Справа № 2а-2787/10/4/0170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2013-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/16013/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіці Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.04.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011 по
справі №2а-2787/10/4/0170 за позовом
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіці Крим до ОСОБА_1 про
стягнення коштів

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду передано вимоги
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в Автономній
Республіці Крим (правонаступник
Джанкойської об'єднаної державної
податкової інспекції в Автономній
Республіці Крим, далі-Джанкойська ОДПІ,
позивач) до ОСОБА_1 (далі-ОСОБА_1,
відповідач) про стягнення 737,00грн.
податкового боргу.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.04.2010, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011, у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

При цьому, суди виходили з того, що
компенсаційні рахунки не є майном,
належним особі, на ім'я якої вони
відкриті, та до прийняття рішення про
їх виплату кошти на компенсаційних
рахунках належать до державних коштів,
не є майном фізичної особи, отже не
підлягають оподаткуванню, а заявлена
до стягнення сума податкового боргу не
може вважатися сумою узгодженого
податкового зобов'язання у розумінні
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Джанкойська ОДПІ 17.03.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
своєю ухвалою від 25.03.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26.04.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на порушення
судами норм матеріального права,
зокрема ст. 68 Конституції України, п.п.
4.3.23 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», п. 1.3
ст. 1 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи,
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що після смерті матері -
ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 04.07.2006,
виданого Державним нотаріусом
Красногвардійської районної
державної нотаріальної контори
Неведомською Н.В., ОСОБА_1 прийняла
спадкове майно у вигляді грошових
заощаджень вартістю 14758,67грн.

Відповідачем було подано податкову
декларацію про доходи, одержані в 2006
році, в якій, зокрема, зазначено про
отримання спадщини за заповітом від
04.07.2006 у вигляді грошових заощаджень
вартістю 14758,67грн.

У розрахунку суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню
платнику податку або сплаті до бюджету,
у тому числі у зв'язку із нарахуванням
податкового кредиту в графі «сума
ПДФО», що підлягає сплаті до бюджету…»
зазначено 727,00грн.

На вказану суму позивач сформував
податкове повідомлення від 15.03.2007
№/0 про визначення суми
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб, яке відповідач
отримав 20.03.2007.

У зв'язку з несплатою суми
заборгованості, позивач сформував та
направив на адресу відповідача першу
та другу податкові вимоги на суму
податкового боргу у розмірі 737,00грн.

Судом встановлено, що на суму грошових
внесків, отриманих відповідачем у
спадщину, установою ВАТ «Державний
ощадний банк України» відкриті
компенсаційні рахунки №3890, на які
поширюються положення Закону України
«Про державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України», що
підтверджується листом
Красногвардійського відділення №4567
Відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» від
16.04.2010 року вих. №895.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
державні гарантії відновлення
заощаджень громадян України» держава
бере на себе зобов'язання перед
громадянами України компенсувати
знецінені грошові заощадження
громадян, визнає свій борг перед
вкладниками шляхом індексації
втрачених коштів зараховує їх на
компенсаційні рахунки Ощадбанку
України.

Враховуючи вищенаведене, позивач
фактично отримав в 2006 році у спадок
зобов'язання держави про відшкодування
заощаджень спадкодавця. Розміри такого
зобов'язання (тобто, визначені державою
суми на компенсаційних рахунках), і
терміни виконання взятих державою на
себе зобов'язань також визначаються
державою та встановлюються окремими
Законами. Позивач не може скористатись
своїм правом власника успадкованих
коштів - а саме, правом користування,
володіння та розпорядження ними, він не
може за своїм бажанням отримати
вказані кошти в установах Ощадбанку.

До того, ж п.п. 4.3.23 п. 4.3 ст. 4 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) визначено, що до
переліку доходів, які не включаються до
складу загального місячного або
річного оподатковуваного доходу,
віднесено суму депозиту (вкладу),
внесеного платником податку до банку
чи небанківської фінансової установи,
яка повертається такому платнику
податку, основна сума кредиту, що
отримується платником податку, а також
сума виплат громадянам України (їх
спадкоємцям) грошових заощаджень і
грошових внесків, вкладених до 02 січня
1992 року в установи Ощадного банку СРСР
чи в установи державного страхування
СРСР або у папери цільової державної
позики, емітованої на території
колишнього СРСР, погашення яких не
відбулося.

Таким чином, доход отриманий
відповідачем, на який позивачем
нараховано податок з доходів фізичних
осіб, являє собою отримані
відповідачем у спадщину саме
компенсаційні рахунки, які ніяк не
можна ототожнити з поняттям «кошти», а
саме готівкові кошти або кошти, що
зберігаються на рахунках спадкодавця,
відкритих у банках та небанківських
установах, з огляду на що суди
попередніх інстанцій дійшли
правомірного висновку, що сума
успадкованих ОСОБА_1 грошових внесків
у розмірі 14758,67 грн. не підлягає
оподаткуванню.

Посилання органу державної податкової
служби в обґрунтування позовних вимог
на положення п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» були правомірно відхилені
судами як безпідставні, оскільки в силу
приписів ч. 1 ст. 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231 та
ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Джанкойської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Автономній Республіці
Крим залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
26.04.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв