Справа № 2а-4367/09/1770
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4367/09/1770

25 грудня 2013 року 19год. 10хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гудима Н.С. за участю секретаря
судового засідання Гудима Н.С. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Мельник М.В.,

відповідача: представник Кузьмич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватного підприємства фірма
"Інтерекопласт" до Державної
податкової інспекцієї у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство-фірма
«Інтерекопласт» (далі - ПП
«Інтерекопласт») звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Рівне про протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення №/0/22-514 від
12.11.2008 року.

В ході судового розгляду справи,
керуючись ст. 55 КАС України, суд
допустив заміну відповідача Державну
податкову інспекцію у м. Рівне його
правонаступником Державною податковою
інспекцією у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - ДПІ в м. Рівному).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві. В
обґрунтування позову зазначив, що
позивачем не утримано та не
перераховано до бюджету податок на
прибуток з доходів виплачених фірмі «BS
Multimodal LLP» (Великобританія), що є
резидентом Великобританії, за отримані
послуги по перевезенню вантажу морем в
сумі 68490 дол. США (297041 грн.), оскільки
відповідно до ст.8 Конвенції між Урядом
України та Урядом Сполученого
Королівства Великобританії і
Північної Ірландії «Про усунення
подвійного оподаткування та
запобігання податковим ухиленням
стосовно податків на доход і на приріст
вартості майна», що набрала чинності
11.08.1993 року, прибуток, одержаний
резидентом Договірної Держави від
експлуатації морських і повітряних
суден у міжнародних перевезеннях, буде
оподатковуватися лише в цій Державі.
Також вказав, що так як Компанія «Wimbley
Trading LLC» (США) є резидентом США, то
позивачем у відповідності до вимог ст.8
Конвенції між Урядом України та Урядом
Сполучених Штатів Америки «Про
уникнення подвійного оподаткування та
попередження податкових ухилень
стосовно податків на доходи та
капітал», що набрала чинності 05.06.2000
року, не утримано та не перераховано до
бюджету податок на прибуток з доходів
виплачених Компанії «Wimbley Trading LLC» (США)
за отримані послуги по перевезенню
вантажу морем в сумі 15502 дол. США (78285,1
грн.). У зв'язку з цим вважає податкове
повідомлення-рішення №/0/22-514 від
12.11.2008 року протиправним та таким, що
підлягає скасуванню. З таких підстав
просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав суду письмові
заперечення на позовну заяву (том 1
а.с.102-104), позов не визнав. В
обґрунтування заперечень пояснив суду,
що за підсумками проведення перевірки
позивача встановлено, що позивачем в
порушення вимог п.13.5 ст.13 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» при виплаті доходів
нерезидентам фірмі «BS Multimodal LLP»
(Великобританія) та Компанії «Wimbley Trading
LLC» (США) за перевезення вантажів морем
(фрахт) не утримано та не перераховано
до бюджету податок за ставкою 6%, що
призвело до заниження податку на
прибуток іноземних юридичних осіб за 1
квартал 2007 року на 25449,58 грн. Вказав, що
документів на підтвердження
резидентства фірми «BS Multimodal LLP»
(Великобританія) та Компанії «Wimbley Trading
LLC» (США) позивачем для перевірки і
розгляду скарг надані не були.
Зазначив, що свідоцтво про реєстрацію
Компанії «Wimbley Trading LLC» (США), видане
секретарем штату Орегон (США), надане
позивачем, не може бути підставою для
звільнення його від оподаткування
згідно з Конвенцією між Урядом України
та Урядом Сполучених Штатів Америки
«Про уникнення подвійного
оподаткування та попередження
податкових ухилень стосовно податків
на доходи та капітал», оскільки
підтвердженням статусу резидента може
бути лише сертифікат за формою №6166,
який видається Філадельфійським
сервісним центром Департаменту
Скарбниці Служби Внутрішніх Доходів
Сполучених Штатів Америки. Вважає
податкове повідомлення-рішення
№/0/22-514 від 12.11.2008 року правомірним
і таким, що не підлягає скасуванню. У
зв'язку з наведеним, просив суд в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши в сукупності докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.1999 року
державним реєстратором виконавчого
комітету Рівненської міської ради ПП
«Інтерекопласт» зареєстроване
юридичною особою, що підтверджується
копією довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (том 1 а.с.97). Видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є неспеціалізована
оптова торгівля; торгівля мотоциклами,
деталями та приладдям до них, технічне
обслуговування і ремонт мотоциклів;
будівництво житлових і нежитлових
будівель; виробництво мотоциклів.
Згідно з довідкою про взяття на облік
платника податків №29-21/8990 від 22.11.2011
року ПП «Інтерекопласт» з 09.06.1999 року
перебуває на обліку в податковому
органі за №28-100/83 (том 1 а.с.122).

Матеріали справи свідчать, що в період
з 14.10.2008 року по 27.10.2008 року посадовою
особою податкового органу проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПП «Інтерекопласт» з питань
оподаткування нерезидентів за період з
01.01.2007 року по 31.12.2007 року, за
результатами якої складено акт від
30.10.2008 року (том 1 а.с.8-14).

У висновках акта перевірки
зафіксовано, що позивачем порушено
вимоги п.13.5 ст.13 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
при виплаті доходів нерезидентам за
перевезення вантажів морем (фрахт) не
утримано та не перераховано до бюджету
податок на прибуток іноземних
юридичних осіб за 1 квартал 2007 року в
сумі 22519,57 грн.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0/22-514 від
12.11.2008 року, яким ПП «Інтерекопласт»
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток іноземних юридичних осіб на
загальну суму 76348,74 грн., в т.ч. за
основним платежем - 25449,58 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями -
50899,16 грн.(50 % від основного платежу)

За результатами адміністративного
оскарження рішеннями ДПІ у м.Рівне
№55215/25-08 від 09.12.2008 року, ДПА в
Рівненській області №2943/25-16/223 від
18.02.2009 року та ДПА України №9116/7/25-0515 від
30.04.2009 року податкове
повідомлення-рішення №/0/22-514 від
12.11.2008 року залишено без змін, а скарги
позивача - без задоволення (том 1
а.с.123-135).

Надаючи правову оцінку податковому
повідомлення-рішенню №/0/22-514 від
12.11.2008 року, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2006 року між ПП
«Інтерекопласт» (Замовник) та
Компанією «Wimbley Trading LLC» (США) укладено
договір про надання експедиторських
послуг, предметом якого є надання
експедиторських послуг, послуг з
морських перевезень
експортно-імпортних і транзитних
вантажів, інші послуги. В обов'язки
експедитора входить: організовувати
перевезення вантажів Замовника
різними видами транспорту надавати
послуги по організації
вантажно-розвантажувальних робіт,
проводити розрахунки з портами,
транспортними, експедиторськими і
іншими організаціями для виконання
своїх обов'язків по договору (том 1
а.с.166-168).

На виконання умов договору Компанією
«Wimbley Trading LLC» (США) в 2007 році надано
послуги з перевезення вантажу ПП
«Інтерекопласт», а позивачем здійснено
оплату вказаних послуг в сумі 15502
дол.США (78285,1 грн.), що не заперечувалося
представниками сторін в судовому
засіданні.

Також матеріали справи свідчать, що
15.06.2006 року між ПП «Інтерекопласт»
(Замовник) та фірмою «BS Multimodal LLP»
(Великобританія) укладено договір на
транспортно-експедиційне
обслуговування №055/06, предметом якого
є організація перевезень різними
видами транспорту, перевалки в портах і
транспортно-експедиційне
обслуговування (ТЕО)
зовнішньо-торгівельних вантажів, в т.ч.
великотонажних контейнерах. В
обов'язки експедитора входить:
організовувати перевезення різними
видами транспорту, перевалку в портах і
ТЕО вантажів; укладати договори з
портами, транспортними та іншими
організаціями на перевезення,
перевалку, зберігання вантажів та
додаткові роботи і послуги;
узгоджувати з перевізниками, портами і
залізничними станціями плани і
маршрути перевезення вантажів
відповідними видами транспорту;
проводите розрахунки з портами,
транспортними та іншими організаціями
(том а.с.155-160).

За отримані в 2006 році від фірми «BS Multimodal
LLP» (Великобританія) послуги
перевезення вантажу ПП
«Інтерекопласт» здійснило оплату в
сумі 68490 дол.США (297041 грн.), що також не
заперечувалося представниками сторін
в судовому засіданні.

Суд при розгляді справи застосовує
законодавство, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.13.1 ст.13 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
№334/94 від 28.12.1994 року (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон №334)
будь-які доходи, отримані нерезидентом
із джерелом їх походження з України,
від провадження господарської
діяльності (у тому числі на рахунки
нерезидента, що ведуться в гривнях)
оподатковуються у порядку і за
ставками, визначеними цією статтею. Для
цілей цієї статті під доходами,
отриманими нерезидентом із джерелом їх
походження з України, розуміють,
зокрема, фрахт.

Відповідно до п.13.5 ст.13 Закону №334 сума
фрахту, що сплачується резидентом
нерезиденту за договорами фрахту,
оподатковується за ставкою 6 відсотків
у джерела виплати таких доходів за
рахунок цих доходів. При цьому: базою
для оподаткування є базова ставка
такого фрахту; особами, уповноваженими
стягувати цей податок та вносити його
до бюджету, є резидент, який виплачує
такі доходи, незалежно від того, чи є
він платником цього податку чи ні, а
також чи є він суб'єктом спрощеного
оподаткування чи ні.

Суд звертає увагу, що в силу вимог п. 18.1
ст. 18 Закону №334 якщо міжнародним
договором, ратифікованим Верховною
Радою України, встановлено інші
правила, ніж ті, що передбачені цим
Законом, застосовуються норми
міжнародного договору. Також
відповідно до ст.12 і ст.17 Закону України
"Про міжнародні договори" від 22.12.1993
року №3767 міжнародні договори України
підлягають неухильному дотриманню
Україною відповідно до норм
міжнародного права.

Таким чином, при розгляді даного спору
обов'язковому застосуванню підлягають
норми Конвенції між Урядом України та
Урядом Сполучених Штатів Америки «Про
уникнення подвійного оподаткування та
попередження податкових ухилень
стосовно податків на доходи та капітал
від 04.03.1994 року, яка набрала чинності
05.06.2000 року (далі - Конвенція від 04.03.1994
року), та Конвенції між Урядом України
та Урядом Сполученого Королівства
Великобританії і Північної Ірландії
«Про усунення подвійного
оподаткування та запобігання
податковим ухиленням стосовно
податків на доход і на приріст вартості
майна» від 10.02.1993 року, яка набрала
чинності 11.08.1993 року (далі - Конвенція
від 10.02.1993 року).

При вирішенні питання щодо неутримання
ПП «Інтерекопласт» податку на прибуток
з оплати послуг Компанії «Wimbley Trading LLC»
(США) по перевезенню вантажу, суд
виходить з такого.

Згідно з п.«б» ст.2 Конвенції від 04.03.1994
року податками, до яких застосовується
ця Конвенція, в Україні є: податок на
доход (прибуток) підприємств та
прибутковий податок з громадян
України, іноземних громадян та осіб без
громадянства.

В силу вимог п.1 ст.8 Конвенції від 04.03.1994
року доходи, одержані резидентом
Договірної Держави від експлуатації
морських і повітряних суден у
міжнародних перевезеннях,
оподатковуються лише в цій Державі.

Зі змісту акта перевірки та пояснень
представника відповідача в судовому
засіданні слідує, що висновок
податкового органу щодо обов'язку
позивача здійснити оподаткування сум
фрахту, що сплачувались на користь
резидента США, ґрунтується на
твердженні щодо відсутності доказів
резидентства Компанії «Wimbley Trading LLC» в
США.

Відповідно до п.1 ст.4 Конвенції від
04.03.1994 року резидентом договірної
держави є особа, яка відповідно до
законодавства цієї Держави належить до
оподаткування в цієї державі на
підставі свого місця проживання, місця
перебування, місця корпоратизації чи
будь-якого іншого аналогічного
критерію. Одночасно згідно з п.1.16 ст.1
Закону №334 нерезидентами є юридичні
особи з місцем знаходження за межами
України, які створені і здійснюють свою
діяльність відповідно до
законодавства іншої держави.

Аналіз приписів Конвенції від 03.04.1994
року та Закону №334 дає підстави
вважати, що існує два критерії для
підтвердження факту нерезидентства
юридичної особи, а саме: місце
знаходження (розташування) за межами
України і підпорядкованість (факт
створення юридичної особи і здійснення
своєї діяльності згідно з
законодавством іншої держави) іншій
державі.

Матеріали справи свідчать, що місцем
розташування нерезидента Компанії
«Wimbley Trading LLC» є 1308 Delaware Avenue Wilmington, DE 19806,
Country of New Castle, USA. Факт резидентства
вказаної фірми в США підтверджується
копією сертифіката від 27.10.2008 року,
виданого Секретарем Штату Орегон, з
апостилем (том 1 а.с.17-25). Згідно з цим
сертифікатом Компанія «Wimbley Trading LLC»
заснована 18.11.1998 року у відповідності
до Закону Штату Орегон «Про компанії з
обмеженою відповідальністю» і на день
видачі цього сертифікату є діючою.

Таким чином, Компанія «Wimbley Trading LLC» є
резидентом США, доходи якого в силу
вимог ст.8 Конвенції від 04.03.1994 року
оподатковуються лише в США. Отже,
позивачем не повинен був утримуватися
та перераховуватися до бюджету податок
на прибуток іноземних юридичних осіб
по взаємовідносинах ПП
«Інтерекопласт» з Компанією «Wimbley Trading
LLC», а тому висновки податкового органу
про порушення позивачем вимог п.13.5 ст.13
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» в частині
господарських операцій з Компанією
«Wimbley Trading LLC» є безпідставними.

При цьому, суд звертає увагу, що рішення
ДПА в Рівненській області про
результати розгляду повторної скарги
№2943/25-16/223 від 18.02.2009 року містить
посилання на даний сертифікат, а тому
твердження відповідача, що документи
про резидентство Компанії «Wimbley Trading LLC»
не були надані позивачем, відхиляються
судом як такі, що суперечать матеріалам
справи.

Суд також зазначає, що у відповідності
до Конвенції, що скасовує вимогу
легалізації іноземних офіційних
документів, яка набрала чинності для
України 22.12.2003 року (далі - Гаазька
конвенція), та яка ратифікована також
США, на вказаному сертифікаті було
проставлено апостиль. Проставлений
апостиль згідно з ст.3 Гаазької
конвенції є підтвердженням якості, в
якій виступала особа, щодо якої видано
документ. Таким чином, сертифікат від
27.10.2008 року, виданий Секретарем штату
Орегон, на якому проставлено апостиль,
є достатнім доказом резидентства
Компанії «Wimbley Trading LLC».

Так як і США, і Україна є учасниками
Гаазької конвенції, то кожна з цих
держав звільняється від легалізації
документів, на які поширюється ця
Конвенція і які мають бути
представлені на її території. Для цілей
цієї Конвенції під легалізацією
розуміється тільки формальна
процедура, що застосовується
дипломатичними або консульськими
агентами країни, на території якої
документ має бути представлений, для
посвідчення автентичності підпису,
якості, в якій виступала особа, що
підписала документ, та, у відповідному
випадку, автентичності відбитку
печатки або штампу, якими скріплено
документ (ст.1 Гаазької Конвенції).

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на постанову Кабінету
Міністрів України від 06.05.2001 року за №470
«Про затвердження Порядку звільнення
(зменшення) від оподаткування доходів
із джерелом їх походження з України
згідно з міжнародними договорами
України про уникнення подвійного
оподаткування», яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин (далі
- Постанова КМУ №470), з огляду на те, що
вимоги цієї постанови суперечать
вимогам Конвенції від 03.04.1994 року,
згідно з якою подання будь-яких довідок
чи іншої інформації стосовно отримання
права для уникнення подвійного
оподаткування не передбачено.

Враховуючи вимоги ст.4 Конвенції від
03.04.1994 року, сам факт резидентства у
договірній державі виключає підстави
утримання податку незалежно від
наявності чи відсутності довідки,
передбаченої Постановою КМУ №470.

Отже, на думку суду, сертифікат від
27.10.2008 року, виданий Секретарем штату
Орегон, з апостилем є достатнім доказом
резидентства Компанії «Wimbley Trading LLC» в
розумінні Конвенції від 04.03.1994 року, а
тому правових підстав для висновків
про порушення ПП «Інтерекопласт» вимог
п.13.5 ст.13 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
при виплаті доходів «Wimbley Trading LLC» за
перевезення вантажів морем (фрахт) у
суду немає.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
податкове повідомлення-рішення
№/0/22-514 від 12.11.2008 року в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток іноземних
юридичних осіб та нарахування штрафних
(фінансових) санкцій по господарським
взаємовідносинам з Компанією «Wimbley Trading
LLC» не відповідає вказаним критеріям
правомірності і є таким, що прийняте
без урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач при прийнятті
податкового повідомлення-рішення
№/0/22-514 від 12.11.2008 року в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток іноземних
юридичних осіб на загальну суму 14091,33
грн., з яких 4697,11 грн. основного платежу
та 9394,22 грн. штрафних (фінансових)
санкцій, діяв не на підставі, не в межах
повноважень та не в спосіб, визначений
чинним законодавством, а вказане
податкове повідомлення-рішення в цій
частині є протиправним, а тому підлягає
скасуванню в зазначеній частині.

Щодо неутримання ПП «Інтерекопласт»
податку на прибуток з оплати послуг
фірмі «BS Multimodal LLP» (Великобританія) по
перевезенню вантажу, суд виходить з
наступного.

В силу вимог п.1 ст. 4 Конвенції від 10.02.1993
року "резидент однієї Договірної
Держави" означає особу, яка за
законодавством цієї Держави підлягає
оподаткуванню в ній на підставі місця
проживання, постійного місця
перебування, місця знаходження
керівного органу, місця реєстрації або
будь-якого аналогічного критерію; цей
термін, разом з тим, не включає будь-яку
особу, яка підлягає оподаткуванню в цій
Державі, тільки якщо ця особа одержує
доходи або приріст вартості майна з
джерел у цій Державі.

Судом встановлено, що позивачем ні під
час проведення перевірки та
адміністративного оскарження
податкового повідомлення-рішення, ні в
ході судового розгляду справи не
надано належним чином оформлену
довідку, яка б підтверджувала
резидентство фірми «BS Multimodal LLP» у
Великобританії. Матеріали справи
свідчать, що в ході адміністративного
оскарження позивачем надавалася
довідка (сертифікат) фірми «BS Multimodal LLP»,
проте без проставлення апостиля.

Суд вважає, що долучені копії
сертифікатів (том 1 а.с.21-22, 26) не є
достатніми доказами резидентства
контрагента ПП «Інтерекопласт» - фірми
«BS Multimodal LLP» у Великобританії, так як
відповідно до ч.1 ст.3 Гаазької
конвенції єдиною формальною
процедурою, яка може вимагатися для
посвідчення автентичності підпису,
якості, в якій виступала особа, що
підписала документ, та, у відповідному
випадку, автентичності відбитку
печатки або штампу, якими скріплений
документ, є проставлення передбаченого
статтею 4 апостиля компетентним
органом держави, в якій документ був
складений.

У долученому ПП «Інтерекопласт»
сертифікаті, виданому фірмі «BS Multimodal
LLP» апостиль не проставлений. Оскільки
у долученому сертифікаті відсутній
апостиль, у суду відсутні правові
підстави вважати їх належними доказами
резидентства фірми «BS Multimodal LLP» у
Великобританії в розрізі вимог
Конвенції від 10.02.1993 року і Гаазької
конвенції, а отже висновок податкового
органу про порушення позивачем вимог
п.13.5 ст.13 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
при виплаті доходів нерезиденту фірмі
«BS Multimodal LLP» (Великобританія) за
перевезення вантажів морем (фрахт)
правомірний та обґрунтований.

За наведених обставин, податкове
повідомлення-рішення №/0/22-514 від
12.11.2008 року в частині визначення ПП
«Інтерекопласт» податкового
зобов'язання з податку на прибуток
іноземних юридичних осіб щодо
правовідносин з фірмою «BS Multimodal LLP»
(Великобританія) прийняте з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішень, а тому
не підлягає скасуванню в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, позовні вимоги ПП
«Інтерекопласт» підлягають до
часткового задоволення.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

За таких обставин, на користь позивача
слід присудити понесені ним витрати у
зв'язку зі сплатою судового збору у
розмірі 0,63 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
№/0/22-514 від 12.11.2008 року в частині
визначення Приватному підприємству
фірмі "Інтерекопласт" податкового
зобов'язання з податку на прибуток
іноземних юридичних осіб на загальну
суму 14091,33 грн., з яких 4697,11 грн.
основного платежу та 9394,22 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити на користь позивача
Приватного підприємства фірма
"Інтерекопласт" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 0,63 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі проголошення судом вступної та
резолютивної частин постанови
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання повного
тексту постанови.

Суддя Гудима
Н.С.