Справа № 823/3231/13-а
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2013-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року
справа № 823/3231/13-а

м. Черкаси

15 год. 34 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання
Хіврич В.В., Будченко А.Ю.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника третьої особи -
Полішкевич М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Смілянської районної
державної адміністрації, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Злагода», про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський
окружний адміністративний суд з
вищезазначеним адміністративним
позовом, в якому просить визнати
протиправним та скасувати
розпорядження голови Смілянської
районної державної адміністрації
Черкаської області №87 від 07.02.2006 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при
винесенні вказаного розпорядження
відповідачем було порушено процедуру
його прийняття, зокрема позивача не
було повідомлено про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі. Крім того,
позивач посилається на те, що
оскаржуване розпорядження підлягає
скасуванню, оскільки адміністрація не
мала повноважень розпоряджатись
земельною ділянкою, яка перебувала на
підставі державного акта у приватній
власності спадкодавця позивача.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з
вищезазначених підстав.

Представник відповідача позов у
судовому засіданні 18.11.2013 не визнав,
однак обґрунтованих заперечень або
пояснень суду не надав, в подальшому
відповідач подав заяву про розгляд
справи за відсутності його
представника.

Представник третьої особи вважає, що
позовні вимоги не підлягають до
задоволення, подав до суду заперечення
на позов, у яких зазначив, що
оскаржуване розпорядження ніяким
чином не порушує права позивача,
оскільки законодавством передбачено,
що у разі отримання позивачем
державного акту на право власності на
земельну ділянку, мають бути внесені
зміни до договору оренди, який укладено
на підставі оскаржуваного
розпорядження, однак позивач не
звертався у відповідні органи для
належного оформлення права власності
на відповідну земельну ділянку. Крім
того послався на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23.10.2007 яким відповідну
земельну ділянку визнано відумерлою
спадщиною, а тому на думку представника
третьої особи, позивач взагалі не має
відношення до оскаржуваного
розпорядження.

Заслухавши пояснення представників
осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 23.09.2010 за
позивачем в порядку спадкування за
законом та заповітом після смерті
батька та матері визнано право
власності, зокрема на земельну частку
(пай) розміром 3,62 умовно-кадастрових га
в колективній власності за землю КСП
«Україна» с. Ротмістрівка,
Смілянського району, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) ЧР №0298124 від 19 травня 1997
року на ім'я ОСОБА_5

03.10.2013 позивач, як спадкоємець
власника на право на земельну частку
колективного сільськогосподарського
підприємства КСП «Україна» звернувся
до голови Смілянської районної
державної адміністрації за
відповідною довідкою, з метою
виділення в натурі земельної ділянки
на підставі зазначеного вище
сертифікату.

Листом Смілянської районної державної
адміністрації Черкаської області від
08.10.2013 позивача повідомлено, що
земельна ділянка за сертифікатом на
право на земельну частку (пай) серії ЧР
№0298124 від 19 травня 1997 року має статус
нерозподіленої (не витребуваної) і на
виконання розпорядження голови
Смілянської районної державної
адміністрації Черкаської області від
17.02.2006 №87 «Про надання земель в оренду»
передана ТОВ «Злагода».

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи те, що позивач дізнався про
оскаржуване розпорядження 08.10.2013, суд
приходить до висновку, що строки
звернення до суду позивачем не
порушені.

Розпорядженням Смілянської районної
державної адміністрації Черкаської
області від 17 лютого 2006 року №87 "Про
надання земель в оренду» товариству з
обмеженою відповідальністю «Злагода»
надані в короткострокову оренду
земельні ділянки, строком на 3 роки,
загальною площею 99,44 га, в тому числі 99,44
га ріллі (земель
сільськогосподарського призначення),
із них 76,54 га землі не витребуваних
громадянами паїв, та 22,9 га шляхів між
паями, які використовуються як рілля в
адміністративних межах
Ротмістрівської сільської ради за
умови передбачених в договорі оренди
відповідних змін в разі можливих
звернень громадян - власників
земельних часток.

На підставі вказаного Розпорядження
між Смілянською районною державною
адміністрацією (орендодавець) та ТОВ
«Злагода» (орендар) укладено договір
оренди землі від 10 березня 2006 року,
згідно якого орендодавець надає, а
орендар приймає в короткострокове
платне користування земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
без зміни цільового призначення, які
знаходяться в адміністративних межах
Ротмістрівської сільської ради
Смілянського району Черкаської
області загальною площею 99,44 га, у тому
числі 76,54 га ріллі земель під не
витребуваними та неоформленими паями і
22,9 га проектних польових шляхів, які на
даний час використовуються як рілля.

Відповідно до статті 14 Конституції
України право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.

Пунктом 2 ст. 21 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" та п.
"а" ст. 17 Земельного кодексу України,
передбачено, що місцеві державні
адміністрації уповноважені
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

В силу п. 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, у редакції
станом на час винесення оскаржуваного
розпорядження, до розмежування земель
державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, на яких розташовані
державні, в тому числі казенні,
підприємства, господарські товариства,
у статутних фондах яких державі
належать частки (акції, паї), здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

У відповідності до ч, 2 ч. 3 ст. 122 ЗК
України (в редакції станом на 01.01.2006),
районні, обласні ради надають земельні
ділянки у постійне користування
юридичним особам із відповідних
земель спільної власності
територіальних громад для всіх потреб.
Районні державні адміністрації на їх
території надають земельні ділянки із
земель державної власності у постійне
користування юридичним особам у межах
сіл селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: а) сільськогосподарського
використання; б) ведення лісового і
водного господарства, крім випадків,
передбачених частиною сьомою цієї
статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо).

Згідно положень ч. 1 , ч. 2 ст. 124 ЗК
України, в редакції станом на час
прийняття оскаржуваного
розпорядження, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки. Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем.

В силу ст. 13 Закону України від 05.06.2003
року «Про порядок виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
нерозподілені (не витребувані)
земельні ділянки за рішенням
відповідної сільської, селищної,
міської ради чи районної державної
адміністрації можуть передаватися в
оренду для використання за цільовим
призначенням на строк до моменту
отримання їх власниками державних
актів на право власності на земельну
ділянку, про що зазначається у договорі
оренди земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Із Порядку організації робіт та
методики розподілу земельних ділянок
між власниками земельних часток (паїв),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 лютого 2004 року
№ 122 вбачається, що земельна частка
(пай) залишається не витребуваною, коли
особа, якій належить зазначене право,
не реалізує його. Виходячи з цього, не
витребувана земельна ділянка - це
ділянка, щодо якої її власник або
користувач не реалізує належні йому
права, тобто не оформлює право
власності на неї шляхом виділення в
натурі (на місцевості) належної йому
земельної частки (паю) і отримання
державного акта на право приватної
власності на землю.

Отже, не можуть передаватись в оренду
фізичним або юридичним особам земельні
частки (паї) громадян право власності
на які підтверджено державними актами
на право власності на земельну ділянку,
оскільки земельні частки (паї) в цьому
випадку не вважаються не
витребуваними.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, в
редакції станом на час прийняття
оскаржуваного розпорядження, надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 23 жовтня 2007
року визнано земельну ділянку площею
3,17 гектарів згідно державного акту на
землю (пай) серії ЧР №13-17-379 на ім'я
ОСОБА_5 відумерлим майном та передано
її Ростмістрівській сільській раді
Смілянського району Черкаської
області.

Представник третьої особи посилається
на те, що відповідач на підставі
вищезазначеного рішення має право на
власний розсуд розпоряджатись
вищезазначеною земельною ділянкою.

Вищезазначене рішення суду набрало
законної сили 03.11.2007, отже до 03.11.2007
вказана земельна ділянка, належала
ОСОБА_5 на праві приватної власності,
згідно державного акту на землю (пай)
серії ЧР №13-17-379, а тому судом не
приймається до уваги дане посилання
представника третьої особи, оскільки
станом на час винесення оскаржуваного
розпорядження про надання земель в
оренду - 17 лютого 2006 року, частина
переданої в оренду землі належала
ОСОБА_5 на підставі державного акта, а
тому Смілянська районна державна
адміністрація при винесені
оскаржуваного розпорядження
розпорядилась земельною ділянкою, яка
перебувала у приватній власності, що не
узгоджується з повноваженнями
районної адміністрації, визначеними
законодавством України.

Відповідно до п. 10 Закону України від
05.06.2003 року «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» в редакції станом на час
прийняття розпорядження, для
забезпечення гласності щодо виділення
власникам земельних часток (паїв)
земельних ділянок у натурі (на
місцевості) сільська, селищна, міська
рада та районна державна
адміністрація в межах своїх
повноважень зобов'язані: - забезпечити
розміщення в загальнодоступних
місцях населених пунктів, у яких
проживають власники земельних часток
(паїв), оголошення про проведення
зборів власників земельних часток
(паїв) з питання розподілу земельних
ділянок за два тижні до їх проведення. В
оголошенні має міститися інформація
про дату, місце і час проведення зборів
власників земельних часток (паїв) та їх
місце роботи, прізвище, номер
службового телефону посадової особи, в
якої можна отримати інформацію щодо
проведення розподілу земельних
ділянок між власниками земельних
часток (паїв); - оприлюднити список осіб,
які мають право на отримання земельної
частки (паю) в натурі (на місцевості),
шляхом розміщення його в
загальнодоступних місцях за 10 днів до
початку проведення розподілу
земельних ділянок.

Однак відповідач не надав суду доказів
про забезпечення гласності щодо
виділення власникам земельних часток
(паїв) земельних ділянок у натурі (на
місцевості) та про повідомлення
позивача про результати проведеного
розподілу земельних ділянок, що
призвело до порушення процедури
виділення в натурі земель, яка передує
процедурі прийняття оскаржуваного
розпорядження.

Представник третьої особи посилається
на те, що оскаржуване розпорядження
ніяким чином не стосується інтересів
позивача, оскільки рішенням
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 23 жовтня 2007 року
визнано земельну ділянку площею 3,17
гектарів згідно державного акту на
землю (пай) серії ЧР №13-17-379 на ім'я
ОСОБА_5 відумерлим майном та передано
її Ростмістрівській сільській раді
Смілянського району Черкаської
області.

Вказане вище посилання представника
третьої особи не приймається судом до
уваги, оскільки рішенням Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23.09.2010 за позивачем в
порядку спадкування за законом та
заповітом після смерті батька та
матері визнано право власності,
зокрема на земельну частку (пай)
розміром 3,62 умовно-кадастрових га в
колективній власності за землю КСП
«Україна» с. Ротмістрівка,
Смілянського району, згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) ЧР №0298124 від 19 травня 1997
року на ім'я ОСОБА_5, яка відповідно до
листа Смілянської районної державної
адміністрації Черкаської області від
08.10.2013, на виконання оскаржуваного
розпорядження, передана в оренду ТОВ
«Злагода».

Представник третьої особи посилається
на те, що позивач може реалізувати своє
право шляхом оформлення права
власності на земельну ділянку згідно
сертифікату на право на земельну
частку (пай) ЧР №0298124 від 19 травня 1997
року у наслідок чого змінити договір
оренди, в частині відповідної
земельної ділянки.

Так, законодавством гарантована
реалізація права власності особи після
отримання власником державного акту
на право власності на земельну ділянку
шляхом зміни відповідного договору
оренди земельної ділянки, яка була
передана як нерозподілена (не
витребувана) земельна ділянка за
рішенням відповідної сільської,
селищної, міської ради чи районної
державної адміністрації. Однак дані
гарантії законодавства не позбавляють
позивача права на оскарження
відповідного рішення районної
державної адміністрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов
до висновку, що оскаржуване
розпорядження прийнято суб'єктом
владних повноважень з порушенням
повноважень, визначених
законодавством України, зокрема щодо
розпорядження земельною ділянкою, яка
належала ОСОБА_5 на праві приватної
власності, згідно державного акту на
землю (пай) серії ЧР №13-17-379, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
зокрема щодо порушення процедури
виділення в натурі земель, яка передує
процедурі прийняття оскаржуваного
розпорядження, без урахування права
позивача на участь у процедурі
виділення в натурі земель.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

При цьому в силу ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач обґрунтованих заперечень
на позов та пояснень і доказів на
підтвердження правомірності
оскаржуваного розпорядження суду не
надав.

Натомість представник позивача у
судовому засіданні вмотивував
обґрунтованість доводів на
підтвердження позову.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

В силу статті 94 КАС України судовий
збір підлягає стягненню з Державного
бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Смілянської
районної державної адміністрації
Черкаської області №87 від 17 лютого 2006
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 34 грн. 41 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлений 02
грудня 2013 року.