Справа № 554/6509/13-а
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2013-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/6509/13-а
Дата документу 07.08.2013
Справа № 554/6509/13-а
П О С Т А Н О ВА

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2013 року Октябрський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

адвоката позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Ткаченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтави
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВДАІ Полтавського МУ УМВС
України в Полтавській області про
поновлення процесуального строку на
звернення до суду та зобов'язання ВДАІ
Полтавського МУ УМВС України в
Полтавській області повернути
вилучене посвідчення водія, та вважати
таким, що не позбавлений права керувати
всіма видами транспортних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, у якому прохав поновити
процесуальний строк на звернення до
суду з адміністративним позовом;
зобов'язати ВДАІ Полтавського МУ УМВС
України в Полтавській області
повернути вилучене 28.01.2013 року в ОСОБА_1
посвідчення водія та визнати
останнього таким, що не позбавлений
права керувати всіма видами
транспортних засобів.

В обґрунтування заявлених вимог
вказував, що за постановою
Октябрського суду м. Полтави від 05.08.2005
року ОСОБА_1 був визнаний винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керувати всіма видами транспортних
засобів строком на два роки. Протягом
восьми років йому не було відомо про
вказану постанову, жодної повістки про
виклик до суду, копію постанови суду
останній не отримував, а тому постанова
суду не оскаржувалася та була
направлена на виконання у ВДАІ ПМУ УМВС
України в Полтавській області. Жодних
повідомлень Державтоінспекції про
добровільну здачу посвідчення водія
позивач не отримував, а тому протягом
цього часу ОСОБА_1 керував транспортним
засобом, не переховуючись від органів
ДАІ, на підставі належного йому
посвідчення водія, не маючи відому, що
позбавлений такого права. Лише 28.01.2013
року, при зверненні позивача до органів
УДАІ УМВС України в Полтавській
області йому стало відомо про
вищевказані події, у зв»язку з чим
органом Державтоінспекції у ОСОБА_1
було вилучено посвідчення водія і
видане тимчасове посвідчення строком
на три місяці. Такі дії позивач вважає
неправомірними, що і стало підставою
звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач, адвокат позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, прохали суд позов
задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував в
повному обсязі, прохав суд відмовити в
його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
зібрані по справі докази, заслухавши
пояснення учасників процесу, встановив
наступне.

Постановою Октябрського суду м.
Полтави від 05.08.2005 року ОСОБА_1 визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді позбавлення права
керувати всіма видами транспортних
засобів строком на два роки (а.с. 11).

Позивач вказував, що до 2013 року йому не
було відомо про вказану постанову,
жодної повістки про виклик до суду,
копію постанови суду останній не
отримував, а тому постанова суду не
оскаржувалася та була направлена на
виконання у ВДАІ ПМУ УМВС України в
Полтавській області. Жодних
повідомлень Державтоінспекції про
добровільну здачу посвідчення водія
позивач не отримував, а тому протягом
цього часу ОСОБА_1 керував транспортним
засобом, не переховуючись від органів
ДАІ, на підставі належного йому
посвідчення водія, не маючи відому, що
позбавлений такого права.

Згідно постанови попереднього
розгляду апеляційного суду
Полтавської області від 07.05.2013 року (а.с.
56) за результатами розгляду
апеляційної скарги ОСОБА_1 на вказану
вище постанову Октябрського районного
суду м. Полтави, судом встановлено (6
абзац описової частини постанови), що
за повідомленням Октябрського
районного суду м. Полтави
адміністративна справа відносно
ОСОБА_1 за 2005 рік знищена відповідно до
наказу ДСА України № 22 від 11.02.2010 року,
як така, що не підлягала подальшому
зберіганню. Таким чином перевірити
факт належного повідомлення
правопорушника про час і місце
судового розгляду, а також факт
надіслання йому копії постанови суду
встановити не вбачається можливим.

У зв»язку з вищевикладеним постанова
суду про адміністративне
правопорушення не оскаржувалася та
була направлена на виконання до
відділу ДАІ ПМУ УМВС України в
Полтавській області.

В листі ВДАІ Полтавського МУЮ УМВС
України в Полтавській області від
07.05.2013 року № 1/к-100 (а.с. 9) за
результатами розгляду звернення гр.
ОСОБА_1 зазначається, що після
отримання постанови суду в триденний
термін, її за вих. № 17384 від 09.09.2005 року,
було скеровано до Полтавського ВРЕР та
цього ж дня правопорушнику було
направлено повідомлення про
необхідність прибути в підрозділ ДАІ
для здачі в добровільному порядку
посвідчення водія. Однак у зв»язку з
тим, що строк зберігання таких
документів як акти, протоколи, довідки,
листування складає три роки (згідно
наказу МВС У № 519 від 04.06.2002 року, копія
якого знаходится в матеріалах справи -
а.с. 47-48), вони були знищенні (згідно акту
від 13.01.2011 р. - а.с. 53), а тому перевірити
факт належного надіслання
правопорушнику повідомлення про
необхідність прибути в підрозділ ДАІ
для здачі в добровільному порядку
посвідчення водія - не вбачається
можливим.

У січні 2013 року при зверненні позивача
з інших підстав до органів УДАІ УМВС
України в Полтавській області йому
стало відомо про вищевказані події, у
зв»язку з чим органом
Державтоінспекції у ОСОБА_1 було
вилучено посвідчення водія і видане
тимчасове посвідчення строком на три
місяці в порядку положень Порядку
тимчасового вилучення посвідчення
водія і ліцензійної картки на
транспортний засіб та їх повернення,
затвердженого постановою КМУ № 1086 від
17.12.2008 року.

Однак, на момент виникнення
правовідносин з приводу скоєння
позивачем адміністративного
правопорушення, даний порядок не
регулювався вищезазначеним актом,
норми 265-1 «Тимчасове вилучення
посвідчення водія» в КУпАП не існувало,
а діяв Закон України «Про дорожній
рух».

Відповідно до ч. 13 ст. 15 Закону України
«Про дорожній рух» (у редакції станом
на 2005 рік) передбачалося, що
позбавлення права на керування
транспортним засобом проводиться
шляхом вилучення у водія посвідчення
уповноваженими особами
Державтоінспекції МВС України.

Як встановлено судом, посвідчення
водія у ОСОБА_1 станом на момент
вчинення адміністративного
правопорушення не вилучалося.

Умисел ОСОБА_1 в невиконанні
постанови суду про адміністративне
правопорушення, а також в неприбутті до
відповідних органів ДАІ з метою
добровільної здачі посвідчення водія
не доведений стороною відповідача.

Відсутність факту добровільної здачі
ОСОБА_1, за таких обставин, посвідчення
водія не доводить того, що останній
навмисно ухилявся від виконання
постанови суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

В силу ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вважає поважною причину
пропуску позивачем строку звернення до
суду з даним позовом та приходить до
висновку про його поновлення.

Керуючись ст. ст. 2, 6-12, 71, 99, 102, 159 - 163
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
ВДАІ Полтавського МУ УМВС України в
Полтавській області про поновлення
процесуального строку на звернення до
суду та зобов»язання ВДАІ Полтавського
МУ УМВС України в Полтавській області
повернути вилучене посвідчення водія,
та вважати таким, що не позбавлений
права керувати всіма видами
транспортних засобів - задовольнити.

Поновити процесуальний строк на
звернення до суду.

Зобов»язати ВДАІ Полтавського МУ
УМВС України в Полтавській області
повернути вилучене посвідчення водія
ОСОБА_1 та вважати таким, що не
позбавлений права керувати всіма
видами транспортних засобів.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяМ.О. Материнко