Справа № 685/1537/13-а
Суддя: Стецюк І. С.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/1537/13-а
Провадження № 2-а/685/68/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року Теофіпольський
районний суд Хмельницької області

в складі головуючого: Стецюка І. С.

при секретарі Казмірчук І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області,
інспектора ДПС ВДАІ Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
ОСОБА_2 про зміну постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності

В С Т А Н О В И
В

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до Ізяславського РВ МВС
України в Хмельницькій області та
інспектора ДПС ВДАІ Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
ОСОБА_2 про зміну постанови АА 2 № 515886
від 4 грудня 2013 року про
накладення на нього по ч. 1 ст. 140 КУпАП
за порушення правил дорожнього руху,
зокрема за те що він будучи
відповідальною особою порушив правила
норм і стандартів що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху
при утриманні залізничного переїзду по
автодорозі Р – 32 «Кременець – Біла
Церква» адміністративного стягнення
– штрафу в сумі 1020 гривень вказуючи
що при її винесенні інспектор не
врахував всіх обставин справи і не
звільнив його від адміністративної
відповідальності обмежившись усним
зауваженням йому.

У судовому засіданні позивач, не
заперечуючи факту правопорушення
пояснив, що 7 жовтня 2013 року старшим
інспектором ДПС ДАІ старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_3 було
видано припис № 96, згідно якого йому, як
голові правління ПАТ «Теофіпольський
цукровий завод» у віданні якого
перебуває залізничний переїзд, до 4
листопада 2013 року необхідно було
здійснити заходи щодо заміни плити
настилу на залізничному переїзд на 66
км. автодороги Р – 32; виконати плавний
стик проїзної частини дороги із
залізничним переїздом. 29 жовтня 2013 року
ним, позивачем, інспектору ЗАХАРЧУКУ
В.Л. була направлене повідомлення про
виконання всіх вимог припису.

Однак на початку грудня інспектор
ЗАХАРЧУК В.Л. надав йому припис про
встановлення на цьому переїзді
світлової та звукової сигналізації і
цього ж дня склав протокол про
невиконання вимог цього припису
внаслідок чого постановою інспектора
ДПС ВДАІ Ізяславського РВ УМВС України
в Хмельницькій області ОСОБА_2 серії
АА 2 № 515886 від 4 грудня 2013 року на
нього, позивача, було накладено штраф
в сумі 1020 гривень. При цьому інспектор
не врахував малозначності вчиненого,
того що до адміністративної
відповідальності він притягується
вперше, правопорушенням не було
спричинено будь – якої шкоди, не було
створено небезпеку для інших учасників
руху а також того що сплата штрафу в
сумі 1200 грн., а у випадку несвоєчасної
сплати в сумі 2040 грн. поставить його
сім’ю у скрутне матеріальне
становище.

Тому просив суд змінити постанову та
застосувати до нього ст. 22 КУпАП і
звільнити від адміністративної
відповідальності у зв’язку із
малозначністю вчиненого.

Просив також поновити строк звернення
до суду вказуючи що він після
одержання копії постанови поштовим
зв’язком звернувся до суду у
визначений законом строк.

Відповідачі вчасно повідомлені про
дату час та місце розгляду справи,
про що свідчать поштові повідомлення
про отримання повісток які є у
матеріалах справи, у судове засідання
не з’явилися, про причину неявки та
про необхідність розгляду справи у
їх присутності суд не повідомили,
заперечень проти позову суду не
надали.

Виходячи з наведеного, приймаючи до
уваги що у матеріалах справи є
достатньо доказів для її вирішення суд
вважає необхідним розгляд справи
проводити за відсутності відповідачів.

Вислухавши позивача, вивчивши
матеріали справи суд приходить до
висновку про необхідність
задоволення позовних вимог щодо
звільнення позивача від
адміністративної відповідальності.

Судом встановлено що 4 грудня 2013 року
інспектор ДПС ВДАІ Ізяславського РВ
УМВС України в Хмельницькій області
ОСОБА_2 виніс постанову АА 2 №515886 якою
на позивача ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 1020 гривень за
порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП а саме за те
що він 4 грудня 2013 року не
виконав вимоги припису ДАІ а саме не
облаштував залізничний переїзд на 66 км.
автодороги Р – 32 «Кременець – Біла
Церква» світловою та звуковою
сигналізацією чим вчинив
правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140
КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з
постановою і оскаржив її до суду.

Викладене свідчить про
публічно-правовий спір між сторонами у
сфері регулювання дорожнього руху.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП постанову у
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено у
вищестоящий орган (вищестоящій
посадовій особі) або в суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим судам як адміністративним
судам підсудні, зокрема, усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
суб’єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

При розгляді справи про
адміністративне правопорушення
підлягають з’ясуванню, зокрема, такі
обставини: чи було вчинено
правопорушення, чи є обставини, що
пом’якшують відповідальність,
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб’єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дій); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно та
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення та
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Із пояснень позивача, досліджених
матеріалів справи встановлено що в
діях позивача ОСОБА_1 є склад
адміністративного правопорушення
передбачений ч. 1 ст. 140 КУпАП. Такий
висновок суду підтверджується
поясненнями самого позивача, іншими
доказами у справі. Тому підстав для
скасування постанови про
адміністративне правопорушення немає.

Разом з тим суд приходить до висновку
про необхідність задоволення вимог
позивача щодо звільнення його від
адміністративної відповідальності у
зв’язку із малозначністю вчиненого.

При цьому судом встановлено що
інспектор ВДАІ при винесенні
постанови не перевірив усі обставини
справи, зокрема щодо особи позивача та
щодо підстав для звільнення його від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.. 22 КУпАП або ж про
застосування до нього ст. 21 КУпАП.

Відповідачі заперечень проти
звільнення ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.. 22 КУпАП суду не надали.

Судом встановлено, що позивач до
адміністративної відповідальності
притягується вперше, вину свою визнав
повністю, запевнив суд що надалі
правопорушень допускати не буде. Із
пояснень позивача встановлено що його
заробітна плата складає 3300 грн.
щомісячно, інших значимих доходів він
не має. Викладене приводить суд до
висновку про те що стягнення штрафу в
сумі 1020 грн., а у випадку стягнення його
у подвійному розмірі поставить
позивача у скрутне матеріальне
становище а тому його необхідно від
адміністративної відповідальності
звільнити.

Відповідно ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Оцінюючи викладені обставини у їх
сукупності суд приходить до висновку
про те, що позивача необхідно
звільнити від сплати штрафу.

Суд вважає необхідним поновити
позивачу строк для звернення до суду із
адміністративним позовом оскільки він
після отримання копії постанови
поштовим зв’язком десятиденний строк
звернення до суду не пропустив.

керуючись ст.. ст.. 6 – 14, п. 2 ч. 1 ст.. 18,
ч. 2 ст. 71, ст. ст. 99, 102, 159-163, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И
В

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк
звернення до суду із адміністративним
позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Ізяславського РВ УМВС України в
Хмельницькій області, інспектора ДПС
ВДАІ Ізяславського РВ УМВС України в
Хмельницькій області ОСОБА_2 про зміну
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
задовольнити.

Постанову інспектора ДПС ВДАІ
Ізяславського РВ УМВС України в
Хмельницькій області НОСКОВСЬКОГО
ОСОБА_2 Леонідовича АА 2 № 515886 від 4
грудня 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 1020 гривень змінити,
на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 від
адміністративної відповідальності
звільнити обмежившись усним
зауваженням йому у зв’язку із
малозначністю вчиненого, провадження у
справі про адміністративне
правопорушення закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий