Справа № 804/14790/13-а
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 р. справа № 804/14790/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Трайдук С.В.

за участю сторін:

представників позивача
Шведченко О.В.,
Приходько О.І.

представника відповідача
Семєйко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Каскад" до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним наказу № 257 від
01.10.2013 р., визнання протиправними дій
щодо проведення перевірки, визнання
неправомірними дій щодо встановлення
порушень в акті № 418/22-01/23934596 від 22.10.2013
р., визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" № від 04.11.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
податку на додану вартість на загальну
суму 670 074,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Каскад"
(далі - ТОВ "Каскад", позивач) звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом (а.с. 3-15), в
якому просить суд:

- визнати протиправним наказ державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № 257 від
01.10.2013 року «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ Фірма «Каскад» (код за
)»;

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, які
полягають у проведенні перевірки ТОВ
Фірма «Каскад» (код за ) в
результаті яких було складено акт про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки №
418/22-01/23934596 від 22 жовтня 2013 року з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
«Колорит» (код за ) за період
з 01.01.2013 по 31.07.2013 року;

- визнати неправомірними дії щодо
встановлення визначених актом
державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області №418/22-01/23934596
від 22 жовтня 2013 року порушень
Товариством з обмеженою
відповідальністю Фірма «Каскад» (код
за ) чинного законодавства
України;

- визнати незаконним та скасувати
податкове повідомлення-рішення форми
«Р» Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
04.11.2013 року, яким Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма «Каскад» було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
по вітчизняних товарах (роботах,
послугах) на суму 670 074,00 грн., в тому
числі 446 716,00 грн. за основним платежем
та 223 358,00 грн. за нарахованими штрафними
санкціями, винесене на підставі акту №
418/22- 01/23934596 від 22 жовтня 2013 року
повністю.

Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на ст. ст. 4, 14, 44, 56, 138, 192, 201
Податкового кодексу України, на
порушення відповідачем чинного
законодавства при прийнятті
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в період з 02.10.2013 р. по
15.10.2013 р. посадовими особами Ленінської
МДПІ проводилась документальна
позапланова невиїзна перевірка ТОВ
«Каскад» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ПП «Колорит» за
період з 01.01.2913 р. по 31.07.2013 р., за
результатами якої складено акт №
418/22-01/23934596 від 22 жовтня 2013 року.
Висновками акту встановлено
відсутність факту реального
здійснення господарських операцій з ПП
«Колорит» (код за ) за період
з 01.01.2013 по 31.07.2013, внаслідок чого в
порушення вимог: пп. 14.1.37 п. 14.1 ст. 14, ст.
22, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI (із змінами та
доповненнями), занижено податок на
додану вартість всього на суму 446 716
грн., в т.ч. в податковій декларації за
червень 2013 року в сумі 446 716 грн.. А також
зазначає, що перевірка проводилася не
на підставі первинних та інших
документів, а на підставі акту ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська надійшов акт від 23.09.13
р. №348/223/31271688 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Колорит" () з питань фінансово-господарських
відносин за період січень-квітень,
липень 2013 року» та акту від 23.09.13 р.
№360/223/31271688 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Колорит" () з питань фінансово-господарських
відносин за період травень 2013 року».
Вважає висновки відповідача
безпідставними, а прийняте податкове
повідомлення-рішення неправомірним та
таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду у
відкритому судовому засіданні (а.с. 1).

У судове засідання з'явились
представник позивача та представник
відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечувала у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Дослідивши всі документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, та матералами
справи підтверджено, що податковим
органом 11.10.2013 р. проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Каскад» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
«Колорит» () за період з
01.01.2013 року по 31.07.2013 року.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області було
складено акт № 418/22-01/23934596 від 22 жовтня
2013 року, відповідно до якого
перевіряючим були встановлені
наступні порушення, а саме відсутність
факту реального здійснення
господарських операцій з ПП «Колорит»
(код за ) за період з 01.01.2013 по
31.07.2013, внаслідок чого в порушення
вимог: пп. 14.1.37 п. 14.1 ст. 14, ст. 22, п. 44.1 ст.
44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI
(із змінами та доповненнями), занижено
податок на додану вартість всього на
суму 446 716 грн., в т.ч. в податковій
декларації за червень 2013 року в сумі 446
716 грн.. (а.с. 45-60).

04.11.2013 р. ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
на 446716,00 грн., штрафними санкціями 223358,00
грн., всього на суму 670 074,00 грн. (а.с. 61).

Як встановлено судом, під час
проведення перевірки ТОВ "Каскад"
відповідачем брались до уваги
декларації з податку на додану
вартість за період з 01.01.2013 р. по 31.07.2013
р., договір укладений з контрагентом з
01.01.2013 р. по 31.07.2013 р., оборотньо-сальдові
відомості та картки по рахунку за
період з 01.01.2013 р. по 31.07.2013 р.

Як було встановлено судом та не
заперечувалось представником
відповідача, Акт перевірки було
складено на основі акту ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 23.09.13 р. №
348/223/31271688 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Колорит" () з питань фінансово-господарських
відносин за період січень-квітень,
липень 2013 року» та акту від 23.09.13 р.
№360/223/31271688 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП "Колорит" () з питань фінансово-господарських
відносин за період травень 2013 року»

Так, актом ДПІ у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська № 348/223/31271688
встановлено висновок, що звіркою ПП
«Колорит» документально не
підтверджено проведені господарські
операції, з платниками податків у січні
- квітні, липні 2013 року, звіркою ПП
«Колорит» не встановлено відображення
в податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з платниками
податків у січні - квітні, липні 2013 року,
звіркою ПП «Колорит» не підтверджено
реальність проведених господарських
операцій у січні - квітні, липні 2013 року
з платниками податків з урахуванням їх
виду, обсягу, якості та розрахунку.

Актом ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська № 360/223/31271688
встановлено висновок, що звіркою ПП
«Колорит» документально не
підтверджено проведені господарські
операції з платниками податків у
травні 2013 року, звіркою ПП «КОЛОРИТ» не
встановлено відображення в
податковому обліку господарських
операцій та розрахунків з платниками
податків у травні 2013 року, звіркою ПП
«Колорит» не підтверджено реальність
проведених господарських операцій у
травні 2013 року з платниками податків з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунку.

За результатами аналізу документів,
які є в обліковій справі підприємства,
даних податкової звітності
встановлено відсутність необхідних
трудових ресурсів виробничого
обладнання, складських та торгівельних
приміщень, транспорту та торгівельного
обладнання, сировини, матеріалів для
здійснення основного виду діяльності,
що дає змогу ставити під сумнів факт
здійснення суб'єктом господарювання,
задекларованого основного виду
діяльності.

З огляду на вищенаведене, податковий
орган дійшов висновку, що ПП «Колорит»
() здійснювало
діяльність спрямовану на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди для третіх осіб, у
зв'язку з не підтвердженням
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат, у ПП «Колорит» ()
відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість та
податком на прибуток по операціях з
продажу товарів (послуг) підприємствам
- покупцям, а одним із таких
контрагентів протягом січня - липня 2013
року було ТОВ «Каскад».

Також, податковий орган зазначає, що
ТОВ «Каскад» не надано інформації де
безпосередньо виконувалася обробка
металу, на якому обладнанні, чи мають
працівники ТОВ «Колорит» відповідні
кваліфікаційні характеристики для
здійснення обробки металу, яким чином
відбувалася передача металопрокату
від замовника. Отже, ТОВ «Каскад» не
надані документи, що підтверджують
формування валових витрат з податку на
прибуток підприємства, податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період, що перевірявся, тобто первинні
документи, складені від імені ПП
«Колорит» не мають статусу первинних
документів і носять протиправний
характер. Таким чином, враховуючи
відсутність факту придбання товарів у
ПП «Колорит», то відповідно має
здійснитися коригування показників
податкової декларації, пов'язаної з
обчисленням сум податкових зобов'язань
з ПДВ у розмірі 446716 грн. віднесена ТОВ
«Каскад» до складу податкового кредиту
в податковій декларації за червень 2013
року в сумі 446716 грн. за операціями, що
підтверджені такими первинними
документами, у відповідності до ст.198.3
ст. 198 Податкового кодексу України
підлягає коригуванню.

У результаті зазначених порушень,
відповідачам складено оскаржуваний
Акт від 22.10.2013 року за наслідками якого
винесено й оскаржуване податкове
повідомлення рішення від 04.11.2013р.

Суд критично ставиться до таких
висновків податкового органу та вважає
за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд звертає увагу, що у Акті перевірки
відповідач посилається виключно на
Акти зустрічних звірок контрагентів
позивача. Ніякі порушення (ненадання
первинної документації, дефектність
первинних документів тощо) з боку
позивача у Акті перевірки не визначені.

Водночас, слід зазначити, що
правовідносини з приводу проведення
податковими органами зустрічних
звірок платників податків
деталізовані нормами Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№ 1232 (далі - Порядок № 1232) та нормами
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
наказом ДПА України № 236 від 22 квітня 2011
року (далі - Наказ № 236). Пунктом 2
Порядку № 1232 передбачено, що зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Додатком № 3 Наказу № 236 затверджено
зразок форми акта про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, де чітко встановлений
зразок форми акту про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, та яким взагалі не
передбачено необхідність робити
будь-які висновки щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій платником податків.

Таким чином, в Акті про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення будь-яких висновків
стосовно документального
підтвердження та реальності
господарських відносин з платником
податків та зборів, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.

Отже, відповідач, керуючись, та на
підставі Актів від 23.09.13 р. № 348/223/31271688
та від 23.09.13 р. № 360/223/31271688 , яким
встановлено лише факт неможливості
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача у зв'язку з
відсутністю за місцезнаходженням,
провів перевірку останнього, та
прийняв оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Суд приходить до висновку про те, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій щодо
проведення перевірки позивача та
прийняття щодо цього податкового
повідомлення-рішення, оскільки
відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності).

Зазначені положення також містяться в
п.3 Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом Державної податкової служби
України № 984, від 22.12.2010 р., яким також
встановлено, що акт - це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

При цьому акт лише фіксує обставини,
встановлені під час проведення
перевірки, факти виявлених порушень
законодавства та не є остаточним
документом, зобов'язуючим до вчинення
будь-яких дій, він не є юридичною формою
рішення відповідача і сам по собі не
породжує певних правових наслідків для
позивача, не є актом індивідуальної
дії. Він є лише документом, що фіксує
певні обставини так, як їх бачить
працівник податкового органу, який
проводить перевірку.

Права та обов'язки для суб'єкта
господарювання, перевірку якого
проведено, породжує саме рішення,
прийняте на підставі складеного за
результатами перевірки акту, а дії
податкового органу по складанню акту
перевірки є способом реалізації
наданих суб'єкту владних повноважень
компетенції. Самі по собі ці дії не
тягнуть для особи будь-яких правових
наслідків, оскільки не тягнуть за собою
юридичних наслідків.

Таким чином, звернення з позовними
вимогами щодо визнання неправомірними
(протиправними) дій посадових осіб або
конкретного податкового органу при
складанні акту перевірки та здійсненні
у ньому певних висновків є неналежно
обраним способом правового захисту
позивача, оскільки вирішення такого
спору не захищає саме по собі права чи
інтереси платника податку. За
наявності обґрунтованого позову
належним способом такого захисту є
оскарження рішення податкового органу,
яке і містить обов'язкове для виконання
волевиявлення суб'єкта владних
повноважень відносно конкретного
платника податку.

На підставі вищевизначеного, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправними дій Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, які
полягають у проведенні перевірки ТОВ
Фірма «Каскад» (код за ) в
результаті яких було складено акт про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
№418/22-01/23934596 від 22 жовтня 2013 року з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з ПП
«Колорит» (код за ) за період
з 01.01.2013 по 31.07.2013 року та визнання
неправомірними дій щодо встановлення
визначених актом державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області №418/22-01/23934596 від 22 жовтня 2013
року порушень Товариством з обмеженою
відповідальністю Фірма «Каскад» (код
за ) чинного законодавства
України, оскільки не вони є неналежно
обраним способом правового захисту
позивача.

Крім того, позовні вимоги щодо
визнання протиправним наказу
державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № 257 від
01.10.2013 року «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ Фірма «Каскад» (код за
)» також не підлягають
задоволенню з тих підстав, що
оскаржуваний наказ є актом
індивідуальної, який припинив свою дію
після його виконання - тобто проведення
перевірки, а відтак вже не може бути
скасованим після його виконання.

Таким чином, позовна вимога в
частині визнання протиправним та
скасування Наказу №257 від 01.10.2013 р. «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
Фірма «Каскад» (код за )»,
задоволенню не підлягає.

Щодо правомірності прийнятого
податкового повідомлення - рішення суд
зазначає наступне:

Відповідно до змісту п.п. 201.4 та 201.8
ст. 201 ПК України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
встановленому порядку. Згідно з п. 184.1
ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників
податку.

Відповідно до п. 1 Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 01.11.2011 N 1379,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.11.2011 за N 1333/20071 (далі - Порядок
№ 1379), податкову накладну заповнює
особа, яка зареєстрована як платник
податку в податковому органі та якій
присвоєно індивідуальний податковий
номер платника податку на додану
вартість.

У судовому засіданні позивачем надано
договір № 22/03/13-У з якого вбачається, що
між позивачем та ПП «Колорит» укладено
договір купівлі - продажу робіт по
обробці металопрокату від 22.03.2012 р. за
умовами якого ПП «Колорит, як
виконавець, виконує роботи по
переробці металопрокату замовника.

Так, з наданих позивачем первинних
документів вбачається, що ПП «Колорит»
надано, а позивачем прийнято послуг на
загальну суму 2 680 296,00 грн. в т.ч. ПДВ 446
716,00 грн., що підтверджується актами
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
№ 25 від 30.04.2013 р. (а.с. 81, ) та № 26 від 31.05.2013
р. (а.с. 86, ).

Судом встановлено, що факт здійснення
господарських відносин між ТОВ "Каскад"
та ПП "Колорит" підтверджено
податковими накладними (а.с.77-78), актами
звірки розрахунків (а.с.79-80),
рахунками-фактурами від 31.05.2013 р. (а.с.
82-83) та № 35 від 30.05.2013 р. (а.с. 87-88), актами
прийому-передачі з 07.05.2013 р. відповідно
договору № №22/03/13-У (а.с. 84-85), актами
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
№ 25 від 30.04.2013 р. (а.с.81,) та № 26 від 31.05.2013
р. (а.с. 86), актами прийому-передачі
маталопрокату з 25.03.2013 р. по 30.04.2013 р.за
умовами договору № 22/03/13 р. (а.с.89-90), які
були оглянуті та досліджені судом.
Тобто, первинні документи щодо
підтвердження здійснення
господарських взаємовідносин
позивачем з контрагентом, та
використання придбаного товару у своїй
діяльності.

Сума ПДВ у розмірі 446 716,00 грн. була
віднесена ТОВ "Каскад" до складу
податкового кредиту на підставі
податкових накладних, виписаних ПП
"Колорит" від 31.05.2013 року за № 25 та від
30.04.2013 року за № 26 (а.с.77-78).

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк). Відповідно до пп. 14.1.181 п.
14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України
передбачено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

На підставі викладеного, суд робить
висновок, що у Податковому кодексі
України передбачено єдину підставу для
формування податкового кредиту, а саме
наявність у платника податку - покупця
належним чином оформленої податкової
накладної або митної декларації.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового
Кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається:

дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.198.2 ст. 198 ПКУ).

Відповідно до п.198.3. ст. 198 Податкового
Кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 Податкового
Кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку, які
попередньо віднесені до податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Згідно зі ст. 201 Податкового Кодексу
України платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, яка є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів ( послуг),
на вимогу покупця, та є підставою для
нарахування сум податку, що
відноситься до податкового кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та
бухгалтерську звітність в Україні»
первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було, то
відповідні документи не можуть
вважатися первинними для цілей
податкового обліку навіть за наявності
усіх формальних реквізитів, що
передбачені для певного виду документа
чинним законодавством.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Для контролю та впорядкування
оброблення даних на підставі первинних
документів можуть складатися зведені
облікові документи. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документу; дату і
місце складання; назву підприємства,
від імені якого складається документ;
зміст та обсяг господарської операції;
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що мають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Таким чином, податковий кредит
формується при дотриманні платником
податку вказаних вимог закону.

При цьому, господарські операції
(поставка, продаж тощо) є самостійним
поняттям, відмінним від правочинів або
господарських зобов'язань.

Наслідки в податковому обліку
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто ті, що
пов'язані з легітимним рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податку.

Аналіз реальності господарських
операцій може здійснюватися на
підставі даних податкового та
бухгалтерського обліку платника
податків та інших обставин, в тому
числі реального економічного змісту
господарських операцій та
підтвердження їх первинними
документами (товарно-транспортними
накладними та ін.).

Відповідно до п. 2, 5, 18 Наказу Державної
податкової адміністрації України від
30.05.1997 № 165, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 23.06.1997 за
№ 233/2037 «Про затвердження форми
податкової накладної та порядку її
заповнення»: податкову накладну
складає особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі і
якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість (п. 2 Порядку заповнення
податкової накладної); податкова
накладна вважається недійсною у разі
її заповнення іншою особою, ніж
вказаною у пункті 2 даного Порядку (п.5
Порядку заповнення податкової
накладної); всі складені примірники
податкової накладної підписуються
особою, уповноваженою платником
податку здійснювати поставку товарів
(послуг), та скріплюються печаткою
такого платника податку - продавця (п.18
Порядку заповнення податкової
накладної).

Отже, підставою для формування
податкового кредиту, а в подальшому для
відшкодування від'ємного значення між
загальною сумою податкових
зобов'язань, що виникли у зв'язку з
будь-якою поставкою товарів (робіт,
послуг) протягом звітного періоду, та
сумою податкового кредиту звітного
періоду є належним чином оформлена
податкова накладна, зокрема, наведені в
ній відомості повинні відповідати
дійсності.

Надання податковому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки і збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів.

Наявність належним чином оформлених
податкових накладних є підставою для
включення до податкового кредиту
платника сум ПДВ за такими накладними
за умови реального вчинення дій по
виконанню господарської операції.

Відповідачем не спростовується факт
того, що ПП «Колорит» на момент
складення податкових накладних був
включений до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

На момент укладення договору, що
викликає сумнів у відповідача щодо
реальності його виконання, ТОВ
«Каскад» мало статус платника податку
на додану вартість у встановленому
законодавством порядку, тому
формування позивачем податкового
кредиту на підставі податкових
накладних, оформлених ПП «Колорит», є
правомірним.

Надані позивачем до суду первинні
документи за змістом і формою є
первинними документами у розумінні
положень Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та містять
інформацію про здійснені господарські
операції, їх невідповідність ст.ст. 3,9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», не встановлено. Як вбачається
за матеріалами справи, спірні
господарські відносини з контрагентом
спричинили зміну майнового стану
позивача, тобто є реальними, спірні
суми податкового кредиту сформовані на
підставі достовірних для позивача
первинних документів, які
підтверджують рух активів у процесі
здійснення господарських операцій
позивача, у договорах наявна
господарська мета.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вище викладене, податковим
органом в судовому засіданні не було
доведено правоміріність прийнятого
ним оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, отже, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю "Каскад"
щодо скасування податкового
повідомлення-рішення від 04.11.2013 р.
№ підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Каскад" при
зверненні до суду понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подання адміністративного
позову до суду у розмірі 528,00 грн., що
документально підтверджується
платіжним дорученням № 39350.375.1 від
03.10.2013 р.(а.с. 2).

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 11 грудня 2013 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 16 грудня 2013 року, про що повідомлено
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 71, 86, 94, 122, 158
- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
"Каскад" до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним
наказу № 257 від 01.10.2013 р., визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки, визнання неправомірними дій
щодо встановлення порушень в акті №
418/22-01/23934596 від 22.10.2013 р., визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми "Р" № від 04.11.2013 р., яким
збільшено суму грошового зобов'язання
податку на додану вартість на загальну
суму 670 074,00 грн. - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
повністю податкове
повідомлення-рішення форми "Р"
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області № від
04.11.2013 р., яким Товариству з обмеженою
відповідальністю фірма "Каскад" було
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на суму 670 074,00 грн., в тому числі
446 716,00 грн. за основним платежем та
223 358,00 грн. за нарахованими
штрафними санкціями, винесене на
підставі Акту № 418/22-
01/23934596 від 22.10.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Каскад" (; 49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Маяковського, буд. 5-А) судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 459,18 грн.
(чотириста п'ятдесят дев'ять гривень 18
копійок).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 16
грудня 2013 року.

Суддя С. В. Прудник