Справа № 810/6578/13-а
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року 810/6578/13-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській
області, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача -
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області про зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013 до Київського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 (далі - позивачі) до
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській області
(далі - відповідач, Реєстраційна
служба), за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача -
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області, в якому позивачі просять:

- зобов'язати Реєстраційну службу
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській області
внести зміни стосовно власника
гуртожитку до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно на
підставі рішень Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
24.10.2010 та від 22.11.2012;

- вилучити у ПАТ «Арксі»,
правонаступника ВАТ «Арксі», видане
25.04.2000 КП «Бюро технічної
інвентаризації Києво-Святошинської
районної ради Київської області»
реєстраційне посвідчення на об'єкт
нерухомого майна про належність ВАТ
«Арксі» гуртожитку, розташованого по
АДРЕСА_1 та вказати порядок і спосіб
виконання рішення суду;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській області
поінформувати позивача про внесені
зміни до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного від 23.12.2013 закрито
провадження у справі в частині
позовної вимоги щодо вилучення у ПАТ
«Арксі», правонаступника ВАТ «Арксі»,
виданого 25.04.2000 КП «Бюро технічної
інвентаризації Києво-Святошинської
районної ради Київської області»
реєстраційного посвідчення на об'єкт
нерухомого майна про належність ВАТ
«Арксі» гуртожитку, розташованого по
АДРЕСА_1

В обгрунтування позовних вимог позиві
зазначили наступне.

Позивачі є мешканцями гуртожитку, що
знаходиться на АДРЕСА_1 зареєстровані і
тривалий час фактично проживають в
даному гуртожитку.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
24.06.2010 визнано таким, що втратив
чинність і скасовано окремий пункт
наказу Регіонального відділення Фонду
державного майна України у Київській
області від 30.12.1999 №5-25-5/56 «Про видачу
переліку нерухомого майна, що
передається у власність ВАТ «Арксі» в
частині передачі у власність
гуртожитку по АДРЕСА_1; Регіональне
відділення Фонду державного майна
України у Київській області
зобов'язано виключити із «Переліку
нерухомого майна, що передається у
власність ВАТ «Арксі» гуртожиток по
АДРЕСА_1; зазначене нерухоме майно
передано до комунальної власності
територіальної громади Боярської
міської ради.

У червні 2013 року позивачі звернулись до
Реєстраційної служби з заявою про
внесення змін щодо власника
зазначеного нерухомого майна, проте
листом Реєстраційної служби від 19.06.2013
№3-1-15/790, направленого на адресу ОСОБА_1,
відмовлено у внесенні змін до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно.

Позивачі зазначили, що правовий статус
гуртожитку визначено як будинок
державного житлового фонду - об'єкт
нерухомого майна, яке виключено (не
входить) до статутного фонду
господарського товариства ПАТ «Арксі»,
але залишається перебувати на балансі
підприємства ПАТ «Арксі» на праві
господарського відання до моменту
передачі до комунальної власності
територіальної громади м. Боярка.

Відповідач заперечень проти
адміністративного позову не надав.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов
наступних висновків.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що 30.12.1999 наказом
Регіонального відділення Фонду
держмайна України у Київській області
№5-25-5/56 затверджено «Перелік
нерухомого майна, передається у
власність ВАТ «Арксі». До складу
вартості єдиного цілісного майно
комплексу, основних засобів, що
виконують виробничі функції і входять
до завершеного циклу виробництва, яке
було включено на формування статутного
фонду акціонерного товариства «Арксі»,
ввійшов об'єкт державного житлового
фонду (позиція №11), а саме: гуртожиток,
площею 6119,5 м.кв., інвентарний номер
01300001, вартістю 38813 грн., за адресою:
АДРЕСА_1

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
24.06.2013 у справі №2-387/10 визнано таким, що
втратив чинність, та скасовано окремий
пункт наказу Регіонального відділення
Фонду державного майна України у
Київській області від 30 грудня 1999
№5-25-5/56 «Про видачу переліку нерухомого
майна, що передається у власність ВАТ
«Арксі» в частині передачі у власність
гуртожитку по АДРЕСА_1; Регіональне
відділення Фонду державного майна
України у Київській області
зобов'язано виключити із «Переліку
нерухомого майна, що передається у
власність ВАТ «Арксі» гуртожиток по
АДРЕСА_1; зазначене нерухоме майно
передано до комунальної власності
територіальної громади Боярської
міської ради.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
визнано недійсним видане 25.04.2000 КП
«Бюро технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області» реєстраційне
посвідчення на об'єкт нерухомого майна
про належність ВАТ «Арксі» гуртожитку,
розташованого по АДРЕСА_1

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна України у
Київській області від 09.12.2010 №14-25-5/1
внесено зміни до «Переліку нерухомого
майна, що було передано у власність ВАТ
«Арксі», затвердженого попереднім
наказом від 30.12.1999 № 5-25-5/56 в частині
вилучення з Переліку об'єктів
нерухомого майна, що передається у
власність ВАТ «Арксі», шляхом
вилучення позиції №11 - «Гуртожиток 60
років СРСР» по АДРЕСА_1, інвентарний
номер 01300001, вартістю 38813 грн.

Рішенням Боярської міської ради
Київської області від 23.12.2010 №3/121
гуртожиток, розташований за адресою
АДРЕСА_1, прийнято у комунальну
власність територіальної громади м.
Боярка; вирішено питання про передачу
зазначеного гуртожитку на баланс
комунальному підприємству «Боярське
головне виробниче управління
житлово-комунального господарства»;
затверджено склад комісії з передачі
зазначеного гуртожитку в комунальну
власність; дозволено виконавчому
комітету ради затвердити акт
прийому-передачі до комунальної
власності зазначеного об'єкту
нерухомого майна.

У червні 2013 року позивачі звернулись до
Реєстраційної служби із заявою про
внесення змін щодо власника на
зазначене нерухоме майно.

Листом Реєстраційної служби від 19.06.2013
№3-1-15/790, направленого на адресу ОСОБА_1,
відмовлено у внесенні змін до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно. В обгрунтування такої відмови
відповідач послався на
невідповідність поданої заяви вимогам
статті 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (із заявою в
паперовому вигляді подаються
оригінали документів, необхідні для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень) та наказу Міністерства
юстиції України від 17.04.2012 №595/5.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд виходить з
наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи усім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Основним законодавчим актом, який
урегульовує відносини, пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, є Закон України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі
- Закон № 1952).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1952 державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 цього Закону
встановлено, що речові права та
обтяження на нерухоме майно, зокрема
право власності на нерухоме майно,
підлягають обов'язковій державній
реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1952
державна реєстрація прав проводиться
на підставі 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Статтею 16 Закону №1952 встановлено,
зокрема, наступне.

Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подається до органу
державної реєстрації прав у паперовій
або електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом (частина 1
статті 16 Закону №1952).

Разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку (частина 3 статті 16 Закону №1952).

Заява про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень не приймається у разі
відсутності документа, що підтверджує
оплату послуг з державної реєстрації
прав та їх обтяжень (частина 4 статті 16
Закону №1952).

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом (частина 7 статті 16 Закону
№1952).

Під час подання заяви про державну
реєстрацію прав особи, визначені у
частині сьомій цієї статті, повинні
повідомити орган державної реєстрації
прав, державного реєстратора про
наявність встановленої законом
заборони на відчуження нерухомого
майна (частина 10 статті 16 Закону №1952).

Як вбачається з матеріалів справи та
було зазначено вище, гуртожиток,
розташований за адресою АДРЕСА_1,
Києво-Святошинський район, Київська
область (далі - Нерухоме майно) рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 24.06.2013 у справі
№2-387/10 передано до комунальної
власності територіальної громади
Боярської міської ради.

Рішенням Боярської міської ради
Київської області від 23.12.2010 №3/121
Нерухоме майно прийнято у комунальну
власність територіальної громади м.
Боярка.

Отже, позивачі, хоча і проживають в
зазначеному гуртожитку, не є суб'єктами
права власності на Нерухоме майно, що
виключає встановлену Законом №1952
можливість звернення позивачів до
органу державної реєстрації прав із
заявою про внесення змін до Державного
реєстру речових прав щодо власника
Нерухомого майна.

Форму заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень затверджено
наказом Міністерства юстиції України
17.04.2012 №595/5.

Крім того, пунктами 7, 10, 12, 16, 23, 26, 27
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 №703 (далі -
Порядок №703), встановлено наступне.

Для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію. Заявник разом із
заявою про державну реєстрацію подає
органові державної реєстрації прав,
нотаріусові необхідні для такої
реєстрації документи, визначені цим
Порядком. Для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.
Документом, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, є, зокрема, рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність та
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Під час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями зокрема
щодо: 1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках); 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Відповідно до положень пунктів 3, 4
частини 1 статті 24 Закону № 1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: із заявою про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень звернулася
неналежна особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Аналіз наведених норм чинного
законодавства України та обставин
адміністративної справи дає підстави
вважати, що відповідач, відмовляючи
листом від 19.06.2013 №3-2-15/790 у внесенні
змін до Державного реєстру речових
прав щодо власника Нерухомого майна,
діяв на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Законом №1952
та Порядком №703.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Однак, покладений на суб`єкта владних
повноважень даною нормою тягар
доказування правомірності своїх дій не
звільняє позивача від обов`язку
доказування своїх тверджень чи
заперечень.

На підставі викладеного, оцінюючи у
сукупності встановлені обставини
справи, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єктів владних повноважень,
звільнених від сплати судового збору, а
також за відсутності витрат
відповідачів, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 70, 71, 86, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.