Справа № 817/3942/13-а
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3942/13-а

10 грудня 2013 року 15год. 58хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Сліпенко В.А.

відповідача: представник Подоляк О.А,
Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління агропромислового
розвитку Здолбунівської районної
державної адміністрації

до Державної фінансової інспекції у
Рівненській області про
визнання дій протиправними , -ВСТАНОВИВ
:

Позивач - Управління агропромислового
розвитку Здолбунівської районної
державної адміністрації звернувся до
суду з позовом до Рівненської
міжрайонної державної фінансової
інспекції про визнання протиправними
дій фінансових інспекторів в частині
формулювання висновків щодо допущення
порушень районною комісією на чолі з
головою Дроздом Р.В, та секретарем
комісії Дмитруком Л.П., викладених в
акті ревізії від 26.07.2013 року №270-16/9.

До початку розгляду справи по суті
керуючись ст.52 КАС України, судом було
замінено первинного відповідача -
Рівненську міжрайонну державну
фінансову інспекцію на належного -
Державну фінансову інспекцію у
Рівненській області, оскільки
первинний відповідач не є окремою
юридичною особою, а є лише структурним
підрозділом належного відповідача.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що комісією для
оперативного вирішення питань,
пов'язаних із використанням коштів
державного бюджету на фінансову
підтримку розвитку виноградарства,
садівництва і хмелярства, створеною
відповідно до наказу управління
агропромислового розвитку
Здолбунівської районної державної
адміністрації №9 від 30.10.2012 року, при
придбанні механізмів та техніки для
проведення технологічних операцій у
хмелярстві (вищевказане було предметом
перевірки) не порушено Порядку
справляння збору та використання
коштів на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства, а також
Порядку складання фінансової і
бюджетної звітності розпорядниками та
одержувачами бюджетних коштів. Відтак,
вказує на неправомірність формування
посадовими особами відповідача
висновків, викладених в акті ревізії
від 26.07.2013 року №270-16/9, про допущення
позивачем порушень фінансового та
бюджетного законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та надав пояснення
аналогічні, викладеним у позовній
заяві.

Представники відповідача надали суду
письмові заперечення, в яких позовні
вимоги не визнали та вказали, що
державні фінансові інспектори при
проведенні ревізії
фінансово-господарської діяльності
позивача діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, суд вважає, що у
задоволенні позову належить відмовити
повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рівненською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією відповідно до п. 6.4.5.1 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області на II квартал 2013
року, підставою для включення до якого
є звернення УСБУ в Рівненській області
від 12.02.2013 № 13/273-вих., проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
управління агропромислового розвитку
Здолбунівської районної державної
адміністрації за період з 01.01.2011 по
30.04.2013 та окремих питань за період з
01.01.2008 по 31.12.2009.

За наслідками проведення вказаної
ревізії складений акт №270-16/9 від 26.07.2013
року, яким встановлені порушення
чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» дії або бездіяльність
службових осіб державної фінансової
інспекції можуть бути оскаржені в
судовому або адміністративному
порядку.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550, акт ревізії - це
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати.

Пункт 35 цього Порядку передбачає, що
складення за результатами ревізії акта
ревізії та викладення у ньому
висновків про наявність або
відсутність порушень законодавства, є
обов'язковими діями посадової особи
фінансової інспекції. Акт ревізії
складається зі вступної та
констатуючої частин.

У констатуючій частині наводиться
інформація про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із
зазначенням того, за який період, яким
способом (вибірковим, суцільним) та за
якими документами перевірено ці
питання, а також висновок про наявність
або відсутність порушень
законодавства.

Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Із викладеного вбачається, що за
наслідками проведення перевірки,
посадові особи відповідача, які її
проводили, були зобов'язані скласти акт
ревізії та викласти у ньому її
результати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з нормами п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Згідно з ст. 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися особа, яка вважає, що
порушено її права, свободи чи інтереси
у сфері публічно-правових відносин.

Отже, до адміністративних судів можуть
бути оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

З наведених норм права слідує, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, діями
або бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Разом з тим, ці рішення дії
або бездіяльність повинні бути такими,
які породжують, змінюють або
припиняють права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин.

Зі змісту позову вбачається, що позивач
фактично оскаржує дії посадових осіб
відповідача щодо складання акту
ревізії та формування (викладення) у
ньому висновків, які він вважає
недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що обставини,
якими позивач обґрунтовує свою незгоду
з висновками акту ревізії, можуть бути
лише обґрунтуванням для оспорювання
рішення, дій суб'єкта владних
повноважень, які безпосередньо
створюють для позивача юридичні
наслідки.

В свою чергу, акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
управління агропромислового розвитку
Здолбунівської районної державної
адміністрації від 29.08.2013 року №270/13/1382 є
лише матеріальною формою фіксації
результатів перевірки, відображення
висновків, які зроблено перевіряючими
особами під час перевірки, та
безпосередньо не створює, не змінює та
не припиняє юридичних прав та
обов'язків позивача, тобто не породжує
правових наслідків.

При цьому, акт є лише підставою для
розгляду питання про прийняття вимоги
щодо усунення виявлених порушень
законодавства, яке тягне за собою певні
негативні наслідки для особи, відносно
якої такий акт складений.

Під час судового розгляду судом
встановлено, що на підставі акта
ревізії від 26.07.2013 року №270-16/9
відповідачем була сформована та
направлена позивачу вимога про
усунення виявлених ревізією порушень
від 29.08.2013 року №270/13/1382, яка, в свою
чергу, має зобов'язальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог.

Із врахуванням вищевикладених
обставин, суд вважає, що діями
посадових осіб відповідача в частині
формування висновків в акті ревізії
від 26.07.2013 року №270-16/9 щодо допущення
позивачем порушень фінансового та
бюджетного законодавства, не порушено
прав останнього в сфері
публічно-правових відносин.

Відтак, у задоволенні позову
управління агропромислового розвитку
Здолбунівської районної державної
адміністрації належить відмовити
повністю.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
судові витрати позивачу не
присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.