Справа № 194/2580/13-а
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 194/2580/13-а
Провадження № 2-а/194/57/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2013 року
м.
Тернівка

Суддя Тернівського міського суду
Дніпропетровської області Пономаренко
І.П., розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
про визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії,-

В
С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на те, що
разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2, вони
проживали на протязі багатьох років,
вели спільне господарство, виховували
спільних дітей, разом вирішували всі
побутові проблеми. Трудова діяльність
її чоловіка була нерозривно
пов»язанана майже все життя з
вугільною промисловістю. Окрім того
він отримував заробіток, якого
вистачало на утримання всієї сім»ї: на
неї та на двох їхніх дітей. Згодом її
чоловік вийшов на пенсію за віком та
продовжував працювати ще довгий час, а
також продовжував в повному обсязі
забезпечувати матеріальні потреби її
сім"ї. У вересні 2013 року її чоловік
передчасно помер. Через деякий час вона
звернулася до управління Пенсійного
фонду в м. Тернівка з приводу переходу
на пенсію по втраті годувальника, але
їй було призначено пенсію в розмірі,
який значно менше 50 % пенсії чоловіка на
момент смерті. На її звернення про
призначення пенсії в розмірі,
передбаченому ст.35 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" 05.12.2013 року за вих. № Д-32/05/12
було надано відповідь, якою відмовлено
в здійсненні перерахунку призначеної
пенсії. Тому вона змушена звернутися до
суду та просить визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Тернівка щодо відмови їй у
здійсненні нарахування пенсії у
встановленому законом розмірі та
зобов"язати управління Пенсійного
фонду України в м. Тернівка здійснити
позивачеві перерахунок та виплату
пенсії в розмірі 50 % пенсії померлого
чоловіка на момент смерті, а також
судові витрати покласти на
відповідача.

Судом винесено ухвалу про відкриття
скороченого провадження у справі,
копію якої направлено відповідачеві з
копією позовної заяви та доданих до
неї документів. Відповідач у
встановлений законодавством строк
надав до суду письмове заперечення на
позов, відповідно до змісту якого він
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, так як вважає свої дії
такими, що відповідають чинному
законодавству України.

Суддя, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, оцінивши
повідомленні позивачем та
відповідачем обставини, вважає їх
достатніми для прийняття рішення з
огляду на наступне.

Згідно ст. 6 Конституції України,
органи виконавчої влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до ст. 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.46 Конституції України
закріплено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, старості, та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов"язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення. Пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що позивач
перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі.

ОСОБА_2 перебував на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпрепетровської області
та отримував пенсію.

Постановою Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 25 лютого
2011 року Д»ячкову В.В. було задоволено
адміністративний позов про визнання
дій неправомірними та зобов»язання
вчинити певні дії управлінням
пенсійного Фонду в м. Тернівці
Дніпропетровської області.

06.04.2011 року постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду апеляційна
скарга УПФ в м. Тернівці була відхилена,
а постанова Тернівського міського суду
від 25.02.2011 року залишена без змін. Дії
управління пенсійного Фонду в м.
Тернівці Дніпропетровської області
були визнані протиправними та такими,
що суперечать вимогам чинного
законодавства України та в подальшому
на виконання рішення суду ОСОБА_2 було
здійснено перерахунок пенсії, розмір
якої на момент його смерті 10 вересня 2013
року становив 6831 грн. 73 коп.

10 вересня з 30.09.2013 року позивачеві
УПФ України в м. Тернівка було
призначено пенсію по втраті
годувальника в розмірі 2502 грн. 01 коп.

05.12.2013 року позивач звернулася з заявою
до управління Пенсійного Фонду України
в м. Тернівці Дніпропетровської
області про призначення та нарахування
пенсії в розмірі 50 % від пенсії, яку
отримував її померлий чоловік на
момент смерті.

05.12.2013 року за вихідним № Д-320512 їй було
надано роз»яснення, в якому
відповідачем по справі зазначалося, що
відповідно до умов статті 40 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування» для
розрахунку пенсії врахована заробітна
плата за період з 01.07.2000 року по 31.01.2011
року, як найбільш оптимальний варіант.
Індивідувальний коефіцієнт заробітної
плати після оптимізації становить 6,06405.
Середній розмір заробітної плати для
обчислення пенсії визначено із
застосуванням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2007 рік та який
склав 7 264, 19 грн.(6,06405 *1 197, 91 грн.). Таким
чином, розмір її пенсійної виплати з
30.09.2013 року становить 2 502, 01 грн., в тому
числі: 2 439, 43 грн. основний розмір пенсії
(7 264, 19*0,67163*50%), 62,58 грн. - доплата за
понаднормативний стаж за 14 років (894,00*
14%*50%).

З таким твердженням Пенсійного Фонду
України в м. Тернівці
Дніпропетровської області погодитися
не можна з наступних підстав.

Як зазначалося вище, відповідно до
довідки з УПФ в м. Тернівці за останні
шість місяців перед настанням смерті
ОСОБА_2 отримував пенсію в розмірі 6831
грн.73 коп.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

Частиною 2 ст.36 Закону № 1058
непрацездатними членами сім'ї
вважаються чоловік (дружина), батько,
мати, якщо вони є інвалідами або
досягли пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.36 Закону № 1058 до
членів сім'ї, які вважаються такими, що
були на утриманні померлого
годувальника, відносяться особи,
зазначені в частині другій цієї статті,
якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого
годувальника;

2) одержували від померлого
годувальника допомогу, що була для них
постійним і основним джерелом засобів
до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника,
для яких його допомога була постійним і
основним джерелом засобів до
існування, але які й самі одержували
пенсію, мають право, за бажанням,
перейти на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника.

Крім того, ст.37 Закону № 1058-IV від
09.07.2003 року передбачено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника.

Відповідно д п.3 ч.1 ст.45 Закону №
1058-IV пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається з дня, що
настає за днем смерті годувальника,
якщо звернення про призначення такого
виду пенсії надійшло протягом 12
місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається на весь
період, протягом якого член сім'ї
померлого годувальника вважається
непрацездатним, а членам сім'ї, які
досягли пенсійного віку, - довічно.

Відповідно до ст.45 зазначеного
Закону пенсію у зв’язку з втратою
годувальника призначають із дня, що
настає за днем смерті годувальника,
якщо звернення щодо призначення такого
виду пенсії надійшло протягом 12
місяців від дня смерті годувальника. У
разі якщо заява про призначення пенсії
надійшла в орган, який її призначає,
пізніше вказаного терміну, пенсію
призначають із дня звернення.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
перерахунок пенсії проводиться у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Тому, з урахуванням аналізу
вищевказаних спеціальних норм Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд приходить до
висновку, що розмір пенсії по втраті
годувальника повинен становити саме 50 %
від пенсії, що отримував чоловік
позивачки на момент смерті, тобто
пенсія чоловіка позивачки становила 6
831 грн. 73 коп., що становить 6 831 грн. 73
коп. * 50% =3 416 грн., а тому пенсія по
втраті годувальника повинна становити
3 416 грн.

Разом з тим, посилання відповідача
на відсутність законодавчого
урегулювання даного питання та
неможливість у зв'язку із цим здійснити
перерахунок пенсії позивачеві є
такими, що не відповідають чинному
законодавству. Крім того, такі дії
відповідача є протиправними та
порушують законні права позивача на
отримання відповідних сум пенсій з
огляду на вищевикладене.

Вказані правові норми свідчать про
те, що пенсія по втраті годувальника
має розраховуватись по матеріалах
пенсійної справи померлого з
дотриманням приписів статті 36 Закону №
1058-IV, а саме - члени сім'ї померлого
годувальника, для яких його допомога
була постійним і основним джерелом
засобів до існування, але які й самі
одержували пенсію, мають право, за
бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника.

Судом встановлено, що за останні
шість місяців перед настанням смерті
розмір пенсії, яку отримував ОСОБА_2
становив - 6831 грн.73 коп., то позивачеві,
як дружині померлого, та як особі, що
перебувала на утриманні свого
чоловіка, та для якої дохід її
покійного чоловіка Д»ячкова В.В. був
основним джерелом для існування,
необхідно сплачувати 50 % саме від
пенсії її чоловіка, що становила на
момент смерті. Окрім того, постановами
судів першої та апеляційної інстанцій
від 2011 року її чоловікові було дійсно
встановлено саме такий розмір пенсії
та саме таку пенсію виплачував
пенсійний Фонд України в м.Тернівці її
чоловікові по день смерті. Постанови
вищезазначених судів про призначення
її чоловікові пенсії, не були скасовані
та є чинними як на момент смерті ОСОБА_2
так і на момент розгляду справи судом.

Таким чином, аналізуючи досліджені
докази, суд приходить до висновку, що
доводи позивача, викладені нею в
адміністративному позові є
правомірними оскільки згідно ч.1 ст.36
Закону № 1058-IV від 09.07.2003 року пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по III групі
інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності; про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, аналізуючи досліджені в
судовому засіданні докази та чинне
законодавство України, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
Д»ячкової М.М. є повністю
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, та необхідно визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області щодо
призначення пенсії по втраті
годувальника в розмірі, меншому ніж
передбачено ст.ст.37, 45 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з 30 вересня 2013
року - саме з моменту виникнення у
позивача права на отриманння пенсії по
втраті годувальника, а також
зобов"язати управління Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50 % пенсії
померлого чоловіка ОСОБА_3,
передбаченому ст.ст.37, 45 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування", починаючи з 30
вересня 2013 року з врахуванням раніше
здійснених виплат.

Згідно ст. 87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підтвердження сплати судового
збору за подання адміністративного
позову немайнового характеру позивач
надав суду оригінал квитанції від
12.12.2013 року на суму 68 грн. 82 коп.

Таким чином, зазначена сума судового
збору підлягає до стягнення на користь
позивача, який не є суб'єктом владних
повноважень, з Державного бюджету
України сума судового збору в розмірі 68
грн. 82 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.36, 37, 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 6, 8, 19, 22, 95, 124
Конституції України, ст.ст.128,160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернівка Дніпропетровської області
щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні
нарахування пенсії в розмірі,
передбаченому ст.ст.37, 45 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" з 30 вересня 2013
року.

Зобов"язати управління Пенсійного
фонду України в м. Тернівка
Дніпропетровської області здійснити
нарахування, перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в розмірі 50 %
пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2,
передбаченому ст.ст.37, 45 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" починаючи з 30
вересня 2013 року з врахуванням раніше
здійснених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) понесені
по справі судові витрати в розмірі 68
(шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Тернівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня отримання її копії з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.П.
Пономаренко