Справа № 643/14368/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2013 р.Справа №
643/14368/13-аКолегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 22.10.2013р.
по справі № 643/14368/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради

про здійснення нарахування та виплати
недоплаченої матеріальної допомоги по
догляду за дітьми,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Московського
районного суду м. Харкова з заявою, в
якій просила змінити спосіб виконання
постанови Московського районного м.
Харкова від 21.01.2009 року по справі №
2-а-34/2009, яка набрала законної сили, з
нарахування та виплати на стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Московського району Харківської
міської ради на користь ОСОБА_1 суму
недоплаченої за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р. матеріальної допомоги по
догляду за двома дітьми до досягнення
ними трирічного віку у розмірі 3 792,85
грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що,
починаючи з 01 січня 2013 року, з огляду на
набрання чинності Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», змінене правове
регулювання порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 22.10.2013р. відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради про
здійснення нарахування та виплати
недоплаченої матеріальної допомоги по
догляду за дітьми.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
ухвалу та прийняти нову, якою
задовольнити заяву про зміну способу
та порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що Московський районний суд
м. Харкова постановою від 21.01.2009 року по
справі № 2-а-34/2009 адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення та праці Московської
районної в місті Харкові ради про
здійснення нарахування та виплати
недоплаченої задовольнив в повному
обсязі. Вказане рішення набрало
законної сили 04.06.2009 р.

З метою реального виконання
вищезазначених рішень позивач
звертався до відповідача з вимогою
нарахування та виплати відповідної
матеріальної допомоги. Зі змісту
листів відповідача вбачається, що
розпорядженням Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Московського району
Харківської міської ради від 06.02.2012 р.
позивачу нарахована допомога у сумі 3
792,85 грн., проте виплата даної суми
неможлива з огляду на відсутність у
Державному бюджеті на 2008, 2009, 2010, 2012, 2013
роки бюджетних коштів на виконання
судових рішень. Також вказано, що
фактичні виплати повинні
здійснюватись Харківським обласним
центром по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат.

Харківський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат в листах від 12.01.2012 р. № 103 та від
11.07.2013 р. № 2417 вказує, що розпорядником
коштів є відповідач, а тому він повинен
профінансувати відповідні виплати.

Також, повідомлено, що, починаючи з 2008
року, в Державному бюджеті України за
бюджетними програмами соціального
спрямування виплати на виконання
судових рішень не передбачені, тоді як
з 01 січня 2013 року (у зв'язку з набранням
чинності Законом України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень») Держказначейству передбачено
видатки за бюджетною програмою
«забезпечення виконання рішень суду,
що гарантовані державою».

Відмовляючи у задоволенні заяви
позивача про зміну способу та порядку
виконання рішення суду суд першої
інстанції виходив з того, що в разі
задоволення її вимог фактично буде
змінено по суті зміст резолютивної
частини постанови суду, що, в свою
чергу, є порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 263 КАС України
встановлено, що суд при розгляді
питання про зміну способу і порядку
виконання судового рішення може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення лише у виняткових випадках.

Таким чином, під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

Також, зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення заяви
про зміну способу виконання судового
рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду і постановити
нову ухвалу.

Оскільки судом першої інстанції
невірно застосовано норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржена ухвала підлягає скасуванню,
з прийняттям нової ухвали про
задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Московської
районної в м. Харкові ради про
здійснення нарахування та виплати
недоплаченої матеріальної допомоги по
догляду за дітьми.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 22.10.2013р. № 643/14368/13-а
скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою заяву
ОСОБА_1 про зміну способу та порядку
виконання рішення суду по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Московської районної в м. Харкові ради
про здійснення нарахування та виплати
недоплаченої матеріальної допомоги по
догляду за дітьми задовольнити.

Змінити спосіб виконання постанови
Московського районного м. Харкова від
21.01.2009 року по справі № 2-а-34/2009 шляхом
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Московського району
Харківської міської ради на користь
ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Богодухівським РВ УМВС України у
Харківській області 13.07.2005 р.; ІПН
НОМЕР_1) суму недоплаченої за період з
09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. матеріальної
допомоги по догляду за 2-ма дітьми до
досягнення ними трирічного віку у
розмірі 3 792,85 грн.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: Рєзнікова С.С.