Справа № 826/13219/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Актив-23"до третя
особаРеєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві ТОВ
"Техкард - Сервіс"проскасування рішення
№3801409 від 09.07.2013 та зобов'язання вчинити
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Актив-23" звернулося
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
скасування рішення №3801409 від 09.07.2013 та
зобов'язання вчинити дії.
У судовому засіданні 12.09.2013 до участі у
справі в якості третьої особи залучено
ТОВ "Техкард - Сервіс".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішення №3801409 від 09.07.2013 було прийнято
відповідачем з порушенням
встановлених чинним законодавством
строків та за відсутності на те правих
підстав, оскільки акт приймання -
передачі майнових прав на нерухоме
майно від 28.02.2013 було подано саме на
виконання вимог пункту 50 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22.06.2011 та він не суперечить
положень зазначеного пункту, а з
протоколу № 2 від 11.04.2013 чітко
вбачається, як факт вибуття ТОВ
"Техкард - Сервіс" зі складу учасників
позивача, так і факт продажу його
частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Представник позивача у судовому
засіданні 21.10.2013 підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити
позов.

Відповідач у судові засідання не
прибув, про причини неприбуття суд не
повідомив, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

У відповідності до частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
у справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного суд,
заслухавши у судовому засіданні
представника позивача ухвалив
продовжити розгляд справи у письмовому
провадженні.

Підчас судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2013 уповноваженою особою Товариства
з обмеженою відповідальністю "Актив-23",
ОСОБА_3, до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві було подано заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була зареєстрована за реєстраційним
номером 1457778, для проведення державної
реєстрації права власності, форма
власності: приватна, на нежитлову
будівлю, що розташована за адресою: м.
Київ, вул. Клінічна, буд. 23-25.

09.07.2013 державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві за результатами розгляду заяви
від 05.06.2013 за реєстраційним № 1457778 було
встановлено, що подані документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують,
зокрема, акт прийому - передачі
складений стосовно майнових прав
товариства, що не відповідає статуту і
вимогам пункту 50 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 703 від
22.06.2011 та протокол № 2 від 11.04.2013 не дає
можливість чітко встановити дії та їх
наслідки стосовно вибуття учасника зі
складу товариства та розпорядження
його часткою, з огляду на що прийнято
рішення №3801409, яким відмовлено у
державній реєстрації права власності.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Актив-23" не
погоджуючись з рішенням №3801409 від
09.07.2013 та вважаючи його таким, що
підлягає скасуванню звернулось з
відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Частиною першою статті 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" встановлено, що державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 24 зазначеного Закону у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Частинами четвертою та другою
зазначеної статті встановлено, що за
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Таким чином державний реєстратор можу
відмовити в державній реєстрації прав
та їх обтяжень тільки у випадку
наявності обставин виключний перелік
яких визначений частиною першою
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", зокрема, у
випадку якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. При
цьому відмова в державній реєстрації
прав та їх обтяжень з підстав, не
передбачених цим Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
заборонена.

В рішенні № 3801409 від 09.07.2013 зазначено, що
підставою для відмови в державній
реєстрації права власності є та
обставина, що подані документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують, а
саме: акт прийому - передачі складений
стосовно майнових прав товариства, що
не відповідає статуту і вимогам пункту
50 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011 та
протокол № 2 від 11.04.2013 не дає
можливість чітко встановити дії та їх
наслідки стосовно вибуття учасника зі
складу товариства та розпорядження
його часткою.

Відповідно до частин першої, другої та
третьої статті 17 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" текст
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, повинен
бути написаний розбірливо. Прізвище,
ім'я, по батькові фізичних осіб та їх
місце проживання, а також найменування
юридичних осіб та їх місцезнаходження
повинні бути написані повністю. Не
приймаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень документи з
підчищеннями або дописками,
закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями,
заповнені олівцем, а також з
пошкодженнями, які не дають змоги
однозначно тлумачити їх зміст.
Документи, що встановлюють виникнення,
перехід, припинення прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і подаються для
державної реєстрації прав, повинні
відповідати вимогам, встановленим цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Отже, статтею 17 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено вимогу, яким мають
відповідати документи, що подаються
для державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Відповідно до рішення № 3801409 від 09.07.2013
державним реєстратором було
встановлено, що акт прийому - передачі
поданий позивачем у складі документів
для проведення державної реєстрації
права власності, складений стосовно
майнових прав товариства, що не
відповідає статуту і вимогам пункту 50
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011.

З аналізу змісту статуту позивача,
копія якого наявна в матеріалах справи,
судом не було встановлено
невідповідність акту прийому -
передачі від 28.02.2013 його положенням.

Пунктом 50 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011
встановлено, що для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з внесенням до
статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи
нерухомого майна заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27 - 29
і 31 цього Порядку, подає органові
державної реєстрації прав акт
приймання-передачі об'єкта нерухомого
майна або інший документ, що
підтверджує факт передачі такого майна
до статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи. У
разі коли внесення нерухомого майна до
статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи
здійснюється іншою юридичною особою,
заявник, крім документів, що зазначені
в абзаці першому цього пункту, подає
органові державної реєстрації прав
рішення про внесення нерухомого майна
до статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи,
прийняте уповноваженим органом
управління такої юридичної особи. У
разі коли до статутного (складеного)
капіталу (статутного фонду) юридичної
особи вноситься об'єкт нерухомого
майна, що належить на праві спільної
власності, заявник, крім документів, що
зазначені в абзаці першому цього
пункту, подає органові державної
реєстрації прав письмову згоду усіх
співвласників щодо внесення одним із
співвласників об'єкта нерухомого майна
до статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи.

Таким чином положеннями зазначеного
пункту встановлено вимогу щодо подання
органові державної реєстрації прав,
крім інших документів, акту
приймання-передачі об'єкта нерухомого
майна та рішення про внесення
нерухомого майна до статутного
(складеного) капіталу (статутного
фонду) юридичної особи, прийнятого
уповноваженим органом управління
такої юридичної особи для проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з внесенням до
статутного (складеного) капіталу
(статутного фонду) юридичної особи
нерухомого майна іншою юридичною
особою. При цьому зазначеним пунктом не
встановлюються вимоги щодо
відповідного акту приймання-передачі
об'єкта нерухомого майна.

Як вбачається з картки прийому заяви №
2884693 від 05.06.2013 та протоколу загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техкард -
Сервіс" № 45 від 12.02.2013, позивачем у
складі документів поданих для
проведення державної реєстрації права
власності на нежитлову будівлю, що
розташована за адресою: м. Київ, вул.
Клінічна, буд. 23-25 разом з актом
приймання-передачі об'єкта нерухомого
майна було подано рішення про внесення
нерухомого майна до його статутного
капіталу (статутного фонду) прийняте
уповноваженим органом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техкард -
Сервіс", а саме, зазначений протокол, а
також документ на підтвердження
набуття зазначеним товариством права
власності на зазначену нежитлову
будівлю, а саме, договір купівлі -
продажу нежитлової будівлю від 04.11.2009
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4

З огляду на зазначене, посилання
відповідача в рішенні № 3801409 від
09.07.2013 на той факт, що акт прийому -
передачі поданий позивачем у складі
документів для проведення державної
реєстрації права власності, складений
стосовно майнових прав товариства, що
не відповідає статуту і вимогам пункту
50 Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 703 від 22.06.2011 є
безпідставними.

Іншою обставиною, яка стала підставою
для відмови позивачу в реєстрації
права власності відповідно до рішення
№ 3801409 від 09.07.2013 є факт того, що
протокол № 2 від 11.04.2013 не дає
можливість чітко встановити дії та їх
наслідки стосовно вибуття учасника зі
складу товариства та розпорядження
його часткою.

З аналізу змісту зазначеного протоколу
вбачається, що його положеннями чітко
встановлено факт виключення зі складу
учасників позивача ТОВ
«ТЕХКАРД-СЕРВІС» та включення до
складу його учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_1
з розподілом між ними часток в
статутному капіталі наступним чином:
ОСОБА_1 належить 50%, що у грошовому
вираженні становить 85 416,66 грн., та
ОСОБА_2 належить 50%, що у грошовому
вираженні становить 85 416,66 грн.

З огляду на зазначене суд вважаю, що з
протоколу № 2 від 11.04.2013 чітко вбачають
дії та їх наслідки стосовно вибуття
учасників зі складу позивача,
включення нових учасників до його
складу та розпорядження частками в
статутному капіталі позивача, а
твердження відповідача про те, що
протокол № 2 від 11.04.2013 не дає
можливість чітко встановити дії та їх
наслідки стосовно вибуття учасника зі
складу товариства та розпорядження
його часткою не відповідають
дійсності.

Інших обставин, які б свідчили про те,
що подані позивачем документи не
відповідають вимогам та не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують та
були б підставою для відмови позивачу в
реєстрації права власності форма
власності: приватна, на нежитлову
будівлю, що розташована за адресою: м.
Київ, вул. Клінічна, буд. 23-25, в
рішенні № 3801409 від 09.07.2013 наведено не
було.

Відповідач в судове засідання не
з'явився та заперечень на
адміністративний позов суду не надав.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
як було встановлено судом, наведені в
рішенні № 3801409 від 09.07.2013 посилання
відповідача на те, що подані позивачем
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують є
необґрунтованими та спростовуються
документами наявними в матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
наявність підстав для скасування
зазначеного рішення.

Відповідно до статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановлено цим кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Оскільки позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача здійснити
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно, що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Клінічна, буд. 23-25, яке було
внесено до статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Актив-23" спрямована
на майбутній захист прав, свобод та
інтересів позивача, які на час
розгляду справи судом не були порушені,
то суд дійшов висновку про
безпідставність заявленої позовної
вимоги.

Відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративну
справу не інакше, як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що рішення № 3801409
від 09.07.2013 було прийнято відповідачем з
порушенням вимог чинного
законодавства та підлягає скасуванню
суд дійшов висновку про необхідність
зобов'язання відповідача повторно
розглянути заяву позивача про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була зареєстрована 05.06.2013 за
реєстраційним номером 1457778, для
проведення державної реєстрації права
власності, форма власності: приватна,
на нежитлову будівлю, що розташована
за адресою: м. Київ, вул. Клінічна, буд.
23-25.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов -
задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві №3801409 від 09.07.2013.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві повторно розглянути заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Актив-23" про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, яка
була зареєстрована 05.06.2013 за
реєстраційним номером 1457778, для
проведення державної реєстрації права
власності, форма власності: приватна,
на нежитлову будівлю, що розташована
за адресою: м. Київ, вул. Клінічна, буд.
23-25

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Присудити з Державного бюджету
України за рахунок бюджетних
асигнувань за зобов'язаннями
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Актив-23" понесені ним
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 34,41 грн. (тридцять чотири грн. 41
коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Огурцов