архітектурної форми приватному
підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на
розміщення стаціонарної малої
архітектурної форми, торгового
павільйону площею 42,91 м.кв. по
зовнішньому контуру, із наданням права
користування на умовах особистого
строкового сервітуту територією
площею 80 м.кв. розташованою по вул. 40
років Жовтня, на ділянці між вул.
Горького та вул. Ковриги смт.
Покровське (а.с. 9-11).

16.03.2011 р. між ОСОБА_1 та Покровською
селищною радою укладено договір про
встановлення особистого строкового
сервітуту на користування місцем для
розташування малої архітектурної
форми для провадження підприємницької
діяльності (а.с.12-13).

Так, судом встановлено, що при
укладанні вищезазначеного договору
про встановлення особистого
строкового сервітуту на користування
місцем для розташування малої
архітектурної форми для провадження
підприємницької діяльності, на час
укладання договору діяла постанова КМУ
№982 від 26.08.2009 р. «Про затвердження
порядку розміщення малих
архітектурних форм для провадження
підприємницької діяльності»,
розміщення малої архітектурної форми
здійснюється на підставі рішення
відповідної сільської, селищної,
міської ради, а для власників земельних
ділянок на підставі рішення
виконавчого комітету відповідної
місцевої ради, а тому в укладеному
договорі є не відповідність, а саме в п.
1.4 договору, оскільки договір не є
договором оренди земельної ділянки чи
будь-яким іншим договором користування
земельної ділянки.

Відповідно до законодавства України, є
три види прав на землю, право власності,
право користування (постійне
користування і оренда) та право
земельного сервітуту.

Відповідно ст. 403 ЦК України, сервітут
визначає прав щодо користування особою
чужим майном. Сервітут може бути
встановлений на певний строк або без
визначення строку. Особа, яка
користується сервітутом, зобов'язана
вносити плату за користування майном,
якщо інше не встановлено договором,
законом, заповітом або рішенням суду.
Сервітут не підлягає відчуженню.
Сервітут не позбавляє власника майна,
щодо якого він встановлений, права
володіння, користування та
розпоряджання цим майном.

Сервітут зберігає чинність у разі
переходу до інших осіб права власності
на майно, щодо якого він встановлений.
Збитки, завдані власникові
(володільцеві) земельної ділянки або
іншого нерухомого майна, особою, яка
користується сервітутом, підлягають
відшкодуванню на загальних підставах.

Згідно ст. 98 Земельного кодексу України
право земельного сервітуту – це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками).
Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими.

Встановлення земельного сервітуту не
веде до позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.

Особистими вважаються приватні
земельні сервітути, які встановлені на
користь конкретної особи громадянина
або юридичної особи незалежно від
місця знаходження земельної ділянки.
Юридична природа особистих земельних
сервітутів полягає в тому, що особам, на
користь яких встановлені такі
сервітути, власник земельної ділянки
передає право користування земельною
ділянкою.

Таким чином, при підписанні
зазначеного договору про встановлення
особистого строкового сервітуту на
користування місцем для розташування
малої архітектурної форми для
провадження підприємницької
діяльності, власник земельної ділянки
Покровська селищна рада Покровського
району Дніпропетровської області –
передала право користування земельною
ділянкою ОСОБА_1

При укладанні зазначеного договору про
встановлення особистого строкового
сервітуту на користування місцем для
розташування малої архітектурної
форми для провадження підприємницької
діяльності ОСОБА_1 розрахував на
безперешкодне здійснення
підприємницької діяльності,
відповідно до вимог чинного
законодавства, в тому числі на
постачання електричної енергії до
малої архітектурної форми для
провадження підприємницької
діяльності. Проте, наявність п. 1.4
вищевказаний договір не є договором
оренди земельної ділянки чи будь-яким
іншим договором користування
земельної ділянки є перешкодою для
укладання між ОСОБА_1 та ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго» СО Покровський РЕМ
договору про постачання електричної
енергії, на що розраховував ОСОБА_1 при
укладанні договору сервітуту та при
розміщенні оскільки договори про
постачання електричної енергії
укладаються з власниками або
користувачами земельних ділянок на
яких знаходяться об’єкт малої
архітектурної форми, таким чином,
ОСОБА_1 позбавлений можливостей
укласти договір про постачання
електричної енергії, оскільки
відповідно до п. 1.4 договору сервітуту
не є користувачем земельної ділянки.

Відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: спори фізичних чи
юридичних осіб із суб’єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що п.
1.4 в договорі про встановлення
особистого строкового сервітуту на
користування місцем для розташування
малої архітектурної форми для
провадження підприємницької
діяльності, укладений 16.03.2011 р. між
фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1
та Покровською селищною радою слід
визнати недійсним.

На підставі наведеного, керуючись ст. 98
Земельного кодексу України, ст.183-2 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Покровської селищної ради
Покровського району Дніпропетровської
області про оскарження рішень
суб’єкта владних повноважень –
задовольнити.

Визнати недійсним п. 1.4 в договорі про
встановлення особистого строкового
сервітуту на користування місцем для
розташування малої архітектурної
форми для провадження підприємницької
діяльності, укладений 16.03.2011 року між
фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1
та Покровською селищною радою.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення, протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається, особою яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя:
О.С. Пустовар