Справа № К/9991/36671/11-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 року
м. Київ К/9991/36671/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло О.М.Судді:
Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
ОСОБА_4

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011 р.

у справі №2а-12626/10/2670

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва

та Товарної біржі «Київська
універсальна біржа»,

за участю третьої особи - Головного
управління Державного казначейства
України у м.Києві,

про визнання недійсним аукціону з
продажу майна, що перебуває у
податковій заставі та відшкодування
збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі-позивач) звернулась з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м. Києва та Товарної біржі
«Київська універсальна біржа»
(далі-відповідачі) про визнання
недійсним аукціону з продажу майна, що
перебуває у податковій заставі та
відшкодування збитків.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.11.2010 р. адміністративний позов
задоволено повністю:

визнано аукціон, який відбувся 25.02.2010 р.
на Товарній Біржі «Київська
універсальна біржа» з продажу активів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Проммонтаж-222», які
перебувають у податковій заставі
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва
недійсним;

стягнуто з Державної податкової
інспекції у Деснянському районі міста
Києва на користь позивача оплату за
майно придбане на аукціоні у сумі 12 744,00
грн.;

стягнуто з Товарної біржі «Київська
універсальна біржа» на користь
позивача винагороду за проведення
аукціону 25.02.2010 р. у сумі 2 249,10 грн.;

присуджено на користь позивача витрати
на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
з Державного бюджету України;

присуджено на користь позивача судові
витрати у розмірі 159,94 грн. з Державного
бюджету України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011 р.
рішення суду першої інстанції
скасовано, провадження у справі
закрито зважаючи на те, що даний спір не
підвідомчий адміністративним судам.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийняте з порушенням норм
процесуального права, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача на адресу
суду касаційної інстанції не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, 25.02.2010 на Товарній біржі
«Київська універсальна біржа»
відбувся аукціон, переможцем якого
відповідно до протоколу цільового
аукціону з продажу майна, що перебуває
у податковій заставі від 25.02.2010 р., по
об'єкту продажу: лот №2, автовишка АГП -
22 на базі ЗІЛ - 43 1412, 1991 р/в, став позивач.

Станом на 26.02.2010 р. позивач виконав усі
умови придбання майна на аукціоні,
згідно наказу ДПА України від 26.06.2002 р. У
той же час, у встановлений
законодавством трьохденний строк
після підписання протоколу цільового
аукціону з продажу майна від 25.02.2010 р.
податковою інспекцією придбане майно
не було передане позивачу, оскільки на
нього було накладено заборону
відчуження відповідно до постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві.

Позивач 21.06.2010 р. звернувся до
податкового органу із заявою, в якій
просив визнати недійсними результати
аукціону від 25.02.2010 р. та повернути
кошти у сумі 14 994,00 грн., відповідь на яку
ним отримано не було, що стало
підставою для звернення із відповідним
позовом до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Так, суд попередньої інстанції, надаючи
оцінку спірним правовідносинам, дійшов
висновку, що даний спір не має
встановлених нормами КАС України ознак
справи адміністративної юрисдикції,
відтак не підлягає вирішенню
адміністративним судом.

Із наведеним висновком суду
апеляційної інстанції погоджується
колегія Вищого адміністративного суду
України та вважає за необхідне таке.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Приписами п.1 ч.1 ст.17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З правового аналізу наведених
процесуальних норм вбачається, що
публічно-правовим спором за КАС
України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.

У той же час, предметом спору у справі,
що розглядається, є визнання недійсним
аукціону, який відбувся 25.02.2010 р., що за
своєю природою не є публічно-правовим
спором, а є спором про захист права
власності та стосується договірних
відносин, у яких відповідач не здійснює
управлінських функцій.

За наведених обставин та враховуючи
приписи КАС України, суд касаційної
інстанції погоджується із висновком
суду апеляційної інстанції, що
вирішення зазначеного спору не
відноситься до компетенції
адміністративних судів.

Слід зазначити, що позивач не
позбавлений права звернутись до
господарського суду, до компетенції
якого належать спірні правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.220№ КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
заявленої касаційної скарги порушень
судом апеляційної інстанції норм
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.04.2011 р. у
справі №2а-12626/10/2670 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.