Справа № 21-224а13
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах та Судової
палати у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючогоКривенка В.В.,
суддів:Барбари В.П., Балюка М.І., Берднік
І.С., Гуля В.С., Гусака М.Б., Ємця А.А.,
Жайворонок Т.Є., Колесника П.І.,
Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка
В.Л., Панталієнка П.В., Потильчака О.І.,
Прокопенка О.Б., Терлецького О.О., Тітова
Ю.Г., Фесенка Л.І., Шицького І.Б., -
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Марганець Дніпропетровської області
(далі - управління ПФУ) до Акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
(закрите акціонерне товариство) (в
подальшому змінило назву на публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк; далі - Банк) про стягнення штрафу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2009 року управління ПФУ
звернулося до суду з позовом, у якому
просило стягнути з Банку штраф у сумі 1
793 грн 18 коп.

Позов мотивовано тим, що Банк на
порушення вимог § 3 статті 8 розділу ІV
договору від 3 січня 2008 року № 20 «Про
зарахування і виплату пенсій та
допомог через Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк (закрите
акціонерне товариство)» (далі - договір)
після надходження відомостей про
смерть одержувачів своєчасно не
повертав суми пенсій та грошової
допомоги, зарахованої на поточний
рахунок пенсіонера, за що § 1 статті 6
розділу ІІІ договору передбачена
відповідальність. Окрім цього, позивач
зазначив, що мораторій, який було
введено на 6 місяців із 7 жовтня 2008 року,
не поширюється на обслуговування
поточних пенсійних рахунків, а також на
задоволення вимог кредиторів, що
виникли у зв'язку із зобов'язаннями
Банку за вказаним договором під час
здійснення тимчасової адміністрації.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд постановою від

24 лютого 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 8 червня 2011 року, позов задовольнив.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 27 лютого 2013 року рішення
судів попередніх інстанцій залишив без
змін.

Не погоджуючись із рішенням суду
касаційної інстанції, Банк звернувся
із заявою про його перегляд Верховним
Судом України з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

На обґрунтування заяви додано копії
постанов Вищого господарського суду
України від 3 березня та 15 червня 2011
року (справи №№ 16/147-10, 16/263-10
відповідно), які, на думку заявника,
підтверджують неоднакове
правозастосування.

Ухвалою від 30 травня 2013 року Вищий
адміністративний суд України допустив
цю справу до провадження Верховного
Суду України.

У справі, що розглядається, касаційний
суд, залишаючи без змін рішення судів
попередніх інстанцій, погодився з
їхнім висновком про те, що дія
мораторію, який було введено
Національним банком України з 7 жовтня

2008 року по 6 квітня 2009 року, не
поширюється на зобов'язання Банку
перед управлінням ПФУ щодо повернення
на банківські рахунки виконавчих
органів ПФУ сум коштів, не використаних
для здійснення пенсійних виплат, які
знаходились на поточних рахунках
пенсіонерів, що померли, за умови
своєчасного і в повному обсязі їх
фінансування, а відтак управління ПФУ
правомірно застосувало до відповідача
штраф за порушення поточних
зобов'язань.

У справах, судові рішення в яких додано
до заяви на підтвердження неоднакового
правозастосування, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що нарахування пенсійними
органами штрафних санкцій в період дії
у відповідачів мораторію на
задоволення вимог кредиторів є
безпідставним та суперечить приписам
статей 58 та 85 Закону України від 7
грудня

2000 року № 2121-ІІІ «Про банки та
банківську діяльність» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 2121-ІІІ).

Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції положень статті 85
Закону № 2121-ІІІ, колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах та
Судової палати у господарських справах
Верховного Суду України виходить із
такого.

Частиною одинадцятою статті 106 Закону
України від 9 липня

2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) передбачено, що
виконавчими органами Пенсійного фонду
за несвоєчасне повернення на
банківські рахунки виконавчих органів
Пенсійного фонду сум коштів, не
використаних для здійснення пенсійних
виплат, за умови своєчасного і в
повному обсязі їх фінансування, на
банки, які здійснюють виплату і
доставку пенсій, накладається штраф у
розмірі своєчасно не повернених сум
пенсійних виплат. Аналогічний розмір
штрафу за таке несвоєчасне повернення
коштів визначено і в § 1 статті 6 розділу
ІІІ договору.

З метою створення сприятливих умов для
відновлення фінансового стану банку,
який відповідав би встановленим цим
Законом та нормативно-правовими актами
Національного банку України вимогам,
Національному банку України надано
право введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів під час
здійснення тимчасової адміністрації,
але на строк не більше шести місяців
(частина перша статті 85 Закону №
2121-ІІІ).

Відповідно до статті 2 вказаного Закону
мораторій - це зупинення виконання
банком майнових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), строк
виконання яких настав до дня введення
мораторію, та зупинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Частиною другою статті 58 Закону №
2121-ІІІ
встановлено, що банк не
відповідає за невиконання або
несвоєчасне виконання зобов'язань,
зокрема, у разі оголошення мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

Протягом дії мораторію не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
інші фінансові (економічні) санкції за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань перед кредиторами та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) (пункт 2
частини третьої статті 85 Закону №
2121-ІІІ).

У справі, яка розглядається суди
встановили, що правопорушення Банку
щодо несвоєчасного повернення коштів
на рахунок управління ПФУ мало місце
під час дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів, введеного постановою
Правління Національного Банку України
від 7 жовтня 2008 року № 308 «Про
призначення тимчасової адміністрації
у АКБ «Промінвестбанку» з 7 жовтня 2008
року по 9 квітня 2009 року.

За таких обставин та з урахуванням
наведеного, на думку колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах та Судової палати в
господарських справах Верховного Суду
України, нарахування протягом дії
мораторію штрафних санкцій суперечить
приписам статей 58, 85 Закону № 2121-ІІІ, а
відтак управління ПФУ неправомірно
застосувало до Банку штраф за
несвоєчасне повернення коштів на
банківські рахунки виконавчих органів
Пенсійного фонду.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
Судової палати в адміністративних
справах та Судової палати в
господарських справах Верховного Суду
України дійшла висновку, що касаційний
суд при вирішенні справи неправильно
застосував норми матеріального права.

Керуючись статтями 241-243 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Судової палати
в адміністративних справах та Судової
палати в господарських справах
Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
задовольнити.

Ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 27 лютого 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає, крім випадку, встановленого
пунктом 2 частини першої статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. КривенкоСудді:В.П.
Барбара І.С. Берднік М.Б. ГусакМ.І.
Балюк В.С. Гуль А.А. Ємець Т.Є.
Жайворонок П.І. Колесник О.А. Коротких
В.Л. Маринченко О.І. ПотильчакО.В.
Кривенда П.В. Панталієнко О.Б.
Прокопенко О.О. ТерлецькийЮ.Г. Тітов Л.І.
Фесенко І.Б. Шицький