Справа № 1505/6356/2012
Суддя: Матяш Т. Л.
Дата ухвалення: 2013-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 1505/6356/2012
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 вересня 2013 року

м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого – одноособово
судді Матяш Т.Л.,

при секретарі –
Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського
органу приватизації державного
житлового фонду виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про скасування розпорядження органу
приватизації та свідоцтва про право
власності на житло, третя особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Білгород-Дністровського органу
приватизації державного житлового
фонду виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про скасування розпорядження органу
приватизації та свідоцтва про право
власності на житло, третя особа: ОСОБА_2,
вказуючи, що розпорядження органу
приватизації № 9070 від 31 жовтня 2006 року
та свідоцтво про право власності на
житло за адресою: вул. Шевченко 52 «а» не
відповідають вимогам закону.

Позивачка у судове засідання не
з’явилася, надала заяву про розгляд
справи у її відсутність, позов
підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився, в матеріалах
справи є його заява про розгляд справи
у його відсутність, позов не визнав,
просив суд відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання
не з’явилася, про час, місце та дату
судового засідання повідомлялася
належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази, суд вважає, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 31
жовтня 2006 року, згідно розпорядження
органу приватизації державного
житлового фонду виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтво
про право власності на житло, яке
складається з 11/100 частин домоволодіння
по вулиці Шевченко, 52 «а» в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області.

Суд вважає, що розпорядження та
свідоцтво про право власності на житло
від 31 жовтня 2006 року підлягають
скасуванню з таких підстав.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19 червня 1992 року зі змінами
та доповненнями передбачено передачу
займаних квартир (будинків) в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх за якими
зберігається право на житло з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника будинку
(квартири). Передача квартир (будинків)
у власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Приватизація житла – є договором,
оскільки вона спрямована на зміну
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 626 ЦК України - договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В порушення статей 630, 631 ЦК України в
договорі не передбачена істотна умова,
а саме: строк дії договору.

Органом приватизації не прийнято до
уваги, що квартира АДРЕСА_1 «а» в м.
Білгород-Дністровський
використовується як житло для
тимчасового проживання і в свідоцтві
про право власності на житло не вказано
номер квартири яка приватизується.

На даний час позивач не бажає щоб їй
належали 11/100 частин домоволодіння по
вул. Шевченко, 52 «а» в м.
Білгород-Дністровський на підставі
приватизації, а тому, просить скасувати
розпорядження та свідоцтво про право
власності на житло.

Позивач у своєму позові зазначає, що
вона є інвалідом, вдовою (18 вересня 1995
року помер її чоловік ОСОБА_3), вимушена
працювати на мінімальну заробітну
плату, не в змозі оплачувати комунальні
послуги. В той же час ОСОБА_2, яка нині
проживає в м. Ізмаїл зі своїм батьком,
який раніше неодноразово судимий,
створює їй нестерпні умови життя та
допускає по відношенню до неї
протиправну поведінку (у зв'язку з чим
позивач зверталась до
Білгород-Дністровського МВ ГУМВС
України в Одеській області), постійно
вимагає від неї продати квартиру та
віддати їй 1/2 частину вартості
квартири. За таких обставин позивачка
вважає, що в майбутньому може
залишитися без житла так як за вартість
1/2 частини спірної квартири вона
ніякого іншого житла не придбає.
Враховуючи вищевикладене позивач
вважає доречним скасування
розпорядження та свідоцтва про право
власності на житло, що дасть їй
гарантоване ст. 47 Конституції України
право на житло.

Згідно ч. 2 п. 1 ст. 17 КАС України,
Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.17 ч. 2 п.1, ст.18 ч.1 п.1, ч. 2 ст. 71, ст.159-163
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Білгород-Дністровського органу
приватизації державного житлового
фонду виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про скасування розпорядження органу
приватизації та свідоцтва про право
власності на житло, третя особа: ОСОБА_2
– задовольнити.

Скасувати розпорядження органу
приватизації № 9070 від 31 жовтня 2006 року
та свідоцтво про право власності на
житло, тобто 11/100 частин домоволодіння
по вулиці Шевченко, 52 «а» в м.
Білгород-Дністровський Одеської
області.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції
протягом 10-ти днів з дня її
проголошення.

Суддя