Справа № 826/18248/13-а
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Луцишин Ю.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного
товариства "Креді Агріколь Банк"до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
України в місті Києві, державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Махової
Діани Анатоліївнипровизнання дій
протиправними, визнання протиправними
та скасування постанов про закінчення
виконавчого провадження ВП № 35260796 від
21.10.2013 та про звільнення майна з-під
арешту ВП № 35260796 від 21.10.2013 та
зобов'язання вчинити дії
представника позивача - Перевертуна
представника відповідача 1 - Махової
Д.А. (довіреність № 19/2.3/1213 від 04.01.2013),
представника відповідача 2 - Махової
Д.А. (службове посвідчення оглянуто у
судовому засіданні).
У судовому засіданні 12.12.2013, на підставі
частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство "Креді
Агріколь Банк" звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
України в місті Києві, державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві Махової
Діани Анатоліївни про визнання дій
протиправними, визнання протиправними
та скасування постанов про закінчення
виконавчого провадження ВП № 35260796 від
21.10.2013 та про звільнення майна з-під
арешту ВП № 35260796 від 21.10.2013 та
зобов'язання вчинити дії.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20.11.2013 позовну
заяву було залишено без руху та надано
позивачу строк для усунення недоліків
позовної заяви. У встановлений судом
строк Публічне акціонерне товариство
"Креді Агріколь Банк" усунуло недоліки
позовної заяви та виклало позовні
вимоги в наступній редакції:
"1.Скасувати постанову ВПВР УДВС ТУЮ у м.
Києві від 21.10.2013р. про закінчення
виконавчого провадження, ВП№35260796,
винесену державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д А.;
2.Скасувати постанову ВПВР УДВС ГУІО у
м. Києві від 21.10.2013р. про звільнення
майна з-під арешту, ВП№35260796, винесену
державним виконавцем ВПВР УДВСГУЮ у м.
Києві Маховою Д. А. 3. Зобов'язати ВПВР
УДВС ГУЮ у м. Києві та державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві
Махову Д. А. вчинити дії щодо належного
виконання виконавчого напису
нотаріуса від 01.11.12р., вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4;
4. Стягнути з ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві на
користь ПАТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК»
судові витрати за рахунок Державного
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
станом на 21.10.2013 були відсутні підстави
для закінчення виконавчого
провадження, звільнення майна з-під
арешту та винесення відповідних
постанов з огляду на те, що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 17.10.2013 було відкрито
касаційне провадження та зупинене
виконання рішення Шевченківського
районного суду від 22.07.2013 та ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2013 до
закінчення касаційного провадження у
справі.
Представник позивача у судовому
засіданні 12.12.2013 підтримав позовні
вимоги та просив суд задовольнити
Представник відповідача1 та відповідач
2 проти позовних вимог заперечила, у
судовому засіданні 12.12.2013 надала суду
копію матеріалів виконавчого
провадження № 35260796 та просила суд
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі. Свої заперечення на
адміністративний позов відповідачі
обґрунтовують тим, що рішенням
Шевченківського районного суду від
22.07.2013, яке залишено в силі ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2013,
виконавчий документ з примусового
виконання якого було відкрито
виконавче провадження № 35260796 було
визнано таким, що не підлягає
виконанню, у той час, як ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 17.10.2013, як станом на 21.10.2013, так
і на даний отримана не була.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, та відповідача суд, -
21.11.2012 державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Маховою Діаною Анатоліївною
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 35260796,
якою відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
приватним нотаріусом КМНО про:
"Звернути стягнення на нерухоме майно
квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві
власності ОСОБА_6 в рахунок погашення
боргу в сумі 3014360,82 грн.".
04.02.2013 державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Маховою Діаною Анатоліївною
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_6 та заборону
відчужувати, переоформляти на інших
осіб в будь - який спосіб.
Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києві від 22.07.2013 у справі
№ 761/591/13-а за позовною заявою ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Публічного акціонерного
товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", третя
особа: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_4, про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, визнано таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис,
вчинений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі під номером 15971 від 01.11.2012.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 24.09.2013 рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 22.07.2013
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 17.10.2013 було
відкрито касаційне провадження в
справі за позовною заявою ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до Публічного акціонерного
товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", третя
особа: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_4, про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню та зупинено виконання
рішення Шевченківського районного
суду від 22.07.2013 та ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 24.09.2013 до закінчення
касаційного провадження у справі.

21.10.2013 державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Маховою Діаною Анатоліївною
винесено постанови ВП № 35260796 про
звільнення майна боржника з-під арешту,
якою звільнено з-під арешту майно, на
яке накладено арешт 04.02.2013 відповідно
до постанови про арешт боржника та
оголошення заборони на його відчуження
№ 35260796, а саме, квартиру АДРЕСА_1, що
належить боржнику ОСОБА_6 та про
закінчення виконавчого провадження,
якою закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису № 15971 виданого 01.11.2012 приватним
нотаріусом КМНО про: "Звернути
стягнення на нерухоме майно квартиру
АДРЕСА_1 що належить на праві власності
ОСОБА_6 в рахунок погашення боргу в сумі
3014360,82 грн.".

Публічне акціонерне товариство "Креді
Агріколь Банк" вважаючи, що станом на
21.10.2013 були відсутні підстави для
закінчення виконавчого провадження,
звільнення майна з-під арешту та
винесення відповідних постанов
звернулось з відповідним позовом до
суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Частинами першою та другою статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Отже, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження" неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 4 частини першої статті 49
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
скасування рішення суду або іншого
органу (посадової особи), на підставі
якого виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню.

Частиною третьою зазначеної статті
встановлено, що про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами першою та другою
статті 50 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків не стягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Таким чином, у разі визнання судом
виконавчого документа таким, що не
підлягає виконанню виконавче
провадження підлягає закінченню про що
державним виконавцем виноситься
постанова. При цьому у разі закінчення
виконавчого провадження арешт,
накладений на майно боржника
знімається.

Як вбачається в матеріалів виконавчого
провадження № 35260796 державному
виконавцю 15.10.2013 було подано належним
чином засвідчену копію рішення
Шевченківського районного суду міста
Києві від 22.07.2013 у справі № 761/591/13-а,
яким визнано таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрований в реєстрі під
номером 15971 від 01.11.2012 та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від
24.09.2013, якою зазначене рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва залишено без змін.

Частиною першою статті 223 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Таким чином державним виокнавцем було
отримано рішення суду, яке набрало
законної сили та яким було визнано
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, вчинений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі під номером
15971 від 01.11.2012 з примусового виконання
якого було відкрито виконавче
провадження № 35260796.

З аналіз копії матеріалів виконавчого
провадження № 35260796 вбачається, що
ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 17.10.2013, якою
зупинено виконання рішення
Шевченківського районного суду від
22.07.2013 та ухвали Апеляційного суду м.
Києва від 24.09.2013 до закінчення
касаційного провадження у справі
державним виконавцем отримана не була.

Позивачем доказів на підтвердження
факту отримання відповідачем ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 17.10.2013 суду надано не було, як
і не було зазначено про наявність
відповідного факту.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

З огляну на зазначене у суду відсутні
підстави вважати, що державний
виконавець станом на 21.10.2013 та до
звернення позивача з даним позовом до
суду був обізнаний про факт винесення
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ ухвали від 17.10.2013, якою зупинено
виконання рішення Шевченківського
районного суду від 22.07.2013 та ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2013 до
закінчення касаційного провадження у
справі та був ознайомлений з її
змістом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
державним виконавцем було отримано
рішення суду, яке набрало законної сили
та яким було визнано таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис,
вчинений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований в
реєстрі під номером 15971 від 01.11.2012 з
примусового виконання якого було
відкрито виконавче провадження №
35260796, а також те, що у суду відсутні
підстави вважати, що відповідач був
обізнаний про факт прийняття Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ ухвали від 17.10.2013, якою зупинено
виконання зазначеного рішення, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для скасування постанов про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 35260796 від 21.10.2013 та про звільнення
майна з-під арешту ВП № 35260796 від 21.10.2013.

Відповідно до статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановлено цим кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Оскільки позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача вчинити дії
щодо належного виконання виконавчого
напису нотаріуса від 01.11.2012 вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
спрямована на майбутній захист прав,
свобод та інтересів позивача, які на
час розгляду справи судом не були
порушені, то суд дійшов висновку про
безпідставність заявленої позовної
вимоги.

Згідно з частинами першою та другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
19.12.2013