Справа № 2а-2513/1658/12
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2013-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іваненко
Суддя-доповідач: Мамчур Я.С.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2013 року
м.
Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Мамчура Я.С.

суддів:
Горяйнова А.М., Желтобрюх І.Л.

розглянувши в порядку письмового
провадження відповідно до ст. ст. 41, 197
КАС України в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області на постанову
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 30 серпня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив: визнати відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області в здійсненні
перерахунку його довічного грошового
утримання судді у відставці незаконною
та такою, що не ґрунтується на
положеннях діючого законодавства;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату його довічного
грошового утримання судді у відставці,
розмір якого має бути розрахований
виходячи з розміру заробітної плати
працюючого судді з 01 січня 2012 року.

В обґрунтування адміністративного
позову, позивач зазначає, що
положеннями Закону України «Про статус
суддів», чинного станом на час його
виходу у відставку, було передбачено,
що довічне грошове утримання судді у
відставці обчислюється виходячи з
нового розміру заробітної плати судді,
який працює на посаді, яку раніше
займав суддя у відставці.

Рішення Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 вказано на
те, що конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані, а прийняття нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускає звуження змісту та обсяг
існуючих прав і свобод.

Постановою Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 30 серпня 2012 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідач подав
апеляційну каргу, в якій просить дану
постанову скасувати та прийняти нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову, посилаючись
на те, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги,
відповідач вказує на те, що положеннями
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» не передбачено
проведення перерахунку довічного
грошового утримання суддя, крім суддів
Конституційного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та
встановлення судом першої інстанції
наступне.

Позивач ОСОБА_2 до 2004 року
працював на посаді судді Новгород -
Сіверського районного суду
Чернігівської області.

Указом Президента України від 12
січня 2004 року №31/2004 звільнений у
відставку. Грошове утримання як судді у
відставці позивачу призначено в
розмірі 80% заробітної плати працюючого
на відповідній посаді судді.

У звязку зі з міною розміру
заробітної плати працюючих суддів,
позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області з заявою про
здійснення перерахунку його грошового
утримання.

Листом від 13 липня 2012 року №1240/05-29
Управлінням Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області позивачу
відмовлено у здійсненні такого
перерахунку. На думку відповідача, ст.138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» передбачено проведення
довічного грошового утримання суддя у
відставці, крім суддів
Конституційного Суду України.

Не погоджуючись з отриманою
відмовою, позивач звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний
позов, суд першої інстанції вказав на
протиправність відмови Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області та про
необхідність проведення перерахунку
довічного грошового забезпечення
позивача, у звязку зі зміною розміру
заробітної плати судді, працюючого на
відповідній посаді.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті
43 Закону України від 15 грудня 1992 року
№2862-XII «Про статус суддів» (в редакції
чинній на час призначення позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання) суддя, який вийшов у
відставку, при наявності відповідного
віку і стажу роботи виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».

Частиною третьою статті 138 Закону №2453-VI
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом №3668-VI, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частини третю і п'яту
статті 138 Закону №2453-VI викладено в
новій редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді, з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Аналізуючи зазначені норми, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що розрахунок
розміру довічного грошового утримання
позивача слід здійснювати із
заробітної плати судді, який працює на
відповідній посаді, відповідно до
частини третьої статті 138 Закону №2453-VI
в редакції Закону № 3668-VI.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 41, 197, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області - залишити без
задоволення.

Постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 30 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з моменту набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Мамчур Я.С.

Судді Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.

.

Головуючий суддя
Мамчур Я.С

Судді:
Горяйнов А.М.

Желтобрюх І.Л.