Справа № 262/7659/13-а
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2013-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 262/7659/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2013 року
Пролетарський районний суд
міста Донецька в складі:

головуючого судді -

Семіряд І.В..,

при секретарі -

Чернета В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради про
визнання неправомірною бездіяльність
суб'єкта владних повноважень щодо не
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та про зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
дії щодо нарахування та виплати суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, третя особа: Управління
Державного казначейства у м.Донецьку, -

В С Т А Н О В И В :

5 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради. Посилається на те, що вона має
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. Але така сума не
відповідає чинному законодавству,
оскільки щомісячну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до
положення ст. 15 ЗУ “Про державну
допомогу сім'ям з дітьми” їй мали б
виплатити у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Позивач зверталася з заявою до УПСЗН з
проханням про проведення
перерахування допомоги, однак їй було
відмовлено. Тому, вважає, що відповідач
не вірно нарахував та виплачував їй
вказану допомогу, оскільки розмір
допомоги не відповідає встановленому
прожитковому мінімуму на дитину віком
до 6 років, як це встановлено Законом
України «Про державну допомогу сім’ям
з дітьми». Просить визнати такі дії
відповідача неправомірними та
зобов’язати провести перерахунок
допомоги по догляду за дитиною
відповідно до положень закону з 01.05.2013
року по 01.11.2013 року.

Позивач в судове засідання не
з’явилась, надала суду заяву, в якій
підтримала позовні вимоги та просила
розглянути справу в її відсутність.

Представник відповідача - Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради в судове засідання не з’явився,
надав заяву, в якій просив суд
розглянути справу без їхньої участі. А
також надав заперечення, згідно яких на
підставі Порядку призначення та
виплати допомоги сім’ям з дітьми
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
призначається у розмірі різниці між з
01.01.2008 року – 50 %, з 01.01.2009 року – 75 %, з
01.01.2010 року – 100 % прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатної особи,
та середньомісячним сукупним доходом
сім’ї в розрахунку на одного члена
сім’ї за попередні 6 місяців, але не
менш 130,00 грн. Всі дії відповідач
проводив відповідно до чинного
законодавства. Наголошує на тому, що
Управління не є розпорядником
бюджетних коштів, а тому відповідачем у
справі має бути Кабінет Міністрів
України.

Представник відповідача – Управління
Державної казначейської служби
України у м.Донецьку - до судового
засідання не прибув, надіславши до суду
заяву, згідно яких просив справу
розглянути у відсутність представника.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 має малолітню дитину - сина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16) .

Позивач у зв'язку з народженням дитини
перебуває на обліку в УПСЗН
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з грудня 2012 року у розмірі 130,00
грн., щомісячно, що підтверджується
копією довідки УПСЗН від 24.10.2013 року (а.
с. 14,15). Позивачка є застрахованою
особою.

У жовтні 2013 року позивачка звернулась
до Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної у м. Донецьку ради стосовно
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. На вищевказану заяву відповідач
надав відповідь від 17.10.2013 року №
М12-5.1-6.2, в якій повідомив, що з 01.12.2012
року по теперішній час допомога по
догляду за дитиною виплачується у
розмірі 130,00 грн., призначення допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку проводиться в
розмірах, встановлених чинним
законодавством (а.с. 9-13).

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачу була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 “ Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми ” (а. с. 28-29).

Однак суд вважає такі дії
неправомірними з таких підстав.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI “ Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України ”
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII “ Про державну допомогу сім’ям
з дітьми ” (далі – Закон № 2811-XII), дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III “ Про загальнообов’язкове
державне соціальне страхування у
зв’язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
” (далі – Закон № 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами. Зокрема,
статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-XII та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-XII його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40 - 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40 - 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835-VI “ Про Державний бюджет
України на 2009 рік ” та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI “
Про Державний бюджет України на 2010 рік
” (далі по тексту - Закон № 2154-VI)
передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога
при народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2240-III
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-XII (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 46
Закону № 835 та статті 45 Закону № 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 46 Закону № 835 та
статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом
Міністрів України не визначалися.

Законом України “Про Державний бюджет
на 2012 рік”, Законом України
“Про Державний бюджет на 2013 рік”, не
встановлювався інший, ніж у Законі №
2240-ІІІ розмір допомоги, а положення
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року було
затверджено саме на виконання Закону №
2811-ХІІ, тому застосовувати зазначену
Постанову КМУ до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування
неможливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному випадку поширюються норми
спеціального Закону № 2240-ІІІ, а саме ст.
43, згідно якої допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 “Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми”,
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

При застосуванні норм матеріального
права у даних правовідносинах суд
враховує позицію Верховного Суду
України, викладену в постанові від 25
грудня 2012 року в справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Зазначені вище обставини
спростовують доводи відповідача,
викладені у запереченнях проти позову
та дають суду підстави для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
здійснити перерахунок допомоги по
догляду за дитиною за період з 1 травня
2013 року по 1 листопада 2013 року.

На підставі положень ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб’єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Позивачка при подачі
позовної заяви сплатила судовий збір у
розмірі 68,82 грн. (а.с. 1). Оскільки
відповідач відноситься до органів
місцевого самоврядування на підставі
положень ст.ст. 11, 34 Закону України “Про
місцеве самоврядування в України”,
тому з місцевого бюджету
Пролетарського району на користь
позивачки підлягають стягненню
понесені судові витрати по оплаті
судового збору у розмірі 68, 82 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 94, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради про визнання неправомірною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень щодо не нарахування
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити дії щодо
нарахування та виплати суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, третя особа: Управління
Державного казначейства у м.Донецьку –
задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради щодо недоплати ОСОБА_1 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 травня 2013
року по 1 листопада 2013 року у розмірі не
менше розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом та з урахуванням
виплачених сум.

Стягнути з місцевого бюджету
Пролетарського району м. Донецька на
користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, понесені судові витрати по
оплаті судового збору у розмірі 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Пролетарський районний суд м. Донецька.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанову надруковано в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя

І.В.Семіряд