Справа № 2-а-2604/11
Суддя: Завізіон Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-2604/11
провадження №2-а/176/17/13
П О С Т А Н О В А

02 грудня 2013 року Суддя
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Завізіон
Т.В. розглянувши у скороченому
провадженні в м. Жовті Води справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління пенсійного фонду України в
м. Жовті Води про визнання дій
неправомірними та зобов’язання до
вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И ЛА :

Позивач 05 липня 2011 року звернувся до
суду із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Жовті
Води про визнання протиправними дії
відповідача стосовно відмови у
здійсненні нарахування та виплати
додаткової пенсії та просить стягнути
з відповідача на свою користь
заборгованість з виплати додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров’ю в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
згідно ст. 51 Закону України “Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
“Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» за період з 22
травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01
січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01
січня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01
січня 2011 року по 31 травня 2011 року на
загальну суму 3347,40 грн., одночасно
просить зобов’язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Жовті
Води починаючи з 01 червня 2011 року
довічно здійснювати йому нарахування
та виплату додаткової пенсії , за шкоду
заподіяну здоров’ю в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до положень ст.51 Закону
України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, передбаченого ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок та виплату йому
додаткової пенсії відповідно до вимог
ст. 51 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, але отримав відмову.
Вважає дії відповідача протиправними,
оскільки при перерахунку пенсії
необхідно брати прожитковий мінімум
для осіб, що втратили працездатність і
при визначенні розміру пенсії
необхідно керуватись законами України,
а не постановами КМУ.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2011року
позивачу відмовлено в поновлені строку
звернення до суду за період часу з 22
травня 2008 року по 04 січня 2011 року .

Ухвалою суду від 06 жовтня 2011 року
відкрито скорочене провадження з 05
січня 2011 року.

Відповідач, в письмових запереченнях
просить відмовити у задоволенні позову
в повному обсязі, і зазначає , що
позивач перебуває на обліку з 2009 року і
отримує пенсію за віком, є учасником
ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 2
категорії. Розмір мінімальної пенсії
за віком був затверджений постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» № 1 від 03.01.2002 року
і складав 19 грн. 91 коп. Пунктом 4
постанови Кабінету Міністрів України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від
28.05 2008 року встановлено, що щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров’ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
виплачується особам, які належать до 2
категорії у розмірі 15% від прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність.
Фінансування витрат пов’язаних з
реалізацією закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснюється за рахунок
державного бюджету, який
затверджується Верховною Радою
України, а не з бюджету Пенсійного
фонду України. Крім того ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
при цьому в ч. 3 цієї ж статті
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, визначений цією
статтею, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом,
застосування цього розміру для
визначення надбавок та підвищень до
пенсій, мінімальних пенсій до інших
законів Законом України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» не передбачено.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується копією посвідчення
(а.с.12).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в
м. Жовті Води та отримує державну
пенсію відповідно до Закону України
“Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” з 2009 року та
отримує пенсію за віком, що зазначено
в запереченні відповідача.

Також, встановлено, що позивач
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Жовті Води із
письмовою заявою від 17.05.2011 року про
перерахунок та виплату йому пенсії
відповідно до вимог Закону України
“Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. 01.06.2011
року позивач отримав від відповідача
відповідь про відмову у проведенні
перерахунку додаткової пенсії,
передбаченої ст. 51 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (а.с. 14).

Суд вважає відмову Управління
пенсійного фонду України в м. Жовті
Води незаконною виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” особам,
потерпілим від аварії на ЧАЕС 2
категорії додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров’ю, встановлюється у
розмірі 30 відсотків від мінімальної
пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними актами суд
вважає, що при розрахунку додаткової
пенсії, передбаченої ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Положення ч. 3 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування" не є перешкодою
для застосування зазначеної величини
для розрахунку інших пов’язаних із нею
пенсій чи доплат, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого ч. 1 даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп2008 від 22.05.2008р визнано
неконституційними положення п. 28
розділу 11 "Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008рік", оскільки такі зміни звужують
обсяг прав на соціальний захист осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Положення
Закону України "Про державний бюджет
України на 2008р" визнані
неконституційними та втрачають
чинність з дня ухвалення рішення
Конституційним Судом України.

Згідно ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов’язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачу була призначена додаткова
пенсія відповідно до ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і
її розмір значно менший, ніж
встановлено зазначеною статтею, а саме
додаткова пенсія позивачу
виплачується відповідно до Закону
України “Про Державний бюджет України
на 2008р” та Постанови Кабінету
Міністрів № 530 від 28.05.2008р, чим
звужується обсяг прав на соціальний
захист осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

У той же самий час, суд, частково
задовольняючи вимоги позивача та
доходячи висновку про наявність
порушеного права позивача на отримання
пенсії у відповідності до ст. 51 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
вважає за неможливе стягнути конкретну
грошову суму з управління Пенсійного
Фонду України в м. Жовті Води, оскільки
Закон України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» відносить
нарахування пенсії виключно до
компетенції органів Пенсійного Фонду
України на місцях.

Відповідно до пункту 7 Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», яким було доповнено прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
пунктом 4, і установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50,51, 52, 54
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Постанова КМУ «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
06 липня 2011 року № 745 встановила деякі
розміри виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету.
Дана постанова набрала чинності 23
липня 2011 року, і тому відсутні підстави
для задоволення вимог позивача щодо
зобов’язання відповідача довічно
здійснювати нарахування підвищення до
пенсії.

Тобто, відсутні підстави для
задоволення позову з 23 липня 2011 року і
надалі.

Тому суд визнає протиправними дії
Управління пенсійного фонду України в
м. Жовті Води щодо відмови позивачу у
проведенні перерахунку та виплати
додаткової пенсії, передбаченої ст. 51
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та зобов’язує Управління
пенсійного фонду України в м. Жовті
Води перерахувати та виплатити
позивачу за період з 01 січня 2011 року по
22 червня 2011 року додаткову пенсію
відповідно до вимог та в розмірах,
передбачених ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” у розмірі
30% відсотків від мінімальної пенсії за
віком з урахуванням уже проведених
виплат за зазначений період.

Оскільки позивач та
відповідач звільнені від сплати
судового збору на підставі Декрету
Кабінету Міністрів України „Про
державне мито” , у відповідності до ст.
94 КАС України судові витрати слід
віднести за рахунок держави.

На підставі ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, ст. 28
Закону України “Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування”, керуючись ст.
ст. 11, 98, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Позов ОСОБА_1 до управління пенсійного
фонду України в м. Жовті Води про
визнання дій незаконними та стягнення
заборгованості – задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління пенсійного фонду України в
м. Жовті Води Дніпропетровської
області щодо не вчинення дій з
нарахування і виплати ОСОБА_1
додаткової пенсії..

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в м. Жовті Води
нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01
січня 2011 року по 22 липня 2011 року
додаткову пенсію в розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для осіб
які втратили працездатність
відповідно до вимог ст. 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити у зв’язку з їх
безпідставністю.

Судові витрати віднести
за рахунок держави.

У відповідності до ст. 186 КАС
України ця постанова може бути
оскаржена шляхом подачі на протязі
десяти днів, з часу отримання копії
постанови, через Жовтоводський міський
суд Дніпропетровському апеляційному
адміністративному суду апеляційної
скарги, з одночасним направленням
апелянтом копії цієї скарги до суду
апеляційної інстанції.

Суддя: