Справа № 171/2415/13-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2013-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/2415/13-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"21" жовтня 2013 р.
м.Апостолово

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Степонавічюс
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Начальника ВДАІ
Апостолівського РВ майора міліції
ОСОБА_2 про визнання протиправною та
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 року позивач звернувся до суду
з позовом до відповідача про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладання адміністративного
стягнення. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що відповідно до постанови
Начальника ВДАІ Апостолівського РВ
майора міліції ОСОБА_2 серії АЕ1 № 355890
від 11.04.2013 року, де він нібито 11.03.2013 року
о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі
Південний обхід м. Кіровограда, керував
автомобілем «Мерседес 413» не маючи
права керування даним транспортним
засобом, чим порушив п. 2.1 а Правил
дорожнього руху, за що інспектором
ВДАІ, позивача було піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу у розмірі 510 грн. Про винесення
вказаної постанови позивач дізнався
при отриманні ним вимоги-виклику від
09.09.2013 року, де був повідомлений про
притягнення його до адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 510
грн.. З діями інспектора щодо винесення
постанови про накладення на
адміністративного стягнення позивач
не згоден, та як при складанні
протоколу про адміністративне
правопорушення відносно нього, ним не
було пред'явлено водійського
посвідчення, з протоколом позивач не
погодився, про що зробив відмітку у
відповідній графі, отже яким чином
інспектор без пред'явлення водійського
посвідчення визначив, що він не має
права керувати даним видом транспорту
та кваліфікував його дії саме за ч,2 ст.
126 КУпАП позивачу невідомо. Таким чином
суб'єкт владних повноважень незважаючи
на позивача заперечення склав протокол
про адміністративне правопорушення
керуючись лише власними припущеннями
про відсутність у нього відповідної
категорії яка б давала право на
керування даним транспортним засобом
не використав свої повноваження не
зробивши відповідні запити склав лише
протокол про адміністративне
правопорушення. Позивач стверджує, що
відповідач в свою чергу виносячи
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідально на
вказане уваги не звернув підійшовши
формально до покладених на нього
обов'язків. На підставі вищевказаного,
позивачем зазначено що відповідачем
грубо порушено вимоги норм КАС України
які є обов’язковими для виконання,
тому просить позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі та
скасувати винесену відносно нього
постанову про адміністративне
правопорушення.

У судове засідання позивач не
з’явився, надав суду заяву, у якій
позовні вимоги підтримав повністю,
просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, про день, місце та час
слухання справи повідомлений належним
чином.

Тому судом не застосовано наслідки
неприбуття у судове засідання сторін
передбачених ст. 128 КАСУ та проведено
розгляд справи у відсутності сторін.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
11.03.2013 року о 14 год. 50 хв. на
автомобільній дорозі Південний обхід
м. Кіровограда, керував автомобілем
«Мерседес 413» не маючи права керування
даним транспортним засобом, чим
порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху,
внаслідок чого інспектором ДПС було
складено протокол про адміністративне
правопорушення АГ 2 № 660052, на підставі
якого винесено постанову АЕ 1 № 355890 по
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126
КУпАП та на позивача накладено штраф у
розмірі 510 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст.. 10 КУпАП адміністративне
правопорушення визнається вчиненим
умисно, коли особа, яка його вчинила,
усвідомлювала протиправний характер
своєї дії чи бездіяльності,
передбачала її шкідливі наслідки і
бажала їх або свідомо допускала
настання цих наслідків. В даному
випадку, з огляду на дії позивача в
момент вчинення вказаного
правопорушення, він усвідомлював
протиправний характер своїх дій, а
саме: керував автомобілем Мерседес 413
не маючи права керування даним
транспортним засобом.

Посилання позивача на те, що при
складанні протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно нього, ним не було пред'явлено
водійського посвідчення, а отже яким
чином інспектор без пред'явлення
водійського посвідчення визначив, що
він не має права керувати даним видом
транспорту йому невідомо, суд не може
прийняти до уваги, оскільки позивачем
не надано було вищевказаного
посвідчення, у результаті чого
інспектор не мав можливості встановити
правомірність керування транспортним
засобом позивачем.

Як зазначено ст.. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, що притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків тощо. Дані про вчинення
вказаного правопорушення були
встановлені протоколом про
адміністративне правопорушення АГ 2 №
660052.

Відповідно до ст.. 252 КУпАП, орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 4.1, 4.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено Наказом МВС 13.11.2006 № 1111), до
функцій дорожньо-патрульної служби
належать зокрема контроль за дорожнім
рухом, тобто виявлення порушень
законодавства, правил, норм і
стандартів у сфері забезпечення
дорожнього руху, застосування в
установленому порядку передбачених
чинним законодавством заходів
адміністративного впливу до
порушників.

Згідно з п.7.1.5, 7.1.6. Інструкції працівник
дорожньо-патрульної служби
зобов'язаний постійно контролювати
дотримання учасниками дорожнього руху
установлених правил, норм і стандартів,
діючих у сфері безпеки дорожнього руху,
попереджувати та припиняти злочини, а
також адміністративні правопорушення,
у межах своєї компетенції
застосовувати до порушників заходи
адміністративного впливу та примусу.
Тому в даному випадку причиною
складання постанови про
адміністративне правопорушення
відносно позивача було порушення ним
правил дорожнього руху, а саме, п. 2.1. ПДР
та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Начальником ВДАІ Апостолівського РВ
при винесені оскаржуваної постанови
керувався наявними доказами, діяв в
межах правового кола і не порушував
норм процесуального права.

При винесені постанови, дії
відповідача відповідають вимогам ст. 33
КУпАП, що встановлює загальні правила
накладення стягнення про
адміністративні правопорушення. Тобто
при накладанні стягнення відповідачем
встановлена особа правопорушника,
ступінь його вини, майновий стан,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
його відповідальність.

Жодних переконливих доказів своєї
невинуватості позивач не надав, всі
його позовні вимоги зводяться до
висвітлення порушень норм
процесуального права з боку
інспектора, що в судом не було
встановлено.

По суті, позивач спотворює дійсні
обставини справи з метою ухилитися від
адміністративної відповідальності за
вчинене ним адміністративне
правопорушення, а тому його вимоги є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 158, 159, 160, 163,
167 України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Начальника ВДАІ
Апостолівського РВ майора міліції
ОСОБА_2 про визнання протиправною та
скасування постанови про накладання
адміністративного стягнення -
відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3