Справа № 667/9606/13-а
Суддя: Гуцалюк О. В.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 667/9606/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2013 року
м. Херсон

Суддя Комсомольського районного суду
м. Херсона Гуцалюк О.В., розглянувши у
порядку письмового провадження справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу забезпечення
супроводження роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області ОСОБА_2
щодо оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що
постановою від 23.07.2013 року про
адміністративне правопорушення на
нього було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 250
грн. за правопорушення, передбачене ч. 1
ст. 122 КУпАП, а саме перевищення
швидкості руху. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що 23.07.2013 року,
він, керуючи транспортним засобом
Хюндай Туксон, державний номерний знак
НОМЕР_1 в с. Коблєво, рухався зі
швидкістю 66 км/год., тобто зі швидкістю
встановленою ПДР при русі в населеному
пункті. Однак, його було зупинено
інспектором ДАІ, який повідомив, що він
порушив ПДР, а саме: в зоні дії
дорожнього знаку «Обмеження
максимальної швидкості руху – 40
км/год.» він рухався зі швидкістю 66
км/год. На питання, де саме знаходиться
такий дорожній знак, інспектор ДАІ
обвів його кругом вантажівки і показав
дорожній знак. Вантажівка повністю
затуляла дорожній знак і тому він його
не помітив, однак при цьому рухався зі
швидкістю, яка є дозвільною для руху в
населеному пункті. Однак, його доводи
інспектор ДАІ не слухав і склав
протокол про адміністративне
правопорушення та виніс постанову у
справі про адміністративне
правопорушення, піддавши позивача
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 250 грн. Також зазначив,
що ні його пояснення, ні пояснення
свідка, який знаходився в машині
позивача, працівником ДАІ не були взяті
до уваги ні при складанні протоколу, ні
при винесенні постанови у справі про
адміністративне правопорушення.
Вважає, що його незаконно притягнуто до
адміністративної відповідальності,
оскільки працівником ДАІ під час
винесення оскаржуваної постанови не
було дотримано вимог КУпАП. На підставі
вищевикладеного просить визнати дії
інспектора ДПС взводу забезпечення
супроводження роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
сержанта міліції ОСОБА_2 щодо винесення
постанови АА2 №425905 від 23.07.2013 р., у
справі про адміністративне
правопорушення про накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 250 грн. за ч. 1 ст. 122
КУпАП – протиправними; постанову АА2
№425905 від 23.07.2010 р. у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП –
скасувати; провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП –
закрити. Крім того, просить поновити
строки для оскарження постанови у
справі про адміністративне
правопорушення, оскільки постанову
ОСОБА_3 отримав лише 12.10.2013 року, про що
свідчить його підпис в рекомендованому
листі.

Позивач просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про причину неявки в судове засідання
не повідомив, на адресу суду не надано
заперечень на позов, внаслідок чого
судом прийнято рішення провести
розгляд справи у письмовому
провадженні на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що командиром РДПС
УДАІ УМВС України в Херсонській
області ОСОБА_4 було складено постанову
про те, що 23.07.2013 року о 20.10 год. в с.
Коблєво водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем HYNDAI TUCSON, державний номер
НОМЕР_1, порушив швидкісний режим в зоні
дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження
максимальної швидкості – 40 км/год.»,
більше на 26 км/год., а саме рухався зі
швидкістю 66 км/год., чим порушив вимоги
п.12.10.2 ПДР і притягнуто останнього до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. Швидкість руху
вимірювалась приладом «Візир» № 0812510.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Згідно Інструкції по використанню
радіолокаційного відеозаписувального
приладу «Візир» вказаний прилад
придатний до вимірювання швидкості
транспортного засобу який рухається,
зокрема, у зустрічному напрямку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчинені та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Зокрема,
ці дані встановлюються показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функцію фото- і
кінозйомки, відеозапису чи засобів
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

З матеріалів справи не можливо
встановити, чи дійсно позивач рухався з
зазначеною швидкістю. Не доведено
дійсність обставин, на які посилається
позивач, оскільки на підтвердження
таких, він не надав належних доказів.

У зв’язку із викладеним, суд приходить
до висновку, що посилання позивача на
те, що він не перевищував встановлену
швидкість руху, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи
та вважає за необхідне в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 171-2 КАС України,
ст.ст. 122 ч. 1, 251 КУпАП суд, -

постановив:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:ОСОБА_5