Справа № 821/1162/13-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2013 р.Справа № 821/1162/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полімер-Лак» до Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

26.03.2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Полімер-Лак»
звернулось до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Білозерському
районі Херсонської області Державної
податкової служби (правонаступником
якої є Цюрупинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області) про скасування податкового
повідомлення-рішення від 19.03.2013 року №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 64916,67 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 32458,331 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 23.04.2013 року
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полімер-Лак» задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 19.03.2013 року №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 64916,67 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 32458,331 грн., всього на
загальну суму 97375 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 29.05.2013 року державна
податкова інспекція у Білозерському
районі Херсонської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу на вказану постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Державна податкова інспекція у
Білозерському районі Херсонської
області Державної податкової служби
посилалась на те, що за результатами
проведеної перевірки податковим
органом було встановлено порушення
товариством вимог Цивільного кодексу
України та Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податку на додану вартість на загальну
суму 64916,67 грн. за вересень 2011 року. У
зв'язку з вказаним податковий орган
вважає, що податкове
повідомлення-рішення прийнято
обґрунтовано та скасуванню не
підлягає.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ставиться питання про
скасування постанови Херсонського
окружного адміністративного суду від
23.04.2013 року та ухвалення нової
постанови, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Полімер-Лак».

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть учать у

справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи колегія суддів дійшла
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 20.02.2013 року по 28.02.2013 року,
державною податковою інспекцією у
Білозерському районі Херсонської
області Державної податкової служби
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку товариства з
обмеженою відповідальністю
«Полімер-Лак» з питань дотримання
вимог податкового, валютного т іншого
законодавства за період з 01.07.2011 року по
30.09.2011 року.

За результатами вказаної перевірки
складено акт № 128/22-020/19237456 від 05.03.2013
року, на підставі якого державною
податковою інспекцією у Білозерському
районі Херсонської області винесено
податкове повідомлення-рішення від
19.03.2013 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
64916,67 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 32458,331 грн.

В ході зазначеної перевірки органом
податкової служби встановлено
порушення ТОВ «Полімер-Лак» ч. 1 ст. 201, ч.
1-6 ст. 203, ст. 215, 216, 228 Цивільного кодексу
України, п.п. 198.1, а. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
встановлено завищено податковий
кредит за вересень 2011 року на 64916,67 грн.

ДПІ у Білозерському районі Херсонської
області в акті перевірки посилалась на
те, що в ході дослідження наданих до
перевірки документів на підтвердження
взаємовідносин між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Полімер-Лак» та ПНВКП «Атон» було
встановлено відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій цим підприємством. Крім того,
податковий орган посилався на
нікчемність укладених між товариством
з обмеженою відповідальністю
«Полімер-Лак» та ПНВКП «Атон» угод у
зв'язку з відсутністю підтвердження
придбання товару.

У зв'язку з викладеним, в акті перевірки
податковим органом зазначено про не
підтвердження сум податкового кредиту
позивача.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно
задоволення позовних вимог ТОВ
«Полімер-Лак», зважаючи на наступне:

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а для послуг - дата оформлення
документа, що засвідчує факт
постачання послуг платником податку.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Як вбачається з матеріалів справи,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Полімер-Лак»
зареєстровано Білозерською районною
державною адміністрацією Херсонської
області 13.02.2006 року.

Згідно акту перевірки та наданим
документам, позивач у період, що
перевірявся здійснював господарські
операції з ПНВКП «Атон», з яким 11.02.2011
року було укладено договір № 065 від
01.03.2011 року (а.с. 24).

За умовами вказаного договору ПНВКП
«Атон» (Продавець) зобов'язувався
поставляти, а Полімер-Лак» (Покупець)
зобов'язувався прийняти та оплатити
обладнання (товар) у відповідності до
попередньо проведеними замовленнями
Покупця (а.с. 24).

Асортимент, кількість, ціна товару
зазначається в первинних документах.
Відвантаження товару здійснюється
Продавцем зі складу в м. Херсоні
автотранспортом Покупця.

У підтвердження виконання ПНВКП «Атон»
умов укладеного договору та передачі
товару ТОВ «Полімер-Лак» були надані
первинні документи, зокрема, видаткова
накладна, податкова накладна,
товарно-транспортна накладна (а.с. 25-27).

Крім того, позивачем, у підтвердження
факту отримання товару від ПНВКП
«Атон», був наданий акт
приймання-передачі (внутрішнього
переміщення) основних фондів, який
підтверджують оприбуткування
отриманого від контрагента товару та
введення його в експлуатацію (а.с. 28).

Судом апеляційної інстанції
досліджені надані позивачем первинні
документи.

Так, дійсно, факт передачі товару
(фасувально-укупорочної машини) від
ПНВКП «Атон» до ТОВ «Полімер-Лак»
підтверджується складеними у
відповідності до вимог чинного
законодавства видатковою накладною, з
якої вбачається найменування товару,
його кількість, одиниця виміру та ціна.

В свою чергу, з наданих документів
вбачається, що транспортування товару
здійснювалось власними силами
позивача (а.с 26), оскільки згідно
товарно-транспортної накладної,
наданої позивачем, автопідприємством,
замовником та вантажоодержувачем було
саме ТОВ «Полімер-Лак», тоді як
вантажовідправником виступало ПНВКП
«Атон» (а.с. 27).

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для

бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Вимоги до первинних документів
містяться у ст. 9 Закону «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема, вони
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення та мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем в підтвердження
здійснення господарської операції з
ПНВКП «Атон» первинні документи
оформлені належним чином та містять
достатню інформацію відносно змісту та
вартості господарських операцій, які
були опосередковані складенням цих
документів, та дають змогу вважати, що
господарські операції реально
відбулися і тягнуть настання реальних
правових наслідків.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає, що позивачем належними та
допустимими доказами було
підтверджено факт придбання товару у
ПНВКП «Атон» та його транспортування,
тобто реальність здійснюваних
господарських операцій.

Що стосується посилань державної
податкової інспекції у Білозерському
районі Херсонської області Державної
податкової служби на нікчемність
правочину укладеного між ПНВКП «Атон»
та ТОВ «Полімер-Лак», оскільки
укладений договір не спричиняє
реального настання правових наслідків,
колегія суддів звертає увагу на
наступне:

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину, є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 ЦК України, згідно
із якою зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Необхідними умовами для визнання угоди
нікчемною в силу вимог ст. 228 Цивільного
кодексу України є її укладання з метою,
завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства та наявність умислу хоча
б у однієї із сторін щодо настання
відповідних протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею
228 Цивільного кодексу України має
враховуватися вина, яка виражається в
намірі порушити публічний порядок
сторонами правочину або однією зі
сторін. Доказом вини може бути вирок
суду, постановлений у кримінальній
справі, щодо знищення, пошкодження
майна чи незаконного заволодіння ним
тощо.

Проте, існування відповідних обставин
у даній справі податковим органом не
доведено.

Крім того, жодним нормативно-правовим
актом не визначено право податкового
органу самостійно надавати оцінку
укладеним (вчиненим) договорам з
визначенням їх нікчемними, недійсними
із застосуванням відповідних
наслідків в результаті вчинення таких
правочинів оскільки правочини, що
мають ознаки оспорюваності, визнаються
недійсними в судовому порядку та за
рішенням суду.

В даному випадку, товариством
належними та допустимими доказами було
підтверджено реальне здійснення
господарських операцій з ПНВКП «Атон»,
що не викликає сумнівів у тому, що
діяльність позивача була направлена на
реальне настання економічних
наслідків.

При цьому, чинне податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника податку від інших осіб.

Лише встановлення факту узгодженості
дій платника податків з
недобросовісним постачальником з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями контрагента може
слугувати підставою для висновку про
неправомірне формування податкового
кредиту з податку на додану вартість.

В даному випадку, зазначених обставин
податковим органом також встановлено
не було.

Слід зазначити, що допущені
попередніми постачальниками у ланцюгу
постачання товару певні порушення
податкового законодавства тягнуть
негативні наслідки саме для таких
постачальників та не впливають на
право позивача (добросовісного
платника податку) на віднесення сум до
складу податкового кредиту.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів
вважає, що будь-які порушення в ланцюгу
постачання, допущенні іншими
контрагентами, не можуть впливати на
формування податкового кредиту ТОВ
«Полімер-Лак» при наявності у
товариства належних документальних
підтверджень здійснених операцій та
розміру свого податкового кредиту.

Зважаючи на все вищевикладене, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що ТОВ «Полімер-Лак» було
дотримано вимоги Податкового кодексу
України, у зв'язку з чим у позивача на
законних підставах виникло право на
формування податкового кредиту, а тому
податкове повідомлення-рішення від
19.03.2013 року № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
64916,67 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 32458,331 грн.
прийнято ДПІ у Білозерському районі
Херсонської області неправомірно, є
протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи та постановлено
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили відповідно до ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя: Т.М.
Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв