Справа № 809/3328/13-а
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"25" грудня 2013 р.
Справа № 809/3328/13-a

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Мельничуку Є.С.

за участю: представника позивача
-Гука А.С., представника відповідача -
Кравчука І.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за
позовом:

Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до відповідача: Відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог ОСОБА_3

про зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_3 про скасування постанови ВП №
35079548 від 26.11.2012 р. та постанови ВП №
№25074484 від 18.02.2011 р., і зобов'язання до
вчинення дій

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачем порушено права позивача,
як заставодержателя відповідного
майна, так як ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" має
переважне право на заставне майно.
Також зазначає, що накладення арешту
на заставне майно, унеможливлює
виконання рішення суду, відповідно до
якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надано
право здійснювати реалізацію
заставного майна - легкового
автомобіля ВАЗ, модель 21101, рік випуску
2007, тип ТЗ, седан - В, № кузова /шасі
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до поданих уточнень до
позовної заяви, позивач просить суд
зняти арешт з легкового автомобіля
ВАЗ, модель 21101, рік випуску 2007, тип ТЗ,
седан - В, № кузова /шасі НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Представник відповідача щодо зняття
арешту з вказаного легкового
автомобіля не заперечив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог у судове засідання не з'явився
про час, дату та місця розгляду справи
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення, яке
міститься в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши наявні та подані докази,
судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором №IFU0AK00010369, між
позивачем - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_3 12.07.2007 р. укладено договір
застави рухомого майна, предметом
якого згідно п. 34 Договору є легковий
автомобіль ВАЗ, модель 21101, рік
випуску 2007, тип ТЗ, седан - В, № кузова
/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Відповідно до долученого до матеріалів
справи, судового рішення від 21.12.2012 року
по справі №2/0417/9776/2012 за позовом ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" до Публічне акціонерне
товариство "Акцент банк", ОСОБА_3,
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська позовні вимоги щодо
звернення стягнення на предмет
застави задоволено частково та
вирішено у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 12.07.2007 р. звернути стягнення на
предмет застави автомобіль ВАЗ, модель
21101, рік випуску 2007, тип ТЗ, седан - В, №
кузова /шасі НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належить на праві
власності ОСОБА_3, шляхом опису та
передачі вказаного автомобіля ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК", з правом його реалізації
(а.с.28).

Постановою державного виконавця
органу ДВС міського управління
юстиції від 18.02.2011 року ВП № 25074484 на
виконання виконавчого листа від №6-185,
виданого Новозаводським районним
судом м. Чернігова накладено арешт
майна боржника ОСОБА_3 та оголошено
заборону його відчуження, також
постановою державного виконавця
відділу держаної виконавчої служби
міського управління юстиції від 26.11.2012
року на виконання виконавчого листа
№0907/2-256/2011 виданого Івано-Франківським
міським судом накладено арешт на все
майно, що належить божнику ОСОБА_3

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче
провадження", визначено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" визначено,
що звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу
України - в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 574 Цивільного
кодексу України, застава виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.( ч. 1, 2 ст. 590
Цивільного кодексу України).

Крім того, положенням ст.1 Закону
України "Про заставу", визначено, що
застава - це спосіб забезпечення
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом. В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами. Застава виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду.

Статтею 16 Закону України "Про заставу",
визначено, що право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
заставу" заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Таким чином, право на заставне майно,
щодо якого накладено арешт та заборона
його відчуження, у позивача виникло на
підставі договору застави рухомого
майна від 12.07.2007 року, тобто до
винесення постанов про накладення
арешту та підтверджено рішенням суду
від 21.12.2012 року

Відповідно ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження"передбачено
порядок зняття з арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини. Копія
постанови про зняття арешту з майна
надсилається боржнику та органу
(установі), якому була надіслана для
виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
прийшов до переконання, що позовні
вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є
обґрунтованими, та підлягають до
задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції
України, керуючись ст. ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт накладений Відділом
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції з легкового
автомобіля ВАЗ, модель 21101, рік
випуску 2007, тип ТЗ, седан - В, № кузова
/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
Григорук О.Б.

Постанова складена в повному
обсязі 30.12.2013 року.