Справа № 816/7072/13-а
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року м. ПолтаваСправа №
816/7072/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі судді Шевяков І.С.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Лохвицькому районі Полтавської
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Лохвицькому районі
Полтавської області звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до фізичної
осби - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що відповідачем у
порушення вимог статей 11, 17, 18, 20, 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ", не сплачено страхові
внески в сумі 1 339 грн. 20 коп.

Ухвала про відкриття скороченого
провадження в адміністративній справі
направлялась відповідачу на адресу
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Поштове направлення
повернуто на адресу суду з відміткою
"повернено за відсутністю адресата."

Відповідно до частини одинадцятої
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України, розписку про
одержання повістки (повістку у разі
неможливості вручити її адресату чи
відмови адресата її одержати) належить
негайно повернути до
адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи те, що відповідач
повідомлений належним чином, а також
те, що останнім у строк, встановлений
частиною 3 статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ані заперечень, ані заяви про
визнання позову до суду не було подано,
суд дійшов висновку, що спір підлягає
вирішенню на підставі наявних у
матеріалах справи доказів, оскільки
вони повно та всебічно висвітлюють
обставини спірних правовідносин.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку скороченого
провадження відповідно до частини 4
статті 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в
матеріалах справи документи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець Лохвицькою районною
державною адміністрацією 23.01.2003 року
(а.с. 6).

Відповідач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Лохвицькому районі як платник внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, реєстраційний
номер 16121640 (а.с.19).

31.05.2011 року ФОП ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Лохвицькому
районі подано звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2010 рік, у таблиці 2
якого відповідачем самостійно
визначено суму внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті, в
розмірі 2 095,20 грн. (а.с. 10).

У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 суму
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
добровільно в повному обсязі не
сплачено, позивач звернувся до суду з
вимогою про стягнення недоїмки за
вказаним платежем.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначено
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон №
1058-IV).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону №
1058-IV, страхувальниками відповідно до
цього Закону є роботодавці, зокрема,
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності та інші
особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований
податок, єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
які використовують працю фізичних осіб
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-IV,
платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зазначені в статті 14 цього Закону, і
застраховані особи, зазначені в
частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону № 1058-IV,
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку, встановленому цим Законом.
Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових
платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не
поширюється податкове законодавство, а
також не можуть встановлюватися пільги
з нарахування та сплати страхових
внесків або звільнення від їх сплати.

Порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків передбачено
статтями 19, 20 Закону № 1058-IV та розділом 5
Інструкції "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків" на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (далі - Інструкція 21-1).

Порядок, строки подання звіту про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб і суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, набутий
страховий стаж до управлінь Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах та його форму
визначено у Порядку формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, що затверджений постановою
Пенсійного фонду України від 05.11.2009
року № 26-1 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24
листопада 2009 року за № 1136/17152.

Так, відповідно до п. 2.2 зазначеного
Порядку ФО - СПД, у тому числі ті, які
обрали ОСО, самі за себе і за членів
сім'ї, які беруть участь у провадженні
підприємницької діяльності; особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються адвокатською, нотаріальною,
творчою та іншою діяльністю, пов'язаною
з отриманням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, самі за себе формують
та подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 1 квітня року,
наступного за звітним періодом.
Базовим звітним періодом для них є
календарний рік.

Згідно з п. п. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону № 1058-IV до набрання
чинності законом про спрямування
частини страхових внесків до
Накопичувального фонду: фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом. Сума страхового внеску
встановлюється зазначеними особами
самостійно для себе та членів їх сімей,
які беруть участь у провадженні такими
особами підприємницької діяльності та
не перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону №
1058-IV, страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.

Частиною 1 ст. 106 Закону № 1058-IV
передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків, страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку та розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно ч. 2 ст. 106 Закону № 1058-IV, суми
страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків.

З матеріалів адміністративної справи
судом встановлено, що відповідачем
суму внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за 2010
рік у повному обсязі не сплатив.

Територіальні органи Пенсійного фонду
відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону № 1058-IV за
формою і у строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. У разі, якщо
страхувальник який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки і протягом
десяти робочих днів після її отримання
не сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому порядку і
подає вимогу про сплату недоїмки до
відповідного підрозділу державної
виконавчої служби, а також має право
звернутися до суду про стягнення
недоїмки.

Позивачем на адресу відповідача було
направлено вимогу №Ф 89 від 01.05.2011 року
про сплату боргу в розмірі 1 339,20 грн.

Доказів оскарження відповідачем та
скасування вказаної вимоги суду не
надано, відтак, вона є чинною та
обов'язковою до виконання.

Разом з тим, відповідач свого обов'язку
не виконав, суму страхових внесків у
встановлений законом строк у повному
обсязі не сплатив.

Таким чином, наявність у відповідача
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за 2010
року становить 1 339,20 грн., що
підтверджується копією звіту про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2010 рік, витягом з
картки особового рахунку
страхувальника, а також розрахунками,
наданими позивачем (а.с. 9-10, 19, 7).

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Відповідно до частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження,
виконуються негайно.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Лохвицькому районі
Полтавської області заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1 339,20 грн. ( одна
тисяча триста тридцять дев"ять гривень
двадцять копійок).

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Суддя
І.С. Шевяков