Справа № 222/1790/13-а
Суддя: Демочко Т. Є.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/1790/13-а
Провадження № 2-а/222/55/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року
Володарський районний суд Донецької
області у складі:

судді
Демочко Т.Є.,

при секретарі
Гранкіній О.В.,

за участю представника відповідача
Япрах Д.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду смт. Володарське справу
адміністративного судочинства за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з даним позовом вказуючи, що
17.12.1992 року його було обрано суддею
Володарського районного суду
Донецької області та відповідно до
Постанови Верховної Ради України №
122-ІV від 02.12.2003 року його обрано на
посаду судді Апеляційного суду
Донецької області. Крім того, раніше
він працював на посаді слідчого в
Володарському РВ ГУМВСУ в Донецькі
області, понад 17 років відпрацював
суддею та йому було призначено
щомісячне довічне грошове утримання
судді Апеляційного суду Донецької
області у відставці, оскільки він 28.10.2009
року був звільнений із займаної посади
на підставі поданої ним заяви про
відставку. Зазначає, що виходячи з
розмірів суддівської винагороди
діючого судді він, як суддя у відставці
Апеляційного суду повинен отримувати
84% в якості щомісячного довічного
утримання, як це зазначено в рішенні
Конституційного Суду України від 03.06.2013
року № 3-рп/2013, справі № 1-2/2013, ЗУ «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року та статті 138 ЗУ
«Про судоустрій та статус суддів».
25.11.2013 року він звернувся до УПФ України
у Володарському районі Донецької
області з заявою про виплату йому
належного щомісячного довічного
утримання. Проте, відповідач УПФ
України у Володарському районі
Донецької області новий розмір
довічного утримання не застосував про
що проінформував його своїм рішенням
2696/05 від 27.11.2013 року «Про відмову в
призначенні та перерахунку пенсії».
Відповідач, в своєму рішенні пояснив,
що лише суддям Конституційного суду у
відставці проводиться перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання та
рекомендував йому звернутися до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області або до
суду. Вважає, що саме з цього моменту
він дізнався про порушене право, а тому
встановлений процесуальний строк
адміністративного судочинства він не
пропустив. Крім того, зазначає, що в
прикінцевих положеннях ЗУ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»
встановлено, що обмеження щомісячного
довічного утримання максимальним
розміром встановленим цим законом (10000
грн.) не розповсюджується на
пенсіонерів, пенсія яким (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання даним Законом сили, таке ж
обмеження було визнане
неконституційним рішенням
Конституційного суду України № 10-рн/2008
від 22.05.2008 року. Просить визнати
неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області щодо відмови йому у
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання судді
Апеляційного суду Донецької області у
відставці з 01.01.2013 року на підставі ст.
129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Володарському районі
Донецької області здійснити йому
перерахунок та виплату щомісячного
довічного утримання як судді у
відставці з 01.01.2013 року в розмірі 84%
заробітної плати (грошової винагороди)
судді Апеляційного суду Донецької
області, що працює на відповідній
посаді, встановленої ст.129 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання.

Позивач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явився, надав суду
письмову заяву в якій позов підтримав у
повному обсязі, наполягав на його
задоволенні та просив справу
розглянути без його участі.

Представник відповідача УПФ
України в Володарському районі
Донецької області - Япрах Д.Г. у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та пояснив, що позивач перебуває
на обліку в УПФ України в Донецькій
області з 29.10.2009 року та отримує довічне
грошове утримання судді у відставці.
25.11.2013 року позивач звернувся із заявою
про перерахунок пенсії з доданням
довідки про заробітну плату для
обчислення довічного грошового
утримання суддям у відставці у зв'язку
із змінами заробітної плати працюючих
суддів відповідно до ЗУ «Про
судоустрій та статус суддів». 27.11.2013
року УПФ України в Володарському
районі Донецької області роз'яснило
позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 138
вищезазначеного Закону, у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України
здійснюється перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки
підвищення суддівської винагороди не є
підставою для проведення перерахунку.
Таким чином управлінням було прийнято
рішення про відому в призначенні
(перерахунку) пенсії позивачу. Крім
того, постановою Управління Пенсійного
фонду України від 25.01.2008 року за № 3-1,
затверджено Порядок подання
документів про призначення і виплати
довічного грошового утримання суддів у
відставці органами Пенсійного фонду
України у відповідності з діючим
законодавством. Посилання позивача на
рішення Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 управлінню не
зрозуміле, оскільки зазначеним
рішенням було визнано невідповідність
конституційним положенням зменшення
розміру відсотка щомісячного
грошового утримання суддів у відставці
на підставі прийнятого ЗУ «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», а
питання щодо перерахунку пенсії
вищезазначеного утримання суддів у
відставці не розглядалось. Отже,
оскільки позивач отримує щомісячне
довічне грошове утримання у розмірі 84%
від розміру заробітної плати, на
підставі довідки, наданої при взяті
позивача на облік до управління за
формою, яка затверджена постановою УПФ
України від 25.01.2008 року № 3-1 та наявного
трудового стажу на посаді судді, то
порушень законодавства зі сторони
управління не вбачається. В
задоволенні позову просив відмовити,
про що також надав суду письмові
заперечення на позовну заяву.

Вислухавши представника
відповідача Япрах Д.Г., розглянувши
письмову заяву позивача ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
звільнений з посади судді Апеляційного
суду Донецької області 28.10.2009 року у
зв'язку з наданням відставки. Вказана
обставина встановлена матеріалами
справи та не заперечується сторонами.
Одним зі складових правового статусу
професійного судді є право на
відставку, а також право судді у
відставці отримувати щомісячне
довічне грошове утримання.

Позивач ОСОБА_2 перебуває на
обліку в УПФ України в Володарському
районі Донецької області з 29.10.2009 року і
отримує щомісячне довічне грошове
утримання. Вказана обставина згідно з
письмовими запереченнями також не
заперечується відповідачем.

Відповідно до довідки про
заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці у зв'язку
із змінами розміру заробітної плати
працюючих суддів у жовтні 2013 року
виданої Апеляційний судом Донецької
області 20.11.2013 року заробітна плата
ОСОБА_2, яка враховується при
призначенні (перерахунку) довічного
грошового утримання суддям у відставці
склала 18 925,50 грн.

Згідно рішення про відмову в
призначенні пенсії від 27.11.2013 року УПФ
України в Володарському районі
Донецької області відмовив ОСОБА_2 у
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці,
оскільки згідно ЗУ «Про судоустрій та
статус суддів» передбачено проведення
перерахунку довічного грошового
утримання тільки у разі зміни
грошового утримання суддів
Конституційного Суду України.

З 01.01.2013 року змінилася система
оплати праці суддів, це є зміною
системи оплати праці не тільки через
збільшення сум виплат, а й через види і
кількість складових виплат, що
становлять заробітну плату судді
(суддівську винагороду), як це
передбачено ст. 129 Закон України «Про
судоустрій та статус суддів» в
редакції 28.04.2012 року.

Позивач звертався до відповідача
з заявою провести перерахунок
довічного утримання відповідно до
нової системи оплати праці суддів
згідно зі ст. 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» на
підставі та довідки про заробітну
плату судді у відставці, виданою
Апеляційним судом Донецької області,
однак йому було відмовлено в
проведенні зазначеного перерахунку, з
посиланням на те, що перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання здійснюється з усієї суми
заробітної плати діючих суддів
Конституційного Суду України з дня
виникнення права на відповідний
перерахунок.

Діяльність позивача, як судді, є
публічною службою в розумінні пункту 15
статті 3 КАС України, спір
пов'язаний з проходженням публічної
служби, вирішення якого правомірно
здійснене за правилами наведеного
кодексу, виходячи з компетенції
адміністративних судів встановленої
пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС України.

Відповідно до частини першої
статті 138 Закону України від 7 липня 2010
року № 245 З-VІ «Про судоустрій і
статус суддів» передбачено, що суддя,
який вийшов у відставку, після
досягнення чоловіками віку 62 роки,
жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу»,
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

До змін, внесених Законом України
№ 3668, частини перша, друга статті 138
Закону № 2453 мали таку редакцію:
«Судді, який вийшов у відставку, при
досягненні пенсійного віку
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу»‚ або за його
вибором щомісячне довічне грошове
утримання.

Таким чином, законом виключно для
суддів у відставці встановлюється
щомісячне довічне грошове утримання
або за їх вибором пенсія державних
службовців, що є гарантією
забезпечення незалежності суддів.

Одержання суддею щомісячного
довічного грошового утримання
обумовлене винятково наявністю стажу
роботи на посаді судді не менше
двадцяти років та виходом у відставку і
не залежить від досягнення суддею
пенсійного віку, передбаченого в
частині першій статті 138 Закону № 2453.

Отже, змінивши вік, після
досягнення якого судді мають
можливість реалізувати право на вибір
матеріального забезпечення, а саме
одержувати пенсію державних
службовців або за їх вибором щомісячне
довічне грошове утримання, Верховна
Рада України здійснила свої
конституційні повноваження, не
порушивши при цьому положення статті 126
Конституції України щодо граничного
віку працюючого судді та гарантій
незалежності суддів, положення частин
першої, другої статті 138 № 2453
узгоджуються з Конституцією України.

З 1 січня 2011 року стаття 43
Закону України «Про статус суддів» та
Постанова Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
«Про порядок введення в дію Закону
України «Про статус суддів» у
відповідності з пункту другого
Прикінцевих та Перехідних Положень до
Закону України № 2453 втратили свою
чинність, однак, відповідно до його
норм, із внесеними до нього змінами, які
діють з 1 жовтня 2011 року, положення щодо
визначення розміру щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, аналогічні положенню
колишнього Закону України «Про статус
суддів» від 15 грудня 1992 року,
відповідають частині 3 статті 138
вказаного вище Закону № 2453.

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці прямо залежить від розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді Апеляційного
суд Донецької області.

Оскільки положеннями статті 43
Закону України «Про статус суддів» в
редакції 1992 року, так і
положенням Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року, розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
встановлений від відсотків грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, то розмір
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці повинен
збільшуватися в разі підвищення
заробітної плати працюючого судді. У
зв'язку з тим, що з 1 січня 2013 року
заробітна плата працюючого на
відповідній посаді судді змінилася у
бік підвищення, відповідач
зобов'язаний провести позивачу
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, виходячи з
довідки Апеляційного суду Донецької
області, відповідно до заробітної
плати працюючого на відповідній посаді
судді. Довідка суду складена
відповідно до фактичної заробітної
плати судді апеляційної інстанції
встановленої частинами третьою та
четвертою статті 129 Закону України №
2453.

Згідно частини 3 статті 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів», щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. За кожний
повний рік роботи на посаді судді понад
20 років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Відповідно до частини 4 статті 138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів», у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання. За
нормами частини п'ятою цієї статті
довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Разом з тим, стаття 138 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» регулюючи порядок здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання діючих суддів
Конституційного Суду України, не
містить підстав забороняючих
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
судів загальної юрисдикції,
господарських судів, спеціалізованих
судів тощо.

Рішенням Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у
справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті другої, абзацу другого пункту
2 розділу другого
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» права щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці) було встановлено, що частина
третя статті 138 Закону України № 2453 до
внесених Законом № 3668 змін
передбачала: «Щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання». Таким чином, визначений
Законом № 2453 порядок нарахування
щомісячного довічного грошового
утримання було змінено Законом № 3668,
внаслідок чого зменшено розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів. Залишивши незмінним
зміст права на щомісячне довічне
грошове утримання суддів, Закон № 3668
вузив обсяг цього права, встановивши
обмежену базу для нарахування суддям
щомісячного довічного грошового
утримання, та скасував право суддів на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання без обмеження
граничного розміру, чим знизив і
досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Отже, частина
третя статті 138 Закону України № 2453 не
узгоджується з конституційним
положенням про недопустимість
звуження змісту чи обсягу гарантій
незалежності суддів, а тому суперечить
статті 126 Основного Закону України. Цим
же рішенням Конституційного Суду
України встановлено порядок його
виконання, а саме: - підлягають
застосуванню частини перша, друга
статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону
№ 3668 як такі, що не суперечать
Конституції України; частина третя
статті 138 Закону № 2453 у редакції
Закону України № 3668, яка суперечить
Конституції України не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону України № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668 а саме:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Перше, друге, трете речення
частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у
редакції Закону № 3668, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини п'ятої статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме: „Пенсія
або щомісячне довічне грошове
утримання судді виплачується
незалежно від заробітку (прибутку),
одержуваного суддею після виходу у
відставку"‚ та четверте речення
частини п'ятоїстатті 138 Закону № 2453 зі
змінами, внесеними Законом № 3668, а саме:
«Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України». Дія
статті 2 Закону № 3668 не поширюється на
Закон № 2453. Дія абзацу другого пункту 2
розділу II «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону № 3668 не поширюється
на правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання).

Виходячи з вищенаведених
положень закону, обчислення
щомісячного довічного утримання
суддів у відставці повинно
здійснюватися у відсотковому
відношення до розміру грошового
утримання працюючих суддів, тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
здійснюють відповідний перерахунок
раніше призначеного грошового
утримання судді у відставці.

В зв'язку з зазначеним та
вищевикладеним, відмова відповідача у
проведенні перерахунку розміру
щомісячного грошового утримання судді
у відставці є неправомірною, а позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з норм статті 58
Конституції України та висновків,
викладених у рішеннях Конституційного
суду України від 22 травня 2008 року і від
03 червня 2013 р № 3-рп-2013 випливає
висновок, що матеріальні та соціальні
гарантії судді у відставці, які були
встановлені на час виходу у відставку
не можуть бути обмежені або скасовані,
а ні новим законом, а ні внесенням змін
до чинного Закону. Оскільки на день
виходу позивача у відставку, умови
призначення, виплати та перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання, були визначені статтею 43
Закону України «Про статус суддів» та
Постановою Верховної Ради України «Про
порядок введення в дію Закону України
Про статус суддів», вимоги позивача про
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання працюючого судді
на відповідній посаді без обмеження
розміру грошового утримання, є
законними і обґрунтованими.
Пропорційність розміру має
визначатись пропорційності дії норми
права у часі.

Також, суд враховує той факт, що
відповідно до пункту другого розділу
другого Прикінцевих та Перехідних
положень Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної реформи»
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне,
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом з дня
набрання Рішенням Конституційного
Суду України від 3 червня 2013 року
законної сили, а саме з 3 червня 2013 року.
Суддівська винагорода, з якої підлягає
обчислення пенсії, визначена на
законодавчому рівні та встановлена
Законом України «Про судоустрій і
статус суддів».

Право на виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
розмірі грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді
врегульовано пунктом 8
Рішення Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року у справі № 1-2/2013, і
виникає з 5 червня 2013 року.

Відповідач не надав суду
достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування правомірності своєї
бездіяльності.

Враховуючи вищевказане, суд
вважає, що є достатньо підстав для
визнання неправомірними дій
Управління Пенсійного Фонду України в
Володарському районі Донецької
області щодо відмови позивачу в
перерахунку грошового довічного
утримання, виходячи з розміру
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді згідно зі
ст. 129 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» та на підставі наданої
ним довідки за жовтень 2013 року.

Враховуючи публічно-правовий
характер соціальних правовідносин, до
яких застосовується лише
адміністративне законодавство, а також
те, що проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання є компетенцією Пенсійного
фонду України, у даному випадку,
Управління Пенсійного фонду України в
Володарському районі Донецької
області, суд не може собою підміняти
компетентний орган, який уповноважений
здійснити такий перерахунок.

Суд не приймає до уваги
твердження представника відповідача
про те, що здійснення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям судів Апеляційної
інстанції, зокрема, судів Апеляційної
інстанції, законом не передбачено,
оскільки вказані твердження базуються
на власному та суб'єктивному
тлумаченні положень чинного
законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 69-72, 122, 158-163
КАС України, ст.ст. 3, 8, 19, 22, 46, 64
Конституції України, ст.ст. 43, 44 Закону
України «Про статус суддів», ст.ст. 129, 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», суд,-

П О С Т АН О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання судді
Апеляційного суду Донецької області у
відставці з 01.01.2013 року на підставі ст.
129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України у
Володарському районі Донецької
області здійснити ОСОБА_2 перерахунок
та виплату щомісячного довічного
утримання як судді у відставці з 01
січня 2013 року в розмірі 84 % заробітної
плати (грошової винагороди) судді
Апеляційного суду Донецької області,
що працює на відповідній посаді,
встановленої ст.129 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, з урахуванням проведених
виплат.

Повний текст постанови
виготовлений 16.12.2013 року.

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Володарський районний суд
Донецької області протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Суддя Т.Є.
Демочко