Справа № 2-а-5791/2011/1503
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 р.Справа № 2-а-5791/2011/1503

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дяченко В.Г. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т. .,

Яковлєва О. В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від
11.11.2011 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в Балтському районі Одеської області
про визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання провести
перерахунок пенсії, як інваліду війни
ІІІ групи, виплату заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

07.11.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про поновлення пропущеного
строку звернення до суду, визнання
неправомірною бездіяльність
відповідача по призначенню і виплаті
підвищення раніше призначеної пенсії
на 350 % мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни ІІІ групи у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» протиправними,
зобов'язання відповідача встановити та
зробити нарахування з моменту
звернення з позовом здійснити
підвищення раніше призначеної пенсії
на 200 % мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни ІІІ групи у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та
перерахування вищевказане підвищення
виходячи з прожиткового мінімуму,
затвердженого Законом України «Про
прожитковий мінімум», згідно з ст. 28, 42,
46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із змінами та доповненями
від 23.12.2004 року №2291-15 встановленої ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та здійснення
перерахунку виплати виниклої
заборгованості з 01.01.2006 року включаючи
раніше виплачені підвищення.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 11.11.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено повністю.

Визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області в
перерахунку та виплаті ОСОБА_2
щомісячного довічного грошового
утримання, як інваліду війни ІІІ групи,
відповідно до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
та їх соціальний захист» в розмірі 200
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області провести перерахунок
та виплату ОСОБА_2 раніше призначеної
пенсії на 200 відсотків мінімальної
пенсії за віком, як інваліду війни ІІІ
групи, відповідно до положень ч.3 ст.14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний
захист» та перерахувати вищевказане
підвищення виходячи із прожиткового
мінімуму затвердженого Законом
України «Про прожитковий мінімум»,
згідно ст.ст. 28, 42, 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», із змінами і
доповненнями від 23 грудня 2004 року
№2291-15, встановленої ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
та зробити перерахунок і виплату
виниклої заборгованості з урахуванням
сплачених сум, починаючи з 01.01.2006 року
по 18 червня 2011 року.

21.11.2011 року Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області подало апеляційну скаргу на
вказану постанову суду першої
інстанції.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду першої інстанції,
апелянт зазначає, що вона прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зв'язку з цим в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови Балтського
районного суду Одеської області від
11.11.2011 року та постановлення нового
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Балтського
районного суду Одеської області від
11.11.2011 року та ухвалення нового рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Зважаючи на те, що оскаржувана
постанова суду першої інстанції
прийнята у порядку скороченого
провадження, відповідно до ст. 183-2 КАС
України, апеляційний розгляд
зазначеної справи проводиться в
порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІІ групи, що
підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 11.12.2006 року.

Звертаючись з позовом до суду першої
інстанції ОСОБА_2 посилався на те, що
відповідачем не виплачувалось
підвищення раніше призначеної пенсії
на 200 % мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни ІІІ групи у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», а також
призначеної пенсії на 350 % мінімальної
пенсії за віком, у зв'язку з чим просив
стягнути з відповідача недоплачені
суми зазначеної допомоги. Однак,
стягненню підлягають підвищення
раніше призначеної пенсії саме як
інваліду війни ІІІ групи.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ОСОБА_2,
зважаючи на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
про зобов'язання здійснити нарахування
підвищення раніше призначеної пенсії
на 200 % мінімальної пенсії за віком, як
інваліду війни ІІІ групи у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» з 01.01.2006 року
лише 07.11.2011 року та просив поновити
пропущений строк звернення до суду з
позовом.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
наявності підстав для поновлення
позивачу пропущеного строку для
звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до
суду за захистом порушених прав 07.11.2011
року, адміністративний позов за період
з 01.01.2006 року по 06.05.2011 року, відповідно
до ст. 100 КАС України, підлягає
залишенню без розгляду у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Щодо вимог ОСОБА_2 про зобов'язання
відповідача провести перерахунок
підвищення до пенсії починаючи з 07.05.2011
року, слід зазначити наступне.

Основні положення щодо правового
статусу ветеранів війни, у тому числі
питання щодо надання їм пільг, переваг
та соціальних гарантій, визначаються
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Колегія суддів вважає, що позивач не
має права на перерахунок призначеної
пенсії з урахуванням щомісячного
підвищення пенсії як інваліду війни
ІІІ групи в розмірі 200% мінімальної
пенсії за віком з 07.05.2011 року, на
наступних підставах.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в редакції, яка
діяла до 01 січня 2006 року) було
передбачено право інвалідів війни на
отримання підвищення пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання, що виплачується замість
пенсії у наступних розмірах: інвалідам
1 групи - 400% мінімальної пенсії за віком,
2 групи - 350% мінімальної пенсії за віком,
3 групи - 200% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.3 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05 жовтня 2005
року - частину четверту статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в такій редакції: «Інвалідам
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються:
інвалідам I групи - у розмірі 50
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, III групи - 30 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Згідно п.1 Прикінцевих положень цього
Закону («Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту») - цей
Закон набирає чинності з 01 січня 2006
року, крім пунктів 2 і 5, які набирають
чинності з 01 липня 2006 року, та пункту 4,
який набирає чинності з 01 січня 2007 року.

Отже, п.3 Закону України «Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» набрав чинності з
01 січня 2006 року, відповідно, з цієї дати
інваліди війни ІІІ групи мають право на
підвищення щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, на 50% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до ст. 5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Дані норми Закону є діючими, а тому
відповідач, при розрахунку розміру
пенсії позивачеві після 01 січня 2006 року
діяв в рамках закону.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи та
винесенні рішення про задоволення
адміністративного позову порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи. За
таких обставин судове рішення
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про відмову в задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись ст. 195, ст.197, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1
ст.202, ч. 2 ст. 205, ст.207, ч.5 ст.254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 11 листопада 2011
року скасувати.

Позовні вимоги за період з 01.01.2006 року
по 06.05.2011 року ОСОБА_2 залишити без
розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України є остаточною та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Бойко А.В.

Судді:
Танасогло Т. М.

Яковлєв О.В.