Справа № 2а-4041/11
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2011 р.

Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо
С.І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВСУ у
Івано-Франківській області, інспектора
ІДПС Калузького взводу ДПС ОСОБА_2 про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення,
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із
адміністративним позовом до
відповідачів про скасування постанови
в справі про адміністративне
правопорушення серії АТ №239532 від 18
квітня 2011 року. В обґрунтування своїх
вимог покликається на те, що правил
дорожнього руху не порушував та не
вчиняв адміністративне правопорушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Так,
автомобіль під його керуванням рухався
в м.Калуш, Івано-Франківської області
зі швидкістю приблизно 55-57 км./год.
згідно приладу для вимірювання
швидкості руху на його транспортному
засобі позаду двох автомобілів на
досить нерівній ділянці дороги.
Зазначає, що був зупинений інспектором,
який при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
допустив ряд порушень. Зокрема, на
момент заповнення протоколу в ньому
вже раніше були зафіксовані час та
незрозумілий номерний знак, а тому
підтвердити факт, того, що швидкість
заміряна приладом «Радіс»2215 належить
його транспортному засобу є
неможливим; написати пояснення в
повному обсязі йому не надали
можливості; постанова була складена у
його відсутності. Крім цього,
стверджує, що інспектор на його вимогу
не надавав належним чином завірених
документів на підтвердження
своєчасного проходження перевірки та
державної метрологічної атестації
вимірювального приладу «Радіс»; час,
зазначений у постанові відрізняється
від часу, зазначеного у протоколі, з
чого вбачається, що постанова була
складена на 3 хвилини раніше ніж
протокол, протокол та постанова
складалися без залучення свідків, хоча
на цей момент в його транспортному
засобі перебував пасажир. Вважає
винесену інспектором ДАІ постанову
протиправною, просить суд її скасувати,
а також скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У судовому засіданні позивач підтримав
позов з вказаних в ньому мотивів.

Відповідач та представник відповідача
у судове засідання не прибули, хоча
належним чином були повідомлені про
дату та час розгляду справи, причини
неявки не повідомили. За таких
обставин, керуючись ст. 128 КАС України,
суд розглядає справу у їх відсутності
на підставі наявних у ній доказів.

Свідок ОСОБА_3 надала показання, в яких
детально підтвердила пояснення
позивача.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, наявні у
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
18.04.2011 року інспектором ІДПС Калузького
взводу ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1
складено протокол за порушення п.12.4
ОСОБА_4 дорожнього руху. На підставі
протоколу винесено постанову в справі
про адміністративне правопорушення
серії АТ №239532 за ст. 122 ч.1 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 300 грн. Згідно даної постанови,
ОСОБА_1 18.04.2011 року о 13.02 год. у м. Калуш
по вул. Львівській, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, рухався із
швидкістю 87км./год., чим порушив п.12.4.
(а.с.7,8).

Постановою від 29 червня 2011 року
відкрито виконавче провадження.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Як вбачається з пояснень позивача, які
підтвердженні показами свідка та
відповідачем у встановленому порядку
не спростовані, позивач порушень п. 12.4
ОСОБА_4 дорожнього руху не допускав та
здійснював рух зі швидкістю 55-57 км./год.
Пояснення позивача підтверджуються
протоколом, в якому ним описана вказана
обставина. При цьому, окрім протоколу,
інспектором не наведено та не
досліджено інших доказів на
підтвердження факту порушення
позивачем ПДР України, наявність лише
протоколу не є самодостатньою
підставою для встановлення факту
вчинення позивачем адміністративного
проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Тому суд вважає, що при винесенні
оскаржуваної постанови по справі про
адміністративне правопорушення вище
наведених вимог чинного законодавства
інспектор ДАІ не вчинив, її наявність
не доводить факт порушення позивачем
ОСОБА_4 дорожнього руху України, що
тягнене за собою відсутність об’єкту у
складі адміністративного
правопорушення, тобто тих охоронюваних
правовими нормами суспільних відносин
та соціальних благ, на які постягається
суб’єкт адміністративного
правопорушення, отже в діях ОСОБА_1 не
вбачається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права та свободи громадян,
на встановлений порядок управління і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність,
тобто в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

З оглянутих матеріалів справи
вбачається, що відповідач та
представник відповідача не надали суду
належні докази стосовно правомірності
оскаржуваної постанови.

Тому, з врахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що слід визнати протиправною та
скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн.

У зв»язку з визнанням протиправною та
скасуванням постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
підлягає скасуванню постанова від
29.06.2011 року про відкриття виконавчого
провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС
України, ст. ст. 9, 33, 14-1, 122, 247, 251, 254, 268, 287,
293 КУпАП суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспектора ІДПС Калузького
взводу ДПС ОСОБА_2 від 18 квітня 2011 року
серії АТ № 239532 у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 грн.

Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 закрити у зв’язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 29 червня
2011 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Леньо С. І.