Справа № 811/3596/13-а
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року
Справа № 811/3596/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового
засідання Осипової Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
начальника Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області Кукуленка Олександра
Васильовича про визнання
протиправними дій та скасування
постанови,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій щодо прийняття
постанови від 02 жовтня 2013 року та
скасування останньої, якою на нього
накладено штраф у сумі 1700 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав
заяву.

Стверджував, що не займається
автомобільними перевезеннями
пасажирів, а 27 вересня 2013 року на
власному транспорті безкоштовно
доставляв до навчального закладу
вчителя його сина.

Представник відповідача заперечив
стосовно задоволення позову.

Пояснив, що позивач систематично
займається перевезенням пасажирів з
селища Компаніївка Кіровоградської
області до м.Кіровограда за
відсутності ліцензійної картки та без
договору із замовником послуги.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідка та дослідивши
матеріали справи, зробив висновок про
задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали
підставами звернення.

Так, позивач зареєстрований як фізична
особа-підприємець за видом діяльності
роздрібна торгівля (а.с.11-12).

Позивач виховує сина інваліда, ОСОБА_3,
який навчається у Компаніївському
технікумі ветеринарної медицини
(а.с.8-9).

Позивач проживає у м.Кіровоград та
щодня (дні навчання) відвозить і
привозить сина з навчання на власному
автомобілі «Мерседес Спринтер»
НОМЕР_1 (а.с.34-36, 46).

Разом з сином позивач підвозить та
привозить з навчання його викладача,
ОСОБА_4, яка проживає також у
м.Кіровоград (а.с.49-50).

Цей факт в судовому засіданні
підтвердила свідок ОСОБА_4 (а.с.51).

У вересні 2013 року до Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області (далі - Управління) надійшла
заява ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.44-45).

У заяві зазначено, що невідома особа, на
автомобілі «Мерседес
Спринтер» НОМЕР_1, систематично
здійснює пасажирські перевезення без
жодних дозвільних документів з
м.Кіровограда до селища
Компаніївка та в зворотньому напрямку.

27 вересня 2013 року посадові особи
Управління провели перевірку, під час
якої зупинили згаданий автомобіль,
яким керував позивач (а.с.46).

У автомобілі перебували ОСОБА_4 та
ОСОБА_7

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4
дала показання, що працює викладачем у
зазначеному навчальному закладі, в
якому навчається син позивача та
ОСОБА_7

Зазначала, що у дні навчання позивач
безкоштовно відвозить і привозить її
разом з сином та інколи з іншими учнями
з навчального закладу.

Повідомила, що 27 вересня 2013 року сина
позивача завезли зранку у травмпункт.

02 жовтня 2013 року керівник Управління
прийняв постанову, якою наклав на
позивача штраф у сумі 1700 грн. на
підставі частини 1 статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
(далі - Закон) у зв'язку з порушенням
вимог статті 39 цього ж Закону
(відсутність ліцензійної карти та
договору з замовником послуг) (а.с.48).

Позивач скористався позасудовим
порядком оскарження постанови, який
завершився 22 жовтня 2013 року (а.с.13).

Юридична оцінка встановлених судом
обставин справи.

Перш за все, статтею 1 Закону
передбачено, що автомобільний
перевізник фізична або юридична особа,
яка здійснює на комерційній основі чи
за власний кошт перевезення пасажирів
чи (та) вантажів транспортними
засобами.

Отже, щоб стати автомобільним
перевізником фізична особа повинна
мати мету - перевезення пасажирів, яка є
домінантною.

Проаналізувавши встановлені обставини
справи, суд зробив висновок, що
основною метою поїздок позивача на
власному транспорті з м.Кіровоград до
селища Компаніївка та у зворотньому
напрямку є забезпечення умов належного
навчання сина, котрий в силу фізичних
особливостей потребує догляду.

Факт одночасного перевезення і
викладача сина до навчального закладу
не доводить наявність мети, яка
зазначена у статті 1 Закону.

Більше того, представник відповідача
не надав доказів, що позивач
систематично перевозив і інших осіб,
які не пов'язані з навчанням сина.

Таким чином, суд зробив висновок, що
позивача, систематично здійснюючого
перевезення сина - інваліда на власному
транспортному засобі, не можна вважати
автомобільним перевізником в
розумінні статті 1 Закону.

А тому, на нього не поширюються приписи
статті 39 Закону.

За таких обставин постанова керівника
Управління є протиправною та її
належить скасувати.

Суд зазначає, що, якщо оскаржуються дії
стосовно прийняття рішення і саме
рішення, то предметом судового
розгляду є виключно останнє.

Отже, позов належить задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову начальника Управління
Укртрансінспекції у Кіровоградській
області Кукуленка Олександра
Васильовича №014716 від 02 жовтня 2013 року
про застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
адміністративно-господарського штрафу
в сумі 1700 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати
в сумі 172,05 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Повний текст постанови виготовлено 30
грудня 2013 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей