Справа № 2а-13267/09/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/1076/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.03.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010

у справі № 2а-13267/09/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтерофіс Лімітед»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Києва

про визнання незаконним рішення про
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.03.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010,
позов задоволено. Визнано
неправомірними дії ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва з
прийняття рішення про анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість від 17.07.2009 № 920. Визнано
протиправним та скасовано акт ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва від
17.07.2009 № 920 про анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість
ТОВ «Інтерофіс Лімітед».

ДПІ у Шевченківському районі м.Києва
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Правовою підставою для анулювання
реєстрації платника податку на додану
вартість податковою інспекцією в акті
від 17.07.2009 № 920 визначено п.п. «в» п. 9.8 ст.
9 Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (у
редакції Закону України від 25.03.2005 №
2505-IV) та абз. 3 п. 2 Розпорядження
Кабінету Міністрів України «Деякі
питання адміністрування податків,
зборів (обов'язкових платежів)» від
01.07.2009 № 757-р. Фактичною підставою
податковою інспекцією визначено факт
виписки податкових накладних, за якими
не задекларовано податкових
зобов'язань, обсяг яких за
оподатковуваними операціями перевищує
суму, визначену у п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 3
Закону України «Про податок на додану
вартість», та неподання позивачем
податкових декларацій з податку на
додану вартість з травня 2009 року.

Суд касаційної інстанції вважає за
правильне погодитися з висновками
судів попередніх інстанцій про
необхідність задоволення позову, з
огляду на те, що анулювання податковою
інспекцією реєстрації платника
податку на додану вартість здійснено
за відсутності правових підстав.

Пункт 9.8 ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість», зокрема
п.п. «в» цього пункту, на який
посилається податкова інспекція, не
передбачає такого випадку для
анулювання реєстрації платника
податків як факт виписки платником
податку податкових накладних, за якими
не задекларовано податкових
зобов'язань, обсяг яких за
оподатковуваними операціями перевищує
суму, визначену у п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 3
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Податковий орган мав право анулювати
реєстрацію платника податку на додану
вартість на підставі вказаної вище
норми закону виключно у випадках, які
визначені у ній.

Відповідно до п.п. «в» пункту 9.7. статті 9
Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) підставою для
анулювання реєстрації платника
податку на додану вартістю є
реєстрація особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість,
платником єдиного податку або набуття
такою особою статусу суб'єкта інших
спрощених систем оподаткування, які
визначають особливий порядок
нарахування чи сплати податку на
додану вартість, відмінний від тих, що
встановлені цим Законом, чи звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин.

При цьому словосполучення «з будь-яких
інших причин» законодавцем вжито у
такій граматичній конструкції як
«особа, зареєстрована як платник
податку, стає суб'єктом інших спрощених
систем оподаткування, які звільняють
таку особу від сплати цього податку за
рішенням суду або з будь-яких інших
причин».

Отже, п.п. «в» пункту 9.7. статті 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» містить вичерпний перелік
випадків, за яких податкова інспекція
анулює реєстрацію платника податку на
додану вартість, до якого не входить
такий випадок як наявність будь-якої
іншої причини, що не визначена у цьому
Законі, та який не підлягає розширеному
тлумаченню.

Абзац 3 п. 2 Розпорядження Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
адміністрування податків, зборів
(обов'язкових платежів)» від 01.07.2009
№757-р, з огляду на загальні засади
пріоритету законів над підзаконними
нормативними актами, не може бути
підставою для анулювання реєстрації
платника податку на додану вартість,
оскільки він суперечить положенням п.
9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на
додану вартість», якими
регламентуються підстави для
анулювання реєстрації платника
податку.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Києва залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.03.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.12.2010 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун