Справа № 808/8280/13-а
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року о 15 год 20 хв.Справа
№ 808/8280/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В. , за участю секретаря
судового засідання Колесникової С.Г.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БРАЙТ И КО»

до Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень-

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

22 жовтня 2013 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БРАЙТ И КО » (далі -
позивач або ТОВ «БРАЙТ И КО») до
Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач або ДПІ у Комунарському
районі ГУ Міндоходів у Запорізькій
області), в якому позивач просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Комунарському районі ГУ Міндоходів у
Запорізькій області від 08.10.2013 № в
сумі 3 155 780,75 грн. та від 08.10.2013 №001012201 в
сумі 112 881,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
господарські операції з придбання
товарів/послуг у постачальників ТОВ
«Полонія», ПП «ТД «АЛЬКОР», ТОВ «Брайт
Біо», ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3,
ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП
ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 фактично здійснені
та підтверджуються оформленими
належним чином документами первинного
та бухгалтерського обліку (договорами,
видатковими накладними, актами
виконаних робіт, розрахунковими,
платіжними та іншими документами), які
були надані під час проведення
перевірки та відображені в акті
перевірки. На думку позивача вчинені
господарські операції ТОВ «БРАЙТ И КО»
з постачальниками не викликають
сумніву в їх реальності та не є такими,
що порушують публічний порядок.
Відображення валових витрат та витрат
в податковому обліку ТОВ «БРАЙТ И КО»
відповідає нормам податкового
законодавства, а суми податку на додану
вартість, за отриманими від
постачальників податковими
накладними, правомірно включені до
складу податкового кредиту. Крім того,
неможливість контролюючих органів
проведення зустрічних звірок суб'єктів
господарювання ТОВ «Полонія» та ПП «ТД
«АЛЬКОР» щодо підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «БРАЙТ И КО» не може бути
підставою для встановлення порушень з
податку на прибуток та податок на
додану вартість ТОВ «БРАЙТ И КО».

Заперечуючи проти позовних вимог з
підстав, викладених в письмових
запереченнях, відповідач зазначив, що
в ході перевірки встановлено придбання
ТОВ «БРАЙТ И КО» нафтопродуктів у ТОВ
«Полонія», однак підтвердити
правомірність формування податкового
кредиту та валових витрат ТОВ «БРАЙТ И
КО» по взаємовідносинам з ТОВ
«Полонія» не є можливим, так як від ДПІ
у Шевченківському районі м. Запоріжжя
отримано акт про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Полонія» ( ) щодо підтвердження господарських
відносин із платником податків ТОВ
«БРАЙТ И КО» () за період з
01.10.2010 по 25.01.2011 у зв'язку з тим, що
станом на 04.09.2013 підприємство має
обліковий стан 14 - «ВИЗНАНО БАНКРУТОМ».
До перевірки не надані паспорти якості
на придбані нафтопродукти, копії
сертифікатів відповідності на них, які
б засвідчували факт отримання
нафтопродуктів від ТОВ «Полонія», а
також, товарно-транспортні накладні та
(або) будь - які інші документи, які б
засвідчували факт перевезення товару
від ТОВ «Полонія». Крім того,
відповідачем зазначено про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «ТД «АЛЬКОР» щодо
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ «БРАЙТ И КО»
за період з 01.05.2011 по 31.12.2011 про що
вказано у акті перевірки ДПІ у
Святошинському районі м.Києва. Разом з
тим, перевіркою встановлено
відсутність товарно-транспортних
накладних, що підтверджують факт
перевезення медичної продукції
(тест-систем) від ПП «ТД «АЛЬКОР», ФОП
ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП
ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, до перевірки не
надано інформацію щодо осіб, які
безпосередньо отримували товар та
сертифікати якості на товар. ФОП ОСОБА_7
в податкових деклараціях платника
єдиного податку-фізичної особи
підприємця декларує суми доходів менші
ніж обсяги реалізації товарів в адресу
ТОВ «БРАЙТИ И КО» згідно видаткових
накладних, наданих до перевірки та
даних бухгалтерського обліку
підприємства. Перевіркою не
встановлено зв'язку понесених ТОВ
«БРАЙТ И КО» витрат при придбанні
послуг у ТОВ «Брайт Біо» з проведення
медичних лабораторних досліджень, з
господарською діяльністю
підприємства. Перевіркою відповідача
не встановлено наявність розумних
економічних або інших причин (ділової
мети) систематичного (протягом місяця)
придбання та продажу товару. Правочини
між ТОВ «БРАЙТ И КО» та
постачальниками товарів/послуг
здійснені без мети реального настання
правових наслідків.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року відкрито провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі та просили суд
задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав,
викладених в письмових запереченнях,
та просив суд відмовити у задоволенні
позову.

На підставі частини третьої статті 160
КАС України в судовому засіданні 28
листопада 2013 року проголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи Серії А00
№200007 Товариство з обмеженою
відповідальністю «БРАЙТ И КО»
зареєстровано 31.12.1992 Виконавчим
комітетом Запорізької міської ради за
адресою: 69050, Запорізька область, м.
Запоріжжя, вул. Східна, буд. 8-А,
ідентифікаційний код 13637377.

Крім того, згідно Свідоцтва №11637310 про
реєстрацію платника податку надодану
вартість, виданого ДПІ у Комунарському
районі м. Запоріжжя, позивач є
платником податку на додану вартість з
18.03.2004.

На підставі направлень від 28.08.2013 №176-179
виданих ДПІ у Комунарському районі ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
згідно п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1, ст. 75, ст. 77
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755 - VI, зі змінами та доповненнями, та
відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, проведена планова
виїзна перевірка ТОВ «БРАЙТ И КО» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012. За результатами перевірки
складено Акт від 24.09.2013 № 446/2201/13637377.

Згідно висновків перевірки
встановлено порушення ТОВ «БРАЙТ И КО»:
1) п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 № 334-ВР, пп. 138.1.1
п. 138.1, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.1 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 2 729 452 грн. в
т.ч. за 2010 рік у сумі 427 963 грн., за 1
квартал 2011 року - 259 568 грн., за 2 квартал
2011 року - 144 867 грн., за 2-3 квартал 2011 року -
174 489 грн., за 2-4 квартал 2011 року - 764 573
грн., за 1 квартал 2012 року - 399 541 грн., за
півріччя 2012 року - 718 419 грн., за 3
квартали 2012 року - 985 857 грн., за 2012 рік -1
277 348 грн.; 2) п. 1.7 ст. 1, пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.7.1
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та пп. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14,
п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200
Податкового Кодексу України, зі
змінами та доповненнями, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість на загальну суму 97 465 грн. в т.ч.
за листопад 2010 рік в сумі 31 923 грн., за
грудень 2010 року в сумі 29 739 грн., за
січень 2011 року в сумі 35 803грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у
Комунарському районі ГУ Міндоходів у
Запорізькій області прийнято
податкові повідомлення-рішення №
від 08.10.2013, яким позивачу визначено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем - 2 729 452 грн., за
штрафними санкціями - 426 328,75 грн. та №
від 08.10.2013, яким позивачу
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем - 97 465 грн. та штрафні санкції у
розмірі 15416,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 11
вересня 2007 року між позивачем
(Покупець) та ТОВ «Полонія» (Продавець)
укладено Договір купівлі-продажу
нафтопродуктів від 11.09.2007 №124 за
умовами якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупцю товар, а
Покупець зобов'язується оплатити та
прийняти нафтопродукти на умовах
передбачених дійсним договором. Крім
того, сторони уклати Додаткові Угоди
від 31.12.2009, від 19.01.2009, від 19.11.2008.

На підтвердження виконання умов
договору ТОВ «Полонія» виписано
позивачу податкові накладні на
поставку паливно-мастильних
матеріалів (бензину та дизпалива) на
загальну суму 584793,80 грн., у т.ч. ПДВ 97465,63
грн., а саме: № 3621 від 01.10.10, № 3642 від
04.10.10, № 3776 від 13.10.10, № 3814 від 15.10.10, № 3871
від 21.10.10, № 3921 від 26.10.10, № 3970 від 01.11.10, №
4063 від 04.11.10, № 4163 від 12.11.10, № 4218 від
19.11.10 р № 4257 від 24.11.10, № 4408 від 03.12.10, №
4421 від 07.12.10, № 4471 від 16.12.10, № 4541 від
24.12.10, № 128 від 25.01.11; видаткові накладні
№ РН-0000075 від 25.01.2011, РН-0003180 від 04.10.2010,
РН-0003293 від 13.10.2010, РН-0003322 від 15.10.2010,
РН-0003424 від 26.10.2010, РН-0003383 від 21.10.2010,
РН-0003476 від 01.11.2010, РН-00003527 від 04.11.2010,
РН-0003609 від 12.11.2010, РН-0003784 від 03.12.2010,
РН-0003808 від 07.12.2010, РН-0003877 від 16.12.2010,
РН-0003931 від 24.12.2010.

Оплата за отриманий товар
здійснювалася у безготівковій формі,
про що свідчать виписки банку, копії
яких наявні в матеріалах справи.

Доставка нафтопродуктів ТОВ «Полонія»
здійснювалась на АЗС у м. Токмак
Запорізької області, вул. Воровського,
42, де провадиться господарська
діяльність ТОВ «БРАЙТ И КО» з оптової
та роздрібної торгівлі паливом. ТОВ
«БРАЙТ И КО» відповідно до умов
Договору від 21.06.2009 орендує стаціонарну
АЗС у ВАТ «Токмацьке АТП 12308»
(Орендодавець), яка знаходиться на
території Орендодавця.

Транспортування товару здійснювалося
за рахунок продавця нафтопродуктів та
його автотранспортом, факт отримання
палива підтверджується видатковими
накладними постачальника, на отримання
товару від ТОВ «Полонія» позивачем
виписані довіреності, про що свідчить
копія журналу реєстрації довіреностей.

24 березня 2011 року між позивачем
(Покупець) та ПП «ТД «АЛЬКОР»
(Продавець) укладено Договір поставки
від 24.03.2011 б/н за умовами якого
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець прийняти
та оплатити певний товар, асортимент,
кількість та ціна якого, зазначені в
видаткових накладних.

На підтвердження виконання умов
договору ПП «ТД «АЛЬКОР» виписало
позивачу видаткові накладні: № РН-0000247
від 05.04.11, № РН-0000396 від 20.04.11, № РН-0000529
від 11.05.11, № РН-0000612 від 19.05.11, № РН-0000817
від 14.06.11, № РН-0000969 від 04.07.11, № РН-0001359
від 25.08.11 р. № РН-0001465 від 07.09.11, № РН-0001649
від 26.09.11, № РН-0001738 від 04.10.11, № РН-0001837
від 13.10.11, № РН-0002108 від 08.11.11, № РН-0002253
від 22.11.11, № РН-0002284 від 24.11.11, № РН-0002522
від 15.12.11.

Оплата за товар здійснювалась в
безготівковій формі, що
підтверджується банківськими
виписками, копії яких є в матеріалах
справи .

Крім того, ТОВ «БРАЙТ И КО» уклало
Договори поставки на придбання виробів
медичного призначення з фізичними
особами -підприємцями.

За договором № 11/10/09 від 10.10.2010 з ФОП
ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, підприємцем
виписані позивачу видаткові накладні
на загальну суму 394 650,00 грн. без ПДВ: №
1/10 від 27.10.2010, 2/10 від 19.11.2010, № 1/12 від
01.12.201, № 3/10 від 03.12.2010, № 2/0 від 27.12.2010, №
2/0 від 27.12.2010, № 1-01 від 05.01.2011.

За договором №20/09/10 від 20.09.2010 з ФОП
ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, підприємцем
виписані позивачу видаткові накладні
на загальну суму 272 560,00 грн. без ПДВ: №
1-10 від 01.10.2010, № 2-10 від 05.10.2010, № 3-10 від
07.10.2010, № 4-10 від 15.10.2010, № 1-12 від 06.12.2010

По договору № 01/09/09 від 01.09.2009 з ФОП
ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_4, останнім на адресу
позивача виписано видаткові накладні
на загальну суму 778 790,00 грн.: № 2-11 від
07.02.2011, № 3-11 від 01.03.2011, № 4-11 від 09.03.2011, №
04-11 від 20.04.2011, № 05-11 від 16.05.2011.

По договору №01/01/10 від 01.01.2010 та
договору №01/01/12 від 01.01.2012 з ФОП ОСОБА_5,
ІПН НОМЕР_5, підприємцем виписано
позивачу видаткові накладні на
загальну суму 2082129,87 грн. без ПДВ, а саме:
№ 1-01 від 10.01.2011, № 2-01 від 17.01.2011, № 3-01 від
20.01.2011, № 1 від 16.03.2012, № 1 від 20.03.2012, № 2
від 20.03.2012, № 2 від 26.03.2012, № 3 від 29.03.2012, №
9 від 30.03.2012, № 7 від 30.03.2012, № 6 від 30.03.2012,
№ 5 від 30.03.2012, № 4 від 30.03.2012, № 10 від
30.03.2012, № 3 від 02.04.2012, № 8 від 05.04.2012, № 11
від 05.04.2012, № п-004 від 10.04.2012, № 12 від
12.04.2012, № п-0005 від 20.04.2012, № 15 від 23.04.2012, №
16 від 24.04.2012, № п-006 від 03.05.2012, № 17 від
03.05.2012, № 18 від 08.05.2012, № 19 від 18.05.2012, № 20
від 18.05.2012, № 21 від 18.05.2012, № 22 від 18.05.2012,
№ 23 від 23.05.2012, № п-007 від 30.05.2012, № п-009
від 01.06.2012, № 24 від 07.06.2012, № 25 від 08.06.2012,
№ п-008 від 11.06.2012, № 27 від 11.06.2012, № 28 від
25.06.2012, № 29 від 02.07.2012, № 30 від 02.07.2012, № 31
від 06.07.2012, № п-009 від 09.07.2012, № п-010 від
11.07.2012, № 32 від 12.07.2012, № 1 від 12.07.2012, № 33
від 17.07.2012, № 2 від 23.07.2012, № 34 від 24.07.2012,
№ 35 від 07.08.2012, № 36 від 14.08.2012, № 37 від
15.08.2012, № п-011 від 27.08.2012, № 3 від 28.08.2012, №
38 від 30.08.2012, № 39 від 31.08.2012, № п-012 від
03.09.2012, № 48 від 03.09.2012, № 40 від 11.09.2012, № 45
від 11.09.2012, № 41 від 19.09.2012, № 46 від 27.09.2012,
№ 4 від 28.09.2012, № 44 від 28.09.2012, № 43 від
28.09.2012, № 42 від 01.10.2012, № п-013 від 17.10.2012, №
47 від 22.10.2012, № п-014 від 23.10.2012, № п-015 від
12.11.2012, № п-016 від 15.11.2012 № п-017 від 23.11.2012,
№ п-018 від 29.11.2012, № 52 від 07.12.2012, № 53 від
07.12.2012, № 00015/2 від 10.12.2012, № 49 від 12.12.2012, №
00048/2 від 20.12.2012, № 51 від 26.12.2012, № 50 від
29.12.2012.

По договору №01/01/11 від 04.01.2011 з ФОП
ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_6, останнім на адресу
позивача виписано видаткові накладні
на загальну суму 1 429 270,00 грн. без ПДВ: №
7 від 22.11.2010, № 8 від 06.12.2010, № 9 від 10.12.2010,
№ 5/03 від 14.03.2011, № 2 від 09.04.2012, № 3 від
21.05.2012, № 4 від 30.05.2012, № 5 від 03.08.2012, № 6
від 07.08.2012, № 7 від 08.08.2012, № 8 від 05.11.2012, №
0002/2 від 03.12.2012, № 00006/2 від 07.12.2012, № 12 від
11.12.2012, № 9 від 13.12.2012, № 11 від 24.12.2012, № 10
від 24.12.2012

По договору №010110 від 01.01.2010 з ФОП
ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_7, виписано позивачу
видаткові накладні на поставку на
загальну суму 1620270 грн. без ПДВ: № 10/1
від 17.11.2010, № 11/1 від 30.11.2010, № 12/1 від
07.12.2010, № 3 від 18.03.2011, № 4 від 26.04.2011, № 5
від 11.05.2011, № 104 від 23.04.2012, № 205 від 14.05.2012,
№ 305 від 28.05.2012, № 409 від 03.09.2012, № 2 від
07.09.2012, № 509 від 10.09.2012, № 609 від 10.09.2012, №
709 від 19.09.2012, № 1 від 15.10.2012, № 810 від
16.10.2012, № 3 від 25.10.2012 № 4 від 31.10.2012, № 5
від 31.10.2012, № 6 від 14.11.2012, № 8 від 28.11.2012,
№ 7 від 30.11.2012, № 9 від 11.12.2012, № 10 від
18.12.2012, № 11 від 21.12.2012, № 12 від 25.12.2012.

По договору № 01/01-09 від 01.01.2010 ФОП
ОСОБА_8, ІПН НОМЕР_8, підприємцем
виписано ТОВ «БРАЙТ И КО» видаткові
накладні на загальну суму 723 645,00 грн.,
без ПДВ: № 1 від 23.01.2012, ;№ 2 від 24.01.2012, № 3
від 22.02.2012; № 4 від 22.02.2012, № 5 від 27.02.2012, №
6 від 20.03.2012, № 7 від 28.03.2012, № 8 від 18.04.2012,
№ 9 від 14.05.2012, № 10 від 25.05.2012, № 11 від
25.05.2012, № 12 від 05.06.2012, № 13 від 07.06.2012, № 14
від 11.07.2012.

ФОП ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_9, виписані
позивачу видаткові накладні на
поставку виробів медичного
призначення на загальну суму 237 775,00
грн. без ПДВ: № 2910-10 від 29.10.2010, № 2601-11 від
26.01.2011, № 1502-11 від 15.02.2011, № 1403-11 від
14.03.2011, 2403-11 від 24.03.2011. З ФОП ОСОБА_1
договір поставки в письмовій формі не
укладався.

Відповідно до умов Договорів
доставка товару здійснюється
фізичними особами-підприємцями
власними засобами на адресу ТОВ «БРАЙТ
И КО».

Судом встановлено, що 01.06.2011 між ТОВ
«БРАЙТ И КО» (Замовник) та ТОВ «Брайт
Біо» (Виконавець) укладено договір від
01.06.2011 № 01/06/2011 про надання медичних
послуг, у відповідності з яким
Виконавець проводить лабораторні
дослідження зразків біологічного
матеріалу пацієнтів Замовника
відповідно до діючого прейскуранту
медичних послуг. В додатку № 1 до
договору № 01/06/2011 від 01.06.2011р., зазначено
перелік та вартість біохімічних та
імунохімічних аналізів, які проводить
Виконавець в рамках Договору.
Виконавець має ліцензію на надання
медичних послуг, видану МОЗУ АГ № 602182.

ТОВ «Брайт Біо» надано позивачу акти
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
про надання медичних послуг на
загальну суму 3 862 971,69 грн. без ПДВ, а
саме: № ОУ-0000001 від 01.07.2011 № ОУ-0000002 від
31.07.2011, № ОУ-0000003 від 31.08.2011, № ОУ-0000005 від
30.09.2011, № ОУ-0000007 від 31.10.2011, ОУ-0000008 від
30.11.2011, № ОУ-0000009 від 31.12.2011, № ОУ-0000004 від
31.01.2012, № ОУ-0000005 від 29.02.2012, № ОУ-0000006 від
31.03.2012. Зазначені акти містять додатки,
у яких зазначається перелік
біохімічних і імунохімічних аналізів,
виконаних відповідно до договору.

Розрахунки за медичні послуги
проводились з безготівковій та
готівковій формі через касу
підприємства, що підтверджується
банківськими виписками, видатковими
касовими ордерами, копії яких наявні в
матеріалах справи.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами у
справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону №334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон №334/94-ВР)
господарська діяльність - будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною
та суттєвою.

Приписами п.5.1 ст.5 Закону №334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності. До складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці , у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, встановлених
п.п.5.3-5.7 цієї статті (п.п. 5.2.1 п. 5.2. ст. 5
Закону №334/94-ВР

Відповідно до п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5
вказаного Закону: не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Водночас п. 5.11 ст.5 Закону №334/94-ВР
визначено, що встановлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника
податку, крім тих, що зазначені у цьому
Законі, не дозволяється.

У відповідності з п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11
Закону №334/94-ВР датою збільшення
валових витрат виробництва (обігу)
вважається дта, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків
платника податку на оплату товарів
(робіт, послуг), а в разі їх придбання
за готівку - день їх видачі з каси
платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Таким чином, наведені правові норми
підтверджують, що визначальною умовою
правомірності формування валових
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, є їх здійснення
для провадження господарської
діяльності платника податків та
підтвердження витрат розрахунковими,
платіжними та первинними документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку.

Слід враховувати , що згідно з п. 134.1.1 п.
134.1 ст. 134 вказаного Кодексу об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135 - 137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом IIІ
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України
встановлює, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 140.5 статті 140 Податкового
кодексу України визначено, що не
дозволяється установлення додаткових
обмежень щодо складу витрат платника
податку, крім тих, що зазначені в
розділі ІІІ Податкового кодексу
України.

Наведені правові норми свідчать, що
визначальною умовою правомірності
формування витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування, є їх
здійснення для провадження
господарської діяльності платника
податку та підтвердження
розрахунковими, платіжними та
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено наявність у
позивача необхідних первинних
документів, що дає підстави для
включення витрат до складу валових
витрат за відповідний період.

У відповідності з Правилами
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затвердженими
Наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997р. №363 товарно -
транспортна документація - комплект
юридичних документів, на підставі
яких здійснюють облік, приймання,
передавання, перевезення, здавання
вантажу та взаємні розрахунки між
учасниками транспортного процесу;
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей,
обліку на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Відповідно до положення ст.48 Закону
Закону України «Про автомобільний
транспорт» товарно - транспортна
накладна включена в перелік
документів, на підставі яких
виконуються перевезення автомобільним
транспортом. Автомобільним
перевізникам, водіям необхідно мати та
пред»являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на
автомобільному транспорті та у сфері
безпеки дорожнього руху, документи, на
підставі яких виконують вантажні
перевезення.

Проведення господарської операції
фіксується і підтверджується
первинними документами, на підставі
яких і ведеться бухгалтерський облік. В
свою чергу, у відповідності з п.2 ст.3
Закону України «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні»
на даних бухгалтерського обліку
ґрунтується фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності.
Тобто первинні документи є основою для
податкового обліку.

Оскільки транспортною документацією
підтверджується операція з надання
послуг з перевезення вантажів, а не
факт придбання товару, то при наявності
документів, що підтверджують фактичне
отримання товару і його використання у
власній господарській діяльності,
неподання такого документа, як
товарно-транспортна накладна, не може
бути єдиною підставою для невизнання
витрат з придбання.

Пунктом 1.7 ст.1 Закону №168/97 «Про податок
на додану вартість» (далі - Закону №168/97
) визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, що визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до п.п.7.2.3 п.7.2 ст.7
Закону №168/97 податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань продавця у
двох примірниках. Оригінал податкової
накладної надається покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг). Для операцій, що
оподатковуються і звільнені від
оподаткування, складаються окремі
податкові накладні. Податкова накладна
є звітним податковим документом і
одночасно розрахунковим документом.
Податкова накладна виписується на
кожну повну або часткову поставку
товарів (робіт, послуг).

За приписами п.п. 7.2.4 ст.7 Закону №168/97-ВР
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у
порядку, передбаченому статтею 9 цього
Закону.

У відповідності з п.п. 7.2.6 п.7.2 ст.7
Закону №168/97-ВР податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є пiдставою для
нарахування податкового кредиту.

Пунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168/97-ВР
встановлено, що податковий кредит
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг)
та складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (послуг) та
основних фондів, незалежно від того, чи
такi товари (послуги) та основнi фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операцiях у межах
господарської дiяльностi платника.

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
№168/97-ВР не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями .

Отже, Законом 168/97-ВР встановлено
вичерпний перелік документів
(податкова накладна, митна декларація
тощо), на підставі яких у платника
податків виникає право на включення
відповідних сум до податкового
кредиту. Норми Закону №168/97-ВР
встановлюють право платника податків
на віднесення відповідних сум до
складу податкового кредиту у разі
наявності податкових накладних.

Як зазначено у пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Підпунктом 198.3. ст. 198 ПК України
визначено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

За змістом п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України
встановлено, що податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до пп. 201.6 та 201.8 ст. 201 ПК
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Таким чином, виходячи із приписів
вищевказаних норм Податкового кодексу
України, податкова накладна є
документом, який підтверджує фактичну
сплату покупцем податку на додану
вартість у ціні товару, та надає право
на формування податкового кредиту
платника податків - покупця. І лише
придбання товарів (послуг, робіт), які
не призначаються для їх використання в
господарській діяльності платника
податку, відсутність податкової
накладної та складання податкової
накладної особою, що не зареєстрована
як платник ПДВ, позбавляють платника
податку права на включення до
податкового кредиту сплачених
(нарахованих) сум податків у звітному
періоді у зв'язку з придбанням товарів
(робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат.

За приписами п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«БРАЙТ И КО» не було учасником
транспортного процесу та не замовляло
транспортні послуги з перевезення,
тому ненадання до перевірки такого
документу як товарно-транспортна
накладна не може бути підставою для
висновку про відсутність
підтвердження реальності здійснення
господарської операції з придбання
нафтопродуктів у ТОВ «Полонія».

Як свідчать матеріали справи на дату
здійснення та відображення у
бухгалтерському та податковому обліку
господарських операцій постачальник
ТОВ «Полонія» у встановленому порядку
зареєстроване уповноваженим органом
як суб'єкт господарювання, взяте
податковим органом на облік як платник
податків, в тому числі ПДВ.

Суд звертає увагу на те, що в Акті
перевірки відповідач посилається Акт
від 05.09.2013 №77/2211/22143875 про неможливість
проведення зустрічної перевірки
суб'єкта господарювання ТОВ «Полонія»
щодо підтвердження господарських
відносин із платником податків ТОВ
«БРАЙТ И КО» за період з 01.10.2010 по 25.01.2011
та на Акт від 02.08.2013 №1147/26-57-22-04-9/37099312 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «ТД «АЛЬКОР» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з 01.05.2011
по 31.12.2011, що саме по собі не є достатнім
для можливості стверджувати про
відсутність факту поставки товару та
операції з його придбання, з метою
використання придбаних тест - систем в
господарській діяльності підприємства
з проведення лабораторних досліджень.

В матеріалах справи наявні копії
щоденних звітів про реалізацію бензину
та чеки звітів реєстратора
розрахункових операцій, що містять
інформацію про факт отримання товару
та подальше використання у
господарській діяльності, його
залишків в кількісному та грошовому
виразі. Так, в перевіряємому періоді
Позивачем на АЗС у м. Токмак
застосовувався реєстратор
розрахункових операцій MINI 500.01 АЗС №
, що відповідав Технічним вимогам
до спеціалізованих електронних
контрольно-касових апаратів для
автозаправних станцій, які визначені
Додатком №7 до Рішення Державної
комісії з питань впровадження
електронних систем і засобів контролю
та управління товарним і грошовим
обігом від 27.06.2002р. №13. Технічні вимоги
встановлюють перелік додаткових вимог
щодо реалізації фіскальних функцій
РРО, які призначені для реєстрації на
АЗС продажу пального. В електронному
контрольно-касовому апараті
фіксується факт отримання товару та у
неперервному технологічному циклі
фіксується факт реалізації пального та
його залишки. Крім того, ТОВ «БРАЙТ І
КО» для здійснення відповідного виду
діяльності мало торгові патенти на
роздрібну та оптову торгівлю
нафтопродуктами №857128 з 01.12.2009р. по
30.11.2010р., №349610 з 01.10.2010р. по 30.11.2011р.

Надані позивачем документи та
обставини дають підстави для висновку
про те, що позивачем отримані від ТОВ
«Полонія» нафтопродукти
використовувалися у власній
господарській діяльності позивача, що
спростовує твердження відповідача про
відсутність вчинення господарських
операцій.

Суд не погоджується з висновками
відповідача про порушення ТОВ «БРАЙТ
И КО» починаючи з 01.04.2011року п.п.138.1.1
п.138.1, п.138.4, п.138.8 ст.138, п.139.1.1 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI, зі змінами та доповненнями, за
операціями включення до складу витрат
операцій з придбання виробів медичного
призначення у ПП «ТД «АЛЬКОР» та
фізичних осіб - підприємців, ФОП ОСОБА_1,
ФОП ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП
ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7, ФОП
ОСОБА_8, та отримання медичних послуг
від ТОВ «Брайт Біо» з огляду на
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
видаткові накладні містять всі
необхідні реквізити та заповнені
належним чином, не мають дефекту форми.
Копії зазначених видаткових накладних
наявні в матеріалах справи, оригінали
оглянути в судовому засіданні та їх
перелік наведено в Акті перевірки.
Операції з придбання виробів медичного
відображено в бухгалтерському обліку
позивача по Дт-ту рах. 201 «Сировина і
матеріали». Розрахунки за отримані
товари проводились з безготівковій та
готівковій формі через касу
підприємства що підтверджується
банківськими виписками, видатковими
касовими ордерами, копії яких наявні в
матеріалах справи.

У судовому засіданні оглянуті упаковки
тест-систем які мають незначний об'єм, а
відтак не потребують особливих умов
перевезення. Також до матеріалів
справи надано фотографії з зображенням
упаковок тест - систем та реагентів в
холодильниках в лабораторії позивача.

Також, в Акті перевірки
відповідач зазначає, як порушення, про
розбіжності між даними Декларацій з
єдиного податку фізичних осіб -
підприємців та даними первинних
документів з придбання товарів (тест -
систем, реагентів) ТОВ «БРАЙТ И КО» у
зазначених підприємців.

Пунктом 292.1 Податкового кодексу
визначено, що доходом платника єдиного
податку є :1) для фізичної особи -
підприємця - дохід, отриманий протягом
податкового (звітного) періоду в
грошовій формі (готівковій та/або
безготівковій); матеріальній або
нематеріальній формі, визначеній
пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до
доходу не включаються отримані такою
фізичною особою пасивні доходи у
вигляді процентів, дивідендів, роялті,
страхові виплати і відшкодування, а
також доходи, отримані від продажу
рухомого та нерухомого майна, яке
належить на праві власності фізичній
особі та використовується в її
господарській діяльності;

Таким чином, встановлення
відповідачем розбіжностей між даними
Декларацій з єдиного податку фізичних
осіб - підприємців та даними первинних
документів, що підтверджують придбання
товарів (тест - систем, реагентів) ТОВ
«БРАЙТ И КО» у зазначених підприємців
не є свідченням порушень норм чинного
законодавства позивачем.

Судом встановлено, що придбання
виробів медичного призначення
(тест-систем, реагентів) у ПП «ТД
«АЛЬКОР» та зазначених фізичних осіб
підприємців пов'язано з веденням
господарської діяльності позивача з
проведення лабораторних досліджень. На
підтвердження вказаної діяльності
позивачем надано копії свідоцтв про
державну реєстрацію медичних виробів,
що придбані у постачальників ПП«ТД
«АЛЬКОР» та фізичних осіб -
підприємців, у Державному реєстрі
медичної техніки та виробів медичного
призначення України (т. 2 а. с. 19-28). Крім
того, включення медичних виробів до
Реєстру підтверджує дозвіл на
застосування медичних виробів в
медичній практиці, порядок державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення, затверджений
Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення». Відповідно до
п. 12 Порядку державної реєстрації
медичної техніки та виробів медичного
призначеннямедичні вироби включаються
до Державного реєстру медичної техніки
та виробів медичного призначення (далі
- Реєстр), що ведеться Держлікслужбою, а
Заявнику видається свідоцтво про
державну реєстрацію медичних виробів.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідно до Довідки АА
№707827 з ЄДРПОУ видами діяльності
позивача за КВЕД-2010 є: 68.20 - надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна; 46.46 -
оптова торгівля фармацевтичними
товарами; 86.21 - загальна медична
практика; 46.71 - оптова торгівля твердим,
рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами; 46.90 -
неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 -
роздрібна торгівля пальним. Також, з
матеріалів справи вбачається, що
видами діяльності ТОВ «Брайт Біо» за
КВЕД є: 86.21 - загальна медична практика;
86.10 - діяльність лікарняних закладів;
86.90 - інша діяльність у сфері охорони
здоров'я.

Судом встановлено, що в перевіряємому
періоді ТОВ «БРАЙТ И КО», також,
здійснювало господарську діяльністю з
надання медичних послуг з лабораторних
досліджень біологічного матеріалу
пацієнтів. Підприємство має ліцензію
на медичну практику, видану
Міністерством охорони здоров'я України
серія АВ №526132.

В судовому засіданні позивач надав
пояснення, що придбання медичних
послуг від ТОВ «Брайт Біо»
безпосередньо пов'язано з специфікою
організації господарської діяльності
ТОВ «БРАЙТ И КО» та виробничою
необхідністю. ТОВ «БРАЙТ И КО» надає
медичні послуги пацієнтам самостійно
або з залученням третіх осіб, що
пов'язано зі специфікою роботи
медичних лабораторій, а саме можливою
відсутністю необхідних реактивів на
момент виконання досліджень,
недоцільністю проведення аналізів на
недозавантаженому обладнанні з
використанням дорогих тест - систем та
реактивів. Так, крім Договору з ТОВ
«Брайт Біо» були укладені аналогічні
Договори з іншими медичними
лабораторіями на предмет лабораторних
досліджень, а саме: ТОВ «БІО-ЛАЙН»(м.
Донецьк), ТОВ «ВІТА ЦЕНТР» (м.Запоріжжя),
ПМП «ШЕКІ»(м. Запоріжжя), ТОВ «Сінево
Схід» (м.Дніпропетровськ), в яких ТОВ
«БРАЙТ І КО» виступає, і як ВИКОНАВЕЦЬ,
і як ЗАМОВНИК послуг, копії яких наявні
в матеріалах справи.

В Акті перевірки відповідач
зазначає, що перевіркою не встановлено
зв'язку понесених ТОВ «БРАЙТ И КО»
витрат при придбанні послуг з
проведення медичних лабораторних
досліджень, з господарською діяльністю
позивача. Разом з тим, з огляду на
зареєстровані види діяльності
позивача та його контрагента, суд не
приймає такі твердження відповідача.

Крім того, з акту перевірки та
матеріалів справи вбачається, що за
умовами п.3.3 Договору позивачу
надавалась відстрочка з розрахунків за
надані послуги на 90 банківських днів,
за виконані роботи по Договору з ТОВ
«Брайт Біо» у 4кв.2011р.та 1кв.2012р.
розрахунки позивачем проводились до 28
грудня 2012р. включно. Тобто, витрати, за
отримані та використані в
господарській діяльності послуги,
понесені ТОВ «БРАЙТ И КО» з
відстрочкою платежу.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Видаткові накладні, акти
приймання-здачі виконаних робіт
(наданих послуг), є тими первинними
документами, на підставі яких
підприємство відображає витрати,
понесені у зв'язку із придбанням
товарів робіт (послуг).

Видаткові накладні, акти
приймання-здачі виконаних робіт
(наданих послуг ), які долучені до
справи підписані уповноваженими
особами учасників господарської
операції, містять назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; особистий підпис особи, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції; первинні
документи виписані реально існуючими
на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські
документи по формі та за змістом
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність» та Положенню про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оглянуті документи не
мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», ст. 44
Податкового кодексу України, п.2.4
Положення спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак сприймаються судом як належні
та допустимі докази вчинення
господарських операцій.

Окрім зазначених вище документів, в
матеріалах справи також наявні
відомості бухгалтерського обліку , а
саме: оборотні відомості та картки по
рахунку 631 «Розрахунки з
постачальниками» за перевіряємий
період.

Правильність та обґрунтованість
формування платником податків валових
витрат та витрат, податкового кредиту
вимагає наявності зв'язку витрат
платника податків на придбання товару
з його господарською діяльністю, що
полягає у намірі платника податку
отримати користь та дохід від
придбаних товарів/послуг. Податковим
органом не доведено, що придбання
товарів та послуг не пов'язано з
господарською діяльністю позивача.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах
справи наявні вищевказані документи, а
також те, що видані позивачу податкові
накладні від ТОВ «Полонія» належно
оформлені контрагентом, який
знаходився в Єдиному державному
реєстрі, був зареєстрованим платником
податку на додану вартість, суд вважає
помилковими доводи відповідача про не
підтвердження позивачем права на
податковий кредит, валові витрати.

За наведених норм та обставин справи
суд приходить до висновку про
правомірність віднесення позивачем
сум податкового кредиту, валових
витрат та витрат, що виникли за
господарськими операціями з придбання
у ТОВ «Полонія», ТОВ «ТД «АЛЬКОР», ФОП
ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_3, ФОП
ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 , ФОП
ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 товарів.

Крім того, Акт перевірки не містить
розрахунку собівартості наданих
позивачем медичних послуг у спірні
періоди, натомість зазначено
бухгалтерські проводки з
оприбуткування товарів за операціями
придбання виробів медичного
призначення за спірні періоди. При
цьому, суд зазначає, що вартість
придбаних товарів не є собівартістю
наданих позивачем послуг з
лабораторних досліджень.

Таким чином, обставини які стали
підставою для прийняття оскаржуваних
повідомлень - рішень знаходяться поза
межами вимог п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1194р. №334-ВР, п.14.1.36,
п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.4, п. 138.8 ст.138, п.п.139.1.1
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України ,
п.1.7 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» щодо умов виникнення у
позивача права на відображення валових
витрат, витрат та податкового кредиту
по взаємовідносинам з постачальниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У ч. 2 ст. 71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
обов»язок доказування в спорі
покладається на відповідача - орган
публічної влади, який повинен надати
суду всі матерали, які свідчать про
його правомірні дії.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що викладені в позовній заяві вимоги
позивача є такими, що підлягають до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «БРАЙТ И КО» -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Комунарському
районі м. Запоріжжя № від 08.10.2013 та
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Комунарському районі м.
Запоріжжя №001012201 від 08.10.2013.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова