Справа № 2602/4640/12
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2602/4640/12
Головуючий у 1-й інстанції: Коренюк А.М.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

при секретарі:
Проценко А.О.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління у справах
громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві на постанову
Дарницького районного суду м. Києва від
26.12.2012 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління у справах
громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними, зобов`язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
Управління у справах громадянства,
міграції і реєстрації фізичних осіб
Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання зареєструвати позивача за
адресою: АДРЕСА_1

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 26.12.2012 вищевказаний
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та закрити
провадження у справі.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана постанова
суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог, однак
колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Києва, без місця реєстрації, знятий за
місцем реєстрації: АДРЕСА_2, 15.11.2012 (а.с.
4-5).

ОСОБА_2, як особа, що не має постійного
місця реєстрації, 12.10.2012 звернувся із
заявою до Управління у справах
громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві про проведення
реєстрації місця його проживання в
садовому будинку за адресою: АДРЕСА_1,
який належить йому на праві приватної
власності згідно Свідоцтва про право
власності від 27.12.2011, виданого на
підставі Наказу ГУ житлового
забезпечення № 1113-С/СТ від 26.09.2011 (а.с. 8).

Відповідач, керуючись ст. 4 ЖК України
відмовив позивачу у проведенні такої
реєстрації, посилаючись на те, що
садовий будинок не входить до складу
житлового фонду (а.с. 7).

У відповідності до ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» №
1382-IV від 11.12.2003 дано визначення таким
поняттям: місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Як вбачається з тексту вищенаведених
положень, реєстрація можлива лише у
випадку проживання особи на території
адміністративно-територіальної
одиниці портягом 6 місяців. Поняття
проживання має розглядатися у
нерозривному зв`язку з поняттям житла.

У відповідності до ст. 4 ЖК України, жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території Української РСР, утворюють
житловий фонд.

Житловий фонд включає: жилі будинки і
жилі приміщення в інших будівлях, що
належать державі (державний житловий
фонд); жилі будинки і жилі приміщення в
інших будівлях, що належать колгоспам
та іншим кооперативним організаціям,
їх об'єднанням, профспілковим та іншим
громадським організаціям (громадський
житловий фонд); жилі будинки, що
належать житлово-будівельним
кооперативам (фонд житлово-будівельних
кооперативів); жилі будинки (частини
будинків), квартири, що належать
громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд);
квартири в багатоквартирних жилих
будинках, садибні (одноквартирні) жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях усіх форм власності, що
надаються громадянам, які відповідно
до закону потребують соціального
захисту (житловий фонд соціального
призначення).

До житлового фонду включаються також
жилі будинки, що належать
державно-колгоспним та іншим
державно-кооперативним об'єднанням,
підприємствам і організаціям.
Відповідно до Основ житлового
законодавства Союзу РСР і союзних
республік до цих будинків
застосовуються правила, встановлені
для громадського житлового фонду.

Згідно зі ч.1 та 3 ст. 35 ЗК України,
громадяни України із земель державної
і комунальної власності мають право
набувати безоплатно у власність або на
умовах оренди земельні ділянки для
ведення індивідуального або
колективного садівництва.

Земельні ділянки, призначені для
садівництва, можуть використовуватись
для закладання багаторічних плодових
насаджень, вирощування
сільськогосподарських культур, а також
для зведення необхідних будинків,
господарських споруд тощо.

Таким чином, садові будинки не
призначені для постійного проживання у
них, а лише для тимчасового проживання
на час здійснення садівництва.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апелянта, що
садовий будинок АДРЕСА_1, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 є
садовим та не входить до житлового
фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Отже, суд першої інстанції
необґрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції невірно надана правова
оцінка обставинам справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління у справах
громадянства, міграції і реєстрації
фізичних осіб Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві - задовольнити
частково.

Постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 26.12.2012 - скасувати та
постановити нову, якою у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Управління у справах громадянства,
міграції і реєстрації фізичних осіб
Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві
про визнання дій неправомірними,
зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено:
24.12.2013.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя

Кучма А.Ю.

Судді:

Аліменко В.О.

Безименна Н.В.