Справа № 21-422а13
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,суддів:Гусака
М.Б., Коротких О.А., Кривенди О.В.,
Маринченка В.Л., Панталієнка П.В.,
Прокопенка О.Б., Терлецького О.О., Тітова
Ю.Г., - розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом ОСОБА_10
до відділення
реєстраційно-екзаменаційної роботи № 1
при управлінні Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області (далі -
відділення при управлінні ДАІ,
управління ДАІ, ДАІ, МВС відповідно),
управління ДАІ, третя особа -
департамент ДАІ МВС, про визнання
протиправним та скасування рішення,
визнання нечинним висновку,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_10 звернулася до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнення позовних вимог просила:
визнати протиправним та скасувати
рішення відділення при управлінні ДАІ
на підставі службової телеграми та
висновку управління ДАІ про анулювання
реєстрації належного їй на праві
власності автомобіля Mersedes-Benz S 320, кузов
№ НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2,
1999 року випуску, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_3 (далі - спірний
автомобіль); визнати нечинним висновок
управління ДАІ щодо анулювання
реєстрації спірного автомобіля.

На обґрунтування позову ОСОБА_10
зазначила, що придбала спірний
автомобіль в Одеської філії «Біржа
«Одеса» Центральної універсальної
біржі «Запоріжжя» (далі - Біржа) і є його
добросовісним набувачем, а
оскаржуваним рішенням її позбавлено
право власності.

Суди встановили, що 16 грудня 2003 року
ОСОБА_10 придбала зазначений автомобіль
на підставі біржової угоди № 5-4803 з
Біржею. Цього ж дня їй було видано
свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію
зазначеного транспортного засобу (далі
- ТЗ).

12 березня 2012 року до управління ДАІ
надійшла службова телеграма
управління ДАІ МВС про прийняття
рішення про скасування реєстрації 183
ТЗ, у тому числі й спірного автомобіля.

У телеграмі зазначено, що 17 грудня 2010
року Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області виніс
постанову про звільнення від
кримінальної відповідальності
колишніх посадових осіб Нікопольского
МРЕВ при управлінні ДАІ Головного
управління МВС в Дніпропетровській
області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у зв'язку із
закінченням строків давності. Під час
досудового слідства встановлено, що
протягом 2003 року зазначені особи на
підставі завідомо недостовірних
відомостей зареєстрували в
Нікопольському МРЕВ при управлінні ДАІ
Головного управління МВС в
Дніпропетровській області 183 ТЗ, у тому
числі й зазначений автомобіль.
Відповідно до інформації, отриманої
від Департаменту митних інформаційних
технологій та статистики Державної
митної служби України (далі - ДМСУ),
відомостей про митне оформлення в
режимі вільного використання на
території України зазначених в
телеграмі ТЗ в Єдиній автоматизованій
інформаційній системі ДМСУ станом на 3
лютого 2012 року не виявлено.

Одеський окружний адміністративний
суд постановою від 4 грудня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2013 року, позов задовольнив:
визнав протиправним та скасував
рішення відділення при управлінні ДАІ
на підставі службової телеграми та
висновку управління ДАІ про анулювання
реєстрації належного на праві
власності ОСОБА_10 спірного автомобіля;
визнав нечинним висновок управління
ДАІ про анулювання реєстрації
зазначеного ТЗ.

Вищий адміністративний суд України
постановою від 12 вересня 2013 року
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасував і ухвалив нове - про
відмову у задоволенні позовних вимог.

У заяві про перегляд судових рішень
Верховним Судом України з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, представник
позивача ОСОБА_13 зазначає, що в доданих
до заяви ухвалах суду касаційної
інстанції по-іншому, ніж в оскаржуваній
постанові, застосовано положення
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 року № 1388 (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Порядок). Просить
скасувати постанову Вищого
адміністративного суду України від 12
вересня 2013 року та прийняти нове
рішення, яким рішення судів першої та
апеляційної інстанцій залишити без
змін. На обґрунтування заяви ОСОБА_13
додав копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 22
лютого 2012 року (справа № К-3453/10) та 10
квітня 2013 року

(справа № К/9991/76032/12).

Перевіривши наведені у заяві доводи,
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України вважає, що у задоволенні
заяви необхідно відмовити з таких
підстав.

У справі, що розглядається, Вищий
адміністративний суд України,
скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій, послався на пункт 8 та абзац
третій пункту 40 Порядку, згідно з якими
у разі встановлення факту знищення,
фальсифікації або підроблення
ідентифікаційних номерів складових
частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих
(перереєстрованих), знятих з обліку в
підрозділах ДАІ, у тому числі
тимчасово, за фіктивними чи
підробленими документами або таких, що
розшукуються правоохоронними органами
України у зв'язку з незаконним
заволодінням, працівники підрозділів
ДАІ оформляють в установленому порядку
необхідні документи, скасовують
державну реєстрацію (перереєстрацію).
Державна реєстрація ТЗ проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення ТЗ.

Водночас у судових рішеннях, на які
посилається заявник, обґрунтовуючи
наявність підстави для перегляду
судових рішень Верховним Судом
України, касаційний суд дійшов
висновку, що позивач у справі
правомірно придбав автомобіль, надав
до реєстраційного підрозділу ДАІ
достовірні документи, які посвідчують
особу власника, підтверджують
правомірність придбання ТЗ або право
на користування та розпорядження ним, а
тому, незважаючи на встановлення факту
несплати митних зборів, підстав для
скасування державної реєстраціїї ТЗ
немає.

Аналіз наведених судових рішень суду
каcаційної інстнації дає підстави
вважати, що цей суд неоднаково
застосував зазначені норми права.

Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм права у подібних правовідносинах,
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду Україхни виходить із такого.

Відповідно до частини четвертої статті
34 Закону України від 30 червня 1993 року №
3353-ХІІ «Про дорожній рух» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) державна реєстрація та облік
автомобілів, автобусів, мотоциклів та
мопедів усіх типів, марок і моделей,
самохідних машин, причепів та
напівпричепів до них, мотоколясок,
інших прирівняних до них ТЗ
здійснюються підрозділами ДАІ МВС. Для
автоматизованого обліку
зареєстрованих ТЗ та відомостей про їх
власників ведеться Єдиний державний
реєстр, держателем якого є ДАІ МВС.

Відповідно до пункту 1 Порядку на
території України встановлено єдину
процедуру державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів (далі - ТЗ),
оформлення та видачі реєстраційних
документів і номерних знаків.

Згідно з пунктом 8 Порядку державна
реєстрація ТЗ проводиться на підставі
заяв власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) ТЗ, відповідність
конструкції ТЗ установленим вимогам
безпеки дорожнього руху, а також
вимогам, які є підставою для внесення
змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація ТЗ проводиться за
умови сплати їх власниками
передбачених законодавством податків
і зборів (обов'язкових платежів), а
також внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду ТЗ,
державну реєстрацію (перереєстрацію),
зняття з обліку, відшкодування
вартості бланків реєстраційних
документів та номерних знаків.

На підставі пункту 28 Порядку ввезені в
Україну ТЗ підлягають державній
реєстрації на підставі заяв власників
і вантажних митних декларацій або
виданих митними органами посвідчень
про їх реєстрацію в підрозділах ДАІ.

Відповідно до пункту 40 Порядку зняття з
обліку ТЗ проводиться після їх огляду в
підрозділах ДАІ на підставі заяви
власника, документа, що посвідчує
особу, виконавчого напису нотаріуса,
постанови державного виконавця або
рішення суду.

У разі встановлення факту знищення,
фальсифікації або підроблення
ідентифікаційних номерів складових
частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих
(перереєстрованих), знятих з обліку в
підрозділах ДАІ, у тому числі
тимчасово, за фіктивними чи
підробленими документами або таких, що
розшукуються правоохоронними органами
України у зв'язку з незаконним
заволодінням, працівники підрозділів
ДАІ оформляють в установленому порядку
необхідні документи, скасовують
державну реєстрацію (перереєстрацію),
зняття з обліку ТЗ і передають усі
відповідні документи та за наявності
ТЗ до органів внутрішніх справ для
подальшого проведення перевірки. Якщо
виявлено факт підроблення митних
документів, їх ксерокопії з необхідним
поясненням надсилаються до митних
органів, у зоні діяльності яких
проживають особи, за якими
зареєстровані відповідні ТЗ.

На підставі системного аналізу
зазначених норм права колегія суддів
дійшла такого правового висновку.

Усі ТЗ, що ввозяться на територію
України, підлягають митному оформленню
в порядку, встановленому чинним
законодавством.

Здійснюючи державну реєстрацію ТЗ,
увезених із-за кордону, органи ДАІ МВС
наділені повноваженнями щодо
перевірки сплати мита та інших
податків (зборів), передбачених
законодавством при імпорті
автомобілів.

При цьому наявність документів про
внесення зазначених платежів є
обов'язковою умовою реєстрації таких
ТЗ в органах ДАІ.

У разі відсутності відомостей про
сплату мита та інших податків (зборів),
передбачених законодавством при
імпорті автомобілів, або встановлення
факту, що документи, які підтверджують
їх сплату, є фіктивними чи
підробленими, органи ДАІ відмовляють у
реєстрації ТЗ, а якщо такий факт
встановлено в період експлуатації
автомобіля після його реєстрації,
відповідно до абзацу третього пункту 40
Порядку скасовують реєстрацію
незалежно від того, хто є власником
автомобіля - особа, що придбала за
кордоном та ввезла в Україну цей ТЗ, чи
інша особа, яка набула право власності
на нього в подальшому.

Якщо ТЗ знімається з обліку і при цьому
виявляється, що він був зареєстрований
в підрозділі ДАІ за фіктивними чи
підробленими документами, зокрема про
сплату мита, працівники підрозділу ДАІ
відповідно до абзацу третього пункту 40
Порядку оформляють у встановленому
порядку необхідні документи,
скасовують державну реєстрацію
(перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і
передають усі відповідні документи та
за наявності ТЗ до органів внутрішніх
справ для подальшого проведення
перевірки, а ксерокопії підроблених
митних документів з необхідним
поясненням надсилаються до митних
органів, у зоні діяльності яких
проживають особи, за якими
зареєстровані відповідні ТЗ.

Таким чином, дії органів ДАІ щодо
відмови в реєстрації ТЗ, увезених із-за
кордону для постійного користування,
чи скасування такої реєстрації у разі
встановлення факту несплати митних
платежів чи підробки документів про їх
сплату, незалежно від того, на кому
лежить обов'язок сплатити зазначені
платежі, є правомірними.

Аналогічна правова позиція вже була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України у постанові
від 22 жовтня 2013 року № 21-104а13.

Враховуючи викладене, а також те, що при
вирішенні спору суд касаційної
інстанції правильно застосував норми
матеріального права, у задоволенні
заяви ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_10 слід
відмовити.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах Верховного
Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_13 в інтересах
ОСОБА_10 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В.
КривенкоСудді: М.Б. Гусак
П.В. Панталієнко
О.А. Коротких О.Б.
Прокопенко О.В.
Кривенда О.О. Терлецький
В.Л. Маринченко
Ю.Г. Тітов