Справа № 2108/2653/2012
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2013-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2108/2653/2012
Провадження №2-а/654/10/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2013 року
Голопристанський районний суд
Херсонської області

в складі: головуючого
- судді Сіянка В. М.

за
участю секретаря - Чухрай А. В.

представника
ОСОБА_1

прокурора

Пластун Т. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Малокопанівської сільської
ради Голопристанського району
Херсонської області про поновлення на
роботі, зобов’язання вчинити певні
дії, стягнення заборгованості із
заробітної плати, матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В:

02.07.2012 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з адміністративним позовом до
Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області про поновлення на посаді
голови Малокопанівської сільської
ради, згідно повноважень, визначених
рішенням ради 5 скликання від 04.04.2006
року № 1, присвоєння чергових 8-го та 7-го
рангів згідно абзацу 14 ст. 15 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», стягнення
заборгованості по заробітній платі в
сумі 156911,61 грн. та моральної шкоди в
сумі 340000 гривень, посилаючись на те, що
за результатами виборів від 26.03.2006 року
його було обрано головою
Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області та за рішенням сесії ради 5
скликання від 04.04.2006 року № 1 він
приступив до виконання своїх посадових
обов’язків. До травня 2008 року він як
сільський голова також очолював
виконавчий комітет Малокопанівської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області та не мав
жодних стягнень чи висловленої
недовіри громадян, маючи при цьому
конфлікти на рівні приватних відносин
із посадовцями виконавчої влади
району. Так за пропозицією голови
Голопристанської РДА 20.05.2008 року на
черговій сесії ради рішенням ради його
повноваження були достроково
припинені депутатами згідно протесту
прокурора району на відповідно до
пунктів 2, 3 ст. 79 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», яке
ним було оскаржене до суду і 06.05.2011 року
рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області його було
поновлено на попередній посаді голови
Малокопанівської сільської ради. В
період, коли тривало судове
провадження за його адміністративним
позовом відбулися позачергові вибори
сільського голови 26.06.2010 року, на яких
громада знову обрала його сільським
головою. Також у жовтні місяці 2010 року
відбулися чергові вибори у місцеві
ради, на яких він знову був обраний
сільським головою. Ухвалою
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 23.05.2011 року суд
вказав розмір середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з
20.05.2008 року по 29.06.2010 року у розмірі 84492,16
грн. Проте відповідач до сих пір не
виконав рішення суду в частині
поновлення його на роботі, оскільки він
не був поновлений на роботі, а був
обраний громадою сільським головою на
позачергових виборах. Оскільки він не
був поновлений на робочому місці на
попередній посаді сільського голови
Малокопанівської сільської ради саме
за результатами виборів 2006 року, то
відповідач повинен сплатити йому
середній заробіток і за подальший
період, тобто з 30.06.2010 року по день
винесення судового рішення. На день
подання позову середній заробіток за
час вимушеного прогулу складає 156911,61
грн. з урахуванням індексу інфляції та 3
% річних, що передбачено ст. 625 ЦК
України. Також на його утриманні з часу
незаконного звільнення знаходилося
двоє неповнолітніх дітей, один з яких
інвалід дитинства. Він не міг своєчасно
сплачувати кредити, наслідком чого
були додаткові нарахування у вигляді
пені та штрафів, йому неодноразово
відключали електроенергію, що
потребувало додаткових витрат на
повторне підключення. Також він не зміг
своєчасно сплатити по контракту сина і
останнього відрахували із 3-го курсу
юридичної академії. Через фінансові
проблеми йому довелося значно дешевше
розпродати майно фермерського
господарства, за рахунок якого жила
його сім’я, довелося продати власний
автомобіль, за допомогою якого він
вивозив надлишок сільгосппродукції на
ринок. Через нехватку коштів він не міг
своєчасно пройти курс лікування, так-як
має вади нирок, не вчасно звернувся за
медичною допомогою та втратив декілька
зубів. Через постійні сварки у сім’ї
через нехватку коштів, йому довелося
розлучитися із дружиною, з якою він
прожив 21 рік. За вказаних обставин він
втратив друзів, публікаціями в ЗМІ та
на інтернет-сайтах було погіршено його
ділову репутацію, честь і гідність, що
спричинило йому моральну шкоду у виді
душевних страждань, яку він оцінює у
340000 гривень.

У 2013 році, після відновлення
провадження у справі позивач надав до
суду уточнену позовну заяву, в якій
просив суд зобов’язати відповідача
присвоїти йому чергові 8-й та 7-й ранги
згідно абзацу 14 ст. 15 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування», поновити його на
посаді голови Малокопанівської
сільської ради, згідно повноважень,
визначених рішенням ради 5 скликання
від 04.04.2006 року № 1, присвоєння чергових
8-го та 7-го рангів згідно абзацу 14 ст. 15
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», стягнення
заборгованості по заробітній платі в
сумі 203149,01 грн. станом на середину 2013
року, матеріальну шкоду в загальній
сумі 105422,29 грн., яка складається з
наступного: додаткові витрати у
вигляді пені та штрафів за неналежне
виконання кредитних договорів – 74559,49
грн.; додаткові витрати на підключення
електроенергії у зв’язку з її
відключення через несвоєчасну сплату
– 462,80 грн.; плата за навчання сина в
юридичній академії – 30400 грн., та
моральної шкоди в сумі 1000000 гривень.

У судовому засіданні
позивач підтримав позовні вимоги,
наполягав на їх задоволенні з підстав,
зазначених у позові, з урахуванням
уточнень, змін та доповнень.

Представник відповідача
ОСОБА_1 у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову
через його безпідставність та
необґрунтованість. Пояснила, що у
червні 2012 року сільською радою була
повністю погашена присуджена до
стягнення із сільської ради сума
заборгованості перед позивачем за
вимушений прогул, що підтверджується
відповідним платіжним дорученням.
Позивач і на момент винесення судового
рішення є Малокопанівським сільським
головою, але відсторонений від посади
на підставі постанови слідчого
прокуратури, винесену в рамках
кримінальної справи, порушеної
відносно позивача.

У судовому засіданні
прокурор Пластун Т. А., яка вступила у
процес на стороні відповідача,
заперечувала проти задоволення позову
через його безпідставність та
необґрунтованість, оскільки сума
середнього заробітку виплачена
відповідачу у значно більшому розмірі,
аніж він повинен був отримати, а тому
будь-яка компенсація врахована у цій
сумі, яку позивач отримав у червні 2012
року, позивачем не доведено наявність
причинно-наслідкового зв’язку із
спричиненою йому матеріальною шкодою
та винними протиправними діями
відповідача; рішення суду про
поновлення позивача на роботі та
сплати йому середнього заробітку
підтверджується відповідними
постановами органів Державної
виконавчої служби.

Суд дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін та
їхніх представників, вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
даних трудової книжки (запис під
номером 9) позивача 03.04.2006 року його було
обрано Малокопанівським сільським
головою (а. с. 72-73).

Постановою
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 06.05.2011 року по
справі № 2а-4/2011 встановлено, що 20.05.2008
року рішенням 24-ї сесії 5-го скликання
Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області за № 302 повноваження ОСОБА_2 як
сільського голови були припинені, що
також відображено у трудовій книжці
ОСОБА_2 (запис під № 12) (а. с. 15, 73).

29.06.2010 року ОСОБА_2 було знову
обрано Малокопанівським сільським
головою на позачергових виборах, а
потім знову обрано Малокопанівським
сільським головою на чергових виборах
у жовтні 2010 року (а. с. 73-74).

У відповідності до частин 1-2
ст. 12 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» сільський,
селищний, міський голова є головною
посадовою особою територіальної
громади відповідно села (добровільного
об'єднання в одну територіальну
громаду жителів кількох сіл), селища,
міста.

Сільський, селищний, міський
голова обирається відповідною
територіальною громадою на основі
загального, рівного, прямого виборчого
права шляхом таємного голосування в
порядку, визначеному законом, і
здійснює свої повноваження на
постійній основі. Строк повноважень
сільського, селищного, міського голови,
обраного на чергових місцевих виборах,
визначається Конституцією України.

Згідно статті 141 Конституції
України (в редакції до 01.02.2011 року) до
складу сільської, селищної, міської
ради входять депутати, які обираються
жителями села, селища, міста на основі
загального, рівного, прямого виборчого
права шляхом таємного голосування
строком на чотири роки.

Територіальні громади на
основі загального, рівного, прямого
виборчого права шляхом таємного
голосування обирають строком на чотири
роки відповідно сільського, селищного
та міського голову, який очолює
виконавчий орган ради та головує на її
засіданнях.

Статус голів, депутатів і
виконавчих органів ради та їхні
повноваження, порядок утворення,
реорганізації, ліквідації
визначаються законом.

У відповідності до ст. 42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»
повноваження сільського, селищного,
міського голови починаються з моменту
оголошення відповідною сільською,
селищною, міською виборчою комісією на
пленарному засіданні ради рішення про
його обрання. Повноваження сільського,
селищного, міського голови
закінчуються в день відкриття першої
сесії відповідної сільської, селищної,
міської ради, обраної на наступних
чергових місцевих виборах, або, якщо
рада не обрана, з моменту вступу на цю
посаду іншої особи, обраної на
наступних місцевих виборах, крім
випадків дострокового припинення його
повноважень відповідно до частин
першої та другої статті 79 цього Закону.

У разі звільнення з посади
сільського, селищного, міського голови
у зв'язку з достроковим припиненням
його повноважень або його смерті, а
також у разі неможливості здійснення
ним своїх повноважень повноваження
сільського, селищного, міського голови
здійснює секретар відповідної
сільської, селищної, міської ради.
Секретар сільської, селищної, міської
ради тимчасово здійснює зазначені
повноваження з моменту дострокового
припинення повноважень сільського,
селищного, міського голови і до моменту
початку повноважень сільського,
селищного, міського голови, обраного на
позачергових виборах відповідно до
закону, або до дня відкриття першої
сесії відповідної сільської, селищної,
міської ради, обраної на чергових
місцевих виборах.

Повноваження сільського,
селищного, міського голови можуть бути
припинені достроково у випадках,
передбачених статтею 79 цього Закону, що
має наслідком звільнення його з посади.
Не пізніш як на п'ятнадцятий день після
звільнення з посади або смерті
сільського, селищного, міського голови
особа, яка на цей час відповідно до
закону здійснює повноваження
сільського, селищного, міського голови,
звертається до Верховної Ради України
з клопотанням щодо призначення
позачергових виборів сільського,
селищного, міського голови.

Постановою
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 06.05.2011 року по
справі № 2а-4/2011 визнано незаконним та
скасовано рішення № 302
Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області від 20.05.2008 року «Про дострокове
припинення повноважень сільського
голови згідно протесту прокуратури
району», зобов’язано Малокопанівську
сільську раду Голопристанського
району Херсонської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу та здійснити
відповідні записи у трудовій книжці (а.
с. 16).

Таким чином, повноваження
ОСОБА_2 як Малокопанівського
сільського голови за виборами 2006 року,
з урахуванням вище зазначеної
постанови суду, закінчилися в день,
коли він приступив до виконання
обов’язків Малокопанівського
сільського голови обраного на
позачергових виборах відповідно до
закону, тобто 29.06.2010 року (а. с. 74), а тому
позовні вимоги про поновлення позивача
на посаді Малокопанівського
сільського голови Голопристанського
району Херсонської області за
результатами виборів 2006 року
задоволенню не підлягають як
безпідставні.

Ухвалою Голопристанського
районного суду Херсонської області від
23.05.2011 року внесено доповнення до
резолютивної частини постанови
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 06.05.2011 року по
справі № 2а-4/2011, якою зобов’язано
Малокопанівську сільську раду
Голопристанського району Херсонської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 20.05.2008 року по 29.06.2010
року в розмірі 84492,16 грн. (а. с. 17).

11.06.2012 року відповідач
перерахував на рахунок ВДВС
Голопристанського райуправління
юстиції у Херсонській області 84492,16 грн.
на виконання зазначеного вище судового
рішення (а. с. 107).

Разом з тим, як встановлено
ухвалою Голопристанського районного
суду Херсонської області від 21.05.2013
року за період з 20.05.2008 року по 29.06.2010
року середній заробіток ОСОБА_2
становив 61989,84 грн., які він і повинен
був отримати на руки, а сума середнього
заробітку ОСОБА_2 за цей же період
зазначена в ухвалі суду від 23.05.2011 року
із нарахуваннями на заробітну плату,
які складають 22502 гривні, які повинні
бути сплачені відповідачем до
відповідних бюджетів та фондів, а не
видаватися ОСОБА_2 на руки (а. с. 118).

Виходячи із тексту позовної
заяви (а. с. 51) позивач у червні 2012 року
отримав на руки 83635,97 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 20.05.2008 року по 29.06.2010 року, що
перевищує суму його середнього
заробітку за цей період, визначену
бухгалтерією відповідача на 21646,13 грн.
(83635,97 грн. - 61989,84 грн.), а тому позовні
вимоги про стягнення із відповідача
заборгованості по заробітній платі в
сумі 286784,98 грн. задоволенню не
підлягають як безпідставні.

Також не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача суми збитків від інфляції та 3
% річних відповідно до ст. 625 ЦК України,
так як норми Цивільного кодексу
України не застосовуються до порядку
проходження публічної служби.

Крім того, за період з червня
2011 року по червень 2012 року коефіцієнт
інфляції склав 0,995 (виходячи із
наступного розрахунку: 1,004 (червень 2011) *
0,987 (липень 2011) * 0,996 (серпень 2011) * 1,001
(вересень 2011) * 1,000 (жовтень 2011) * 1,001
(листопад 2011) * 1,002 (грудень 2011) * 1,002
(січень 2012) * 1,002 (лютий 2012) * 1,003(березень
2012) * 1,000 (квітень 2012) * 0,997 (травень 2012), а
тому за період невиплати позивачу
середнього заробітку відповідачем (з
червня 2011 року по червень 2012 року)
присуджені до стягнення кошти не
знецінилися, оскільки не настало
інфляційних втрат.

Відповідно до науки
цивільного права акт завдання шкоди
прийнято поділяти на такі складові
елементи: а) протиправна поведінка
особи; б) настання шкоди; в) причинний
зв'язок між двома попередніми
елементами; г) вина особи, яка завдала
шкоди і для відшкодування шкоди ці
чотири елементи повинні бути в
сукупності.

Вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь 105422,29 грн. матеріальної шкоди,
яка складається із з наступного:
додаткові витрати у вигляді пені та
штрафів за неналежне виконання
кредитних договорів – 74559,49 грн.;
додаткові витрати на підключення
електроенергії у зв’язку з її
відключення через несвоєчасну сплату
– 462,80 грн.; плата за навчання сина в
юридичній академії – 30400 грн.,
задоволенню не підлягають, так як
позивачем не доведено наявність
причинно-наслідкового зв’язку із
спричиненням шкоди та протиправною
поведінкою відповідача, що
унеможливлює задоволення позову в цій
частині.

Також не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 1000000 гривень моральної шкоди,
яка полягає у душевних стражданнях
через розірвання шлюбу з дружиною,
втрату друзів, наявність публікацій в
ЗМІ та на інтернет-сайтах, якими було
погіршено його ділову репутацію, честь
і гідність, оскільки позивачем не
доведено факт спричинення йому
моральної шкоди, не обґрунтовано її
розмір, не доведено наявність
причинно-наслідкового зв’язку із
спричиненням шкоди та протиправною
поведінкою відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 15
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» ранги, які
відповідають посадам першої та другої
категорій, а також ранги сільським,
селищним, міським головам, головам
районних, районних у містах рад
присвоюються рішенням відповідної
ради в межах відповідної категорії
посад.

За ч.5 ст. 15 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» ранги присвоюються
відповідно до займаної посади, рівня
професійної кваліфікації, результатів
роботи.

Згідно з ч.7 ст. 15 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» черговий
ранг присвоюється за умови, якщо
посадова особа успішно відпрацювала на
займаній посаді не менш як 2 роки.

Оскільки рішенням сесії
Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області від 25.10.2011 року за № 138, ОСОБА_2
було відсторонено від посади
сільського голови і з того часу
обов’язки сільського голови виконує
ОСОБА_1, тобто позивач фактично не
пропрацював на посаді сільського
голови 2 роки, починаючи з його обрання
29.06.2010 року, то відповідач правомірно не
присвоює позивачу чергові ранги, а тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають як
безпідставні.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 71, 163 КАС України,
суд

П О С Т А
Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2
до Малокопанівської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області про поновлення на роботі,
зобов’язання вчинити певні дії,
стягнення заборгованості із
заробітної плати, матеріальної та
моральної шкоди відмовити повністю.

Постанова може бути
оскаржена до Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3