Справа № 813/9394/13-а
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Коморного О.І., розглянув у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 про визнання
протиправними дій заступника Голови
Вищої ради юстиції та зобов'язання
Обставини справи.
Позивач, ОСОБА_1, звернувся 16.12.2013р. до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом про :
1. Встановлення наявності чи
відсутності повноваження Заступника
Голови Вищої ради юстиції щодо
здійснення дисциплінарного
провадження щодо судді, а саме: чи на
підставі ст.131 Конституції України, ЗУ
"Про судоустрій і статус суддів" , ЗУ
"Про Вищу раду юстиції" до повноважень
Заступника Голови Вищої ради юстиції
- одноосібний розгляд скарг про випадки
поведінки судді, яка може мати
наслідком дисциплінарної
відповідальності суддів вищих
спеціалізованих судів та суддів
Верховного Суду України ;
- одноосібне прийняття рішення про
відмову у відкритті дисциплінарного
2. На підставі ст..40, ч.3 ст.131 Конституції
України , ст..83, 84, плі.2 п.1 ст.85, 86 ЗУ "Про
судоустрій і статус суддів" , ст. 1,3, 21,24,
27, 40 Закону України "Про Вищу раду
юстиції", ЗУ "Про звернення громадян"
визнати протиправним:
- порушення Заступником Голови Вищої
ради юстиції О.С. Удовиченко ст..40 ЗУ
"Про вищу раду юстиції" при розгляді
скарги позивача від 29.08.2013;
- перевищення повноважень Заступником
Голови Вищої ради юстиції О.С.
Удовиченко при розгляді скарги
позивача від 29.08.2013 у вигляді
одноосібного надання відповіді листом
за вих..№Б-2517-93 53/0/9-13 від 21.10.2013 року ;
- не виконання вимог ст. 19 ЗУ "Про
зверненя громадян" Заступником Голови
Вищої ради юстиції О.С.Удовиченко при
розгляді скарги позивача від 29.08.2013;
- надання недостовірної інформації в
листі за вих. №Б-2517-9353/0/9-13 від 21.10.2013
3. Зобов'язання заступника Голови Вищої
ради юстиції О.С.Удовиченко :
- вирішити питання про проведення
перевірки по скарзі позивача від 29.08.2013
- на підставі вимог ст. 40 Закону України
"Про Вищу раду юстиції" довідку і всі
матеріали перевірки по скарзі позивача
від 29.08.2013 року розглянути на засіданні
Вищої ради юстиції, яка вирішує питання
про доцільність порушення
дисциплінарного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем протиправно з
перевищенням повноважень та
одноосібно розглянуто скаргу позивача
про притягнення до відповідальності
суддів Вищого адміністративного суду
У судове засідання позивач не прибув,
надіслав клопотання про розгляд справи
у його відсутності. Позовні вимоги
Відповідач проти позову заперечив
повністю з підстав викладених у
письмовому запереченні, у судове
засідання не прибув, у запереченні
просить суд розглядати справу без
участі представника.
З урахуванням встановлених ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
строків розгляду справ, суд на підставі
ч.6 ст.71 та ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядає справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Суд дослідив подані докази, всебічно і
повно з'ясував всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
Позивачем скеровано до Вищої ради
юстиції в порядку ст. 40, п. 3 ст.131
Конституції України, п.1,3 ст.83, п.2 ст.84,
п.2 ст.85 ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів» скаргу від 29.08.2013р. (а.с.11-16), у
якій позивач просив Вищу раду юстиції
України вирішити питання про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності суддів Вищого
адміністративного суду України ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за позбавлення позивача
прав гарантованих ст.8, 40, 46, 55
Конституції України та порушення
Листом від 21.10.2013 року за підписом
Заступника Голови Вищої ради юстиції
О.С. Удовиченка (а.с.8) позивача
повідомлено, що у Вищій раді юстиції
розглянуто скаргу щодо порушення, на
позивача думку, норм чинного
законодавства України суддями Вищого
адміністративного суду України
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 під час
постановлення ухвали від 04 червня 2013
відхилено позивача касаційну скаргу на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 02 лютого 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 березня 2010 року, а оскаржувані
судові рішення залишено без змій.
Вказаним листом позивачу
повідомлено, що Вища рада юстиції діє в
межах повноважень, визначених у статті
131 Конституції України і статті 3 Закону
України «Про Вищу раду юстиції», не є
органом правосуддя і не вправі
надавати правову оцінку судовим
рішенням, зокрема висновкам суду
касаційної інстанції за результатами
розгляду касаційних скарг.

Відповідно до частини другої статті 14
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Також позивачу у листі зазначено, що
відомості викладені у його скарзі не
можуть слугувати підставами для
призначення перевірки в порядку статті
25 Закону України «Про Вищу раду
юстиції» відносно зазначених суддів та
проінформовано, що відповідно до
Постанови Верховної Ради України від 20
червня 2013 року (№ 352-VII) ОСОБА_3 звільнено
з посади судді Вищого
адміністративного суду України у
зв'язку з поданням заяви про відставку.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2
цієї ж статті можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін визначає,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Правові засади організації судової
влади та здійснення правосуддя в
Україні з метою захисту прав, свобод та
законних інтересів людини і
громадянина, прав та законних
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави на засадах верховенства права,
систему судів загальної юрисдикції,
статус професійного судді, народного
засідателя, присяжного, систему та
порядок здійснення суддівського
самоврядування і встановлює систему і
загальний порядок забезпечення
діяльності судів та регулює інші
питання судоустрою і статусу суддів
визначає, згідно преамбули, Закон
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон №
2453-VI).

Відповідно до ч. 2. ст. 84 Закону № 2453-VI,
право на звернення зі скаргою (заявою)
щодо поведінки судді, яка може мати
наслідком дисциплінарну
відповідальність судді, має кожен, кому
відомі такі факти. Вища кваліфікаційна
комісія суддів України затверджує та
розміщує на своєму офіційному
веб-порталі зразок скарги (заяви) щодо
неналежної поведінки судді, який може
використовуватися для повідомлення
Вищій кваліфікаційній комісії суддів
України відомостей про порушення
суддею вимог щодо його статусу,
посадових обов'язків чи присяги судді.

Згідно з п.2 ч.1 ст.85 та ч.14 ст.86 Закону №
2453-VI, дисциплінарне провадження щодо
суддів вищих спеціалізованих судів та
суддів Верховного Суду України судді
здійснює Вища рада юстиції у порядку,
встановленому Законом України "Про
Вищу раду юстиції".

Вища рада юстиції відповідно до ст.1
Закону України " Про Вищу раду юстиції"
від 15.01.1998 р. N22/98-ВР (у редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
(далі - Закон N 22/98-ВР) є колегіальним,
незалежним органом, відповідальним за
формування високопрофесійного
суддівського корпусу, здатного
кваліфіковано, сумлінно та
неупереджено здійснювати правосуддя
на професійній основі, а також за
прийняття рішень стосовно порушень
суддями і прокурорами вимог щодо
несумісності та у межах своєї
компетенції про їх дисциплінарну
відповідальність.

Повноваження, організація і порядок
діяльності Вищої ради юстиції
визначаються Конституцією України, цим
Законом та регламентом Вищої ради
юстиції, який затверджується на її
засіданні (ст.2 Закону N 22/98-ВР)

Відповідно до ч.1 ст. 84 Закону № 2453-VI,
дисциплінарне провадження - це
процедура розгляду органом, визначеним
законом, звернення, в якому містяться
відомості про порушення суддею вимог
щодо його статусу, посадових обов'язків
чи присяги судді.

Дисциплінарну справу щодо судді не
може бути порушено за заявою чи
повідомленням, що не містять
відомостей про наявність ознак
дисциплінарного проступку судді, а
також за анонімними заявами та
повідомленнями (ч.4 ст. 84 Закону № 2453-VI).

Дисциплінарне провадження відповідно
до ст. 39 Закону N 22/98-ВР включає такі
стадії: 1) перевірка даних про
дисциплінарний проступок; 2) відкриття
дисциплінарного провадження; 3) розгляд
дисциплінарної справи; 4) прийняття
рішення.

За наслідками перевірки складається
висновок з викладенням фактів і
обставин, виявлених під час перевірки,
і пропозицій.

Перевірка даних про дисциплінарний
проступок здійснюється відповідно до
ст. 40 Закону N 22/98-ВР за дорученням Вищої
ради юстиції або Голови Вищої ради
юстиції одним із членів Вищої ради
юстиції шляхом одержання письмового
пояснення від судді та інших осіб,
витребування судових справ (їх копій),
розгляд яких закінчено, та
ознайомлення з судовими справами,
розгляд яких не закінчено, одержання
іншої інформації від органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб,
керівників підприємств, установ,
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування, громадян
чи їх об'єднань.

За наслідками перевірки складається
довідка з викладенням фактичних
обставин, виявлених під час перевірки,
висновків і пропозицій. З довідкою і
матеріалами повинен бути ознайомлений
суддя, стосовно якого проводилася
перевірка.

Довідка і всі матеріали перевірки
передаються до Вищої ради юстиції, яка
вирішує питання про доцільність
порушення дисциплінарного
провадження.

Відповідно до ст. 38 Закону N 22/98-ВР
єдиною підставою для відкриття
дисциплінарного провадження є подання
члена Вищої ради юстиції за
результатами перевірки повідомлень.

Вищенаведені положення Законів
України «Про Вищу раду юстиції» та «Про
судоустрій і статус суддів» вказують
на те, що стадіям дисциплінарного
провадження передує вирішення питання
про те, чи містить звернення, що
надійшло до Вищої ради юстиції,
відомості про наявність ознак
дисциплінарного проступку, а доручати
перевірку даних про дисциплінарний
проступок є правом, а не обов'язком
Вищої ради юстиції чи Голови Вищої ради
юстиції

Згідно ст.22 Закону N 22/98-ВР, Вища рада
юстиції обирає заступника Голови Вищої
ради юстиції, який виконує обов'язки
Голови в разі його відсутності,
забезпечує підготовку справ до
розгляду та здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та регламентом Вищої ради юстиції.

Відповідно до пункту 3 § 4 глави 1
Розділу 1 Регламенту Вищої ради
юстиції, заступник, крім здійснення
повноважень, визначених статтею 22
Закону N 22/98-ВР, за дорученням Голови
Вищої ради юстиції надає відповідь у
разі надходження скарги, заяви,
звернення, що не містять достатніх для
призначення перевірки відомостей про
наявність підстав для звільнення судді
за порушення присяги чи притягнення до
дисциплінарної відповідальності судді
Верховного Суду України або судді
вищого спеціалізованого суду, про
порушення вимог щодо несумісності
суддею чи прокурором.

Відтак, оскільки за результатами
розгляду скарги ОСОБА_1 заступник
Голови Вищої ради юстиції не вбачав
відомостей про обставини, які б
свідчили про наявність передбачених
частиною п'ятою статті 126 Конституції
України підстав для звільнення
згаданих суддів з посад за порушення
присяги, а також для притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності,
відповідна перевірка не призначалась,
а позивачеві надана відповідь на
надіслану скаргу.

Таким чином, заступником Голови Вищої
ради юстиції не було допущено
протиправних дій, які є безпідставним
повним або частковим ухиленням від
здійснення передбачених Конституцією
України та іншими законами функцій і
повноважень при розгляді скарги
позивача.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи дії відповідача при розгляді
скарги позивача від 29.08.2013 року на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України суд дійшов висновку, що вимоги
ч.3 ст.2 КАС України відповідачем
дотримані. Незгода позивача з
отриманою відповіддю за результатами
розгляду його скарги не свідчить про
порушення його прав відповідачем.

Стосовно клопотання позивача про
звернення суду до Верховного Суду
України для вирішення питання стосовно
внесення до Конституційного Суду
України подання щодо тлумачення ст.21
Закону України «Про Вищу раду юстиції»,
а саме: "Чи до повноважень Голови Вищої
ради юстиції належить одноосібний
розгляд скарг про випадки поведінки
судді, яка може мати наслідком
дисциплінарної відповідальності
суддів вищих спеціалізованих судів та
судців Верховного Суду України та
одноосібне прийняття рішення про
відмову у відкритті дисциплінарного
провадження", суд звертає увагу
позивача, що відповідно до ч.5 ст. 9 КАС
України суд звертається до Верховного
Суду України для вирішення питання
стосовно внесення до Конституційного
Суду України подання щодо
конституційності закону чи іншого
правового акта у разі виникнення в суду
сумніву під час розгляду справи щодо
відповідності закону чи іншого
правового акта Конституції України,
вирішення питання про
конституційність якого належить до
юрисдикції Конституційного Суду
України. Звернення суду до Верховного
Суду України з приводу тлумачення
законів, чинним Кодексом
адміністративного судочинства України
не передбачено.

З урахуванням вищенаведених норм
законодавства та фактичних обставин
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача є безпідставними,
необґрунтованими, тому у задоволенні
позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Апеляційна скарга подається
до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Коморний О.І.