Справа № 2-а-15022/11
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Шостака
О.О.,

суддів -
Горяйнова А.М. та Желтобрюх І.Л.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області на
постанову Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 26.12.2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області про зобов'язання здійснити
перерахунок підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, у
якому просив визнати протиправними дії
відповідача в частині невиконання
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» та зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплатити невиплачене йому, як дитині
війни, щомісячне підвищення до пенсії.

Постановою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 26.12.2011 року
позов задоволено частково. Суд визнав
протиправними дії відповідача та
зобов'язав його нарахувати і виплатити
позивачу недоплачену надбавку до
пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач, не погоджуючись із
прийнятою постановою подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що додаткову пенсію за
шкоду, заподіну здоров'ю та доплату до
пенсії позивачу було нараховано у
повній відповідності до постанови КМ
України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
530 від 28 травня 2008 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, на які посилається
відповідач, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
відповідача - залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції - без
змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
отримання підвищення до пенсії у
розмірі, встановленому ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачував позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у меншому розмірі,
який встановлений постановою КМ
України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
530 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі,
меншому ніж той, що встановлений ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» неправомірними, а
висновок суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог - законним і обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції було
зроблено вірний висновок про те, що
Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМ України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від 28
травня 2008 року, та є пріоритетним у
застосуванні.

Також судом першої інстанції було
зроблено висновок про те, що будь-яким
іншим законом, крім Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку підвищення пенсії, як
дитині війни, розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При ухваленні оскаржуваної постанови
судом першої інстанції судом було
правомірно зобов'язано відповідача
врахувати, що частину підвищення по
пенсії, як дитині війни, позивачу було
виплачено раніше.

Адміністративний позов задоволений у
межах строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд що судом першої інстанції було
вірно встановлено фактичні обставини
справи, надано належну оцінку
дослідженим доказам та прийнято
законне та обґрунтоване рішення у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області - залишити без
задоволення, а постанову Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26.12.2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді
А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Шостак О.О., Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.