Справа № 389/3394/13-а
Суддя: Український В. В.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24.10.2013 ЄУН 389/3394/13-а
Провадження 2-а/389/123/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2013 року

Знам’янський міськрайонний суд

Кіровоградської
області

в складі: головуючого судді
Українського В.В.

при секретарі
Гриценко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до начальника
управління Укртрансінспекції в
Кіровоградській області ОСОБА_2 про
скасування постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до начальника
управління Укртрансінспекції в
Кіровоградській області ОСОБА_2 про
скасування постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
та визнання дій відповідача
незаконними.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 31
липня 2013 року начальником управління
Укртрансінспекції в Кіровоградській
області ОСОБА_2 винесено постанову №
014536 про застосування
адміністративно-господарського штрафу
на суму 1700 гривень до ОСОБА_1 Вважає
дану постанову такою, що не відповідає
чинному законодавству в частині
винесення постанови щодо громадянина,
який не являється суб’єктом
підприємницької діяльності. Вважає, що
адміністративно-господарський штраф є
вид адміністративно-господарської
санкції, яка може бути застосована до
суб’єктів господарювання за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності.

В судове засідання позивач не
з’явився, але надав письмову заяву,
відповідно до якої просить суд
задовольнити його вимоги та розглядати
справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
але надав до суду клопотання про
передачу справи до Кіровоградської
окружного адміністративного суду за
підсудністю відповідно до ч.2 ст. 18 КАС
України, , так як відповідачем
являється представник органу
державної влади.

Дослідивши в судовому засіданні
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Рішення відповідача – постанова про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
є правовим актом індивідуальної дії (п.3
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
06.03.2008 № 2).

Постановою кабінету Міністрів України
№ 1567 від 08.11.2006 року, затверджено
Порядок здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
який визначає процедуру здійснення
державного контролю за додержанням
суб'єктами господарювання, які
провадять діяльність у сфері
автомобільного транспорту (далі -
суб'єкти господарювання), вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, норм та стандартів щодо
організації перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
норм міжнародних договорів про
міжнародне автомобільне сполучення,
виконанням умов перевезень, визначених
дозволом на перевезення на міжобласних
автобусних маршрутах, вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення, дотриманням
габаритно-вагових параметрів,
наявністю дозвільних документів на
виконання перевезень та відповідністю
виду перевезень, відповідних ліцензій
і ліцензійних карток, виконанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов, внесенням
перевізниками-нерезидентами платежів
за проїзд автомобільними дорогами, а
також диспетчерського контролю за
роботою автомобільних перевізників.

Згідно п.п. 2,3 вказаного Порядку
державному контролю підлягають усі
транспортні засоби вітчизняних та
іноземних суб'єктів господарювання
(далі - транспортні засоби), що
здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території
України. Органами державного контролю
на автомобільному транспорті (далі -
органи державного контролю) є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Засади організації та діяльності
автомобільного транспорту визначає
Закон України «Про автомобільний
транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 року.
Відповідно до ст. 1 вказаного Закону,
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний
кошт перевезення пасажирів чи (та)
вантажів транспортними засобами.

Порядок установлення, технічного
обслуговування та використання
контрольних пристроїв (тахографів) на
автомобільних транспортних засобах
(крім таксі), які використовуються для
надання послуг з перевезення пасажирів
та вантажів, визначені в Інструкції з
використання контрольних пристроїв
(тахографів) на автомобільному
транспорті, затвердженої наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 385 від 24.06.2010 року,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України за № 946/18241 від 20.10.2010 року
(надалі - Інструкція). Згідно з пунктами
1.3 даної Інструкції, її положення
поширюється на суб'єктів
господарювання, які проводять
діяльність у сфері надання послуг з
перевезення пасажирів та/або
вантажів автомобільними
транспортними засобами (крім таксі).

З аналізу приведених норм
законодавства вбачається, що за
порушення ст. 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
відповідальність несуть автомобільні
перевізники.

Відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний
транспорт передбачена у ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
відповідно до приписів якої,
адміністративно-господарські штрафи
за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення
документів, перелік яких визначений
статтями 39 та 48 цього Закону, до
автомобільних перевізників
застосовується штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже, аби кваліфікувати дій позивача як
послугу з перевезення вантажу
відповідач має довести сам факт
здійснення перевезення вантажу,
укладання договору між перевізником та
замовником, а також факт здійснення
таких відносин на платній основі. Між
тим, зазначені обставини всупереч
вимогам ч.2 ст.71 КАС України не були
доведені відповідачем. Не знайшли
свого підтвердження такі обставини і
під час судового розгляду справи.

Суд не погоджується з позицією
відповідача щодо застосування штрафу,
згідно з положеннями ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
оскільки у ході розгляду справи було
встановлено, що позивач не є суб'єктом
підприємницької діяльності, належний
йому автомобіль, при перевірці
керуванням яким було встановлено
порушення норм чинного законодавства
за які передбачена відповідальність
відповідно до вимог ст. 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
не перевозив вантаж.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій або бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод, та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

На підставі аналізу наведених норм
законодавства, з урахуванням
встановлених в судовому засіданні
обставин, суд дійшов висновку щодо
доведеності вимог про скасування
постанови про накладення
адміністративно-господарського штрафу
на ФОП ОСОБА_1 оскільки з наданих до
матеріалів справи доказів вбачається,
що відповідач діяв не у спосіб та в
межах наданих нормами діючого
законодавства повноважень щодо
розгляду справи про правопорушення,
своїми діями порушив права позивача,
який є не є перевізником та не здійснює
діяльність пов'язану з перевезенням
вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі зазначеного суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Укртрансінспекції в
Кіровоградській області про
скасування постанови № 014536 від 31.07.2013 є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 159-164, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 014536 до ФОП ОСОБА_1 від 31 липня 2013 року -
визнати незаконною та скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена
в порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Знам’янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
ОСОБА_3