Справа № 822/4727/13-а
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4727/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріОлійник І.А. за
участі:представника позивача Рибачук
О.Г. представника відповідача Брягіна
М.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом виконувача
обов'язків прокурора
Кам'янець-Подільського району до
Княжпільської сільської ради про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові виконувач обов'язків прокурора
Кам'янець-Подільського району просить
скасувати рішення позачергової XXIX
сесії VI скликання Княжпільської
сільської ради №1 від 02.12.2013 року «Про
суспільно-політичну ситуацію в
державі», прийняте, на його думку, з
перевищенням повноважень, наданих
органам місцевого самоврядування ст.19
Конституції України та ст.ст. 2, 10, 24 і 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» від 21 травня
1997 року N 280/97-ВР (надалі - Закон N 280/97-ВР).

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та підтвердив
обставини, на які посилається у
позовній заяві, просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив. Вважає рішення позачергової
XXIX сесії VI скликання Княжпільської
сільської ради №1 від 02.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
державі» щодо звернення до Президента
України, як Гаранта Конституції
України з вимогою розслідування та
притягнення до відповідальності
винних у побитті учасників мирної
акції осіб, відкриття кримінального
провадження проти посадових осіб МВС
України, причетних до незаконного
розгону демонстрантів, негайної
відставки Кабінету Міністрів України
та невідкладного відновлення
переговорів з Євросоюзом щодо
підписання Угоди про асоціацію України
з Європейського Союзу законним,
оскільки сільська рада, яка як орган
місцевого самоврядування, який в силу
ч.1 ст.10 Закону N 280/97-ВР представляє
інтереси територіальної громади с.
Княжпіль, своїм рішенням реалізувала
право на звернення до органів
державної влади в межах повноважень,
визначених ст.ст. 140 і 144 Конституції
України і ст. 25 Закону N 280/97-ВР. Рішення
відповідає вимогам ч. 1 ст. 59 Закону N
280/97-ВР та жодним чином не порушує
інтереси держави. В обгрунування
заперечень послався на рішення
Конституційного Суду України №7-рп/2009
від 16.04.2009 року, в якому надано офіційне
тлумачення положень в ч.1 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні.»

Наполягає, що зазначене рішення є актом
одноразової дії, оскільки висловлення
офіційної позиції від імені
територіальної громади, яку
представляють депутати сільської ради,
в особі сільського голови до органів
державної влади реалізоване, вичерпало
свою дію і потреба в його змінені чи в
скасуванні після його виконання
відпала.

Одночасно зазначив, що в силу ч. 10 ст. 59
Закону N 280/97-ВР акти органів місцевого
самоврядування не можуть
скасовуватися судами будь-якої
юрисдикції. В судовому порядку вони
можуть бути визнаними незаконними
тільки з мотивів їхньої
невідповідності Конституції України
або Законам України.

Також звернув увагу суду на те, що ст. 23
Закону України «Про прокуратуру» не
надає прокурору права на звернення з
позовом до суду без попереднього
внесення подання до колегіального
органу.

Крім письмового заперечення
представник відповідача подав до суду
клопотання про передачу
адміністративного позову на розгляд
Кам»янець-Подільського міськрайоного
суду на підставі ст.18 КАС України, якою
передбачена підсудність
адміністративних справ, стороною яких
є орган місцевого самоврядування,
загальним судам як адміністративним.

Протокольною ухвалою від 24.12.2013 року
Хмельницький окружний
адміністративний суд відмовив
відповідачеві в задоволенні
зазначеного клопотання, оскільки з
урахуванням положень ч.5 ст.18 КАС
України, спори, у яких обидві сторони є
суб»єктами владних повноважень,
підсудні окружним адміністративним
судам.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши зібрані в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв»язку та
сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов необхідно
задовольнити з урахуванням наведеного
нижче.

Суд встановив, що відповідно до
розпорядження сільського голови №19
від 01.12.2013 року «Про скликання
позачергової сесії» 02.12.2013 року
відбулась позачергова XXIX сесія VI
скликання Княжпільської сільської
ради, на якій прийняте рішення №1 «Про
суспільно-політичну ситуацію в
державі», з позовом про скасування
якого до суду звернувся виконувач
обов'язків прокурора
Кам'янець-Подільського району.

Прийнявши зазначене рішення №1 від
02.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в державі» Княжпільська
сільська рада вирішила: засудити
рішення Кабінету Міністрів України про
призупинення підписання Угоди про
асоціацію з Європейським Союзом;
засудити застосування насилля проти
учасників Євромайдану в ніч з 29 на 30
листопада 2013 року; вимагати відставки
Уряду Азарова М.Я.; вимагати
дострокових Президентських та
парламентських виборів; негайно
усунути від займаної посади Міністра
ВС України Захарченко В.Ю. та порушити
кримінальну справу за перевищення
службових повноважень та підтримати
загальнонаціональний страйк.

Досліджуючи правомірність зазначеного
рішення, суд враховує наведене нижче.

Згідно до ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

В силу ст. 140 Конституції України
місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Частиною 1 ст.2 Закону N 280/97-ВР
передбачено, що місцеве самоврядування
в Україні - це гарантоване державою
право та реальна здатність
територіальної громади - жителів села
чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища,
міста - самостійно або під
відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування
вирішувати питання місцевого значення
в межах Конституції і законів України.

Сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами (ч.1 ст.10 Закону N 280/97-ВР).
Статтею 25 Закону N 280/97-ВР встановлено,
що сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Конституційний Суд України у
своєму Рішенні від 26 березня 2002 року
визначив політико-правову природу
органів місцевого самоврядування, які
не є органами державної влади, а є
представницькими органами, через які
здійснюється право територіальної
громади самостійно вирішувати не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення, тобто
такі, які пов'язані передусім з
життєдіяльністю територіальних громад
і перелік яких визначено у Конституції
і законах України (пункти 4, 5
мотивувальної частини Рішення від 26
березня 2002 року N 6-рп/2002 у справі про
охорону трудових прав депутатів
місцевих рад).

При цьому, гарантоване державою
місцеве самоврядування, яке
здійснюється територіальною громадою
через сільські, селищні, міські ради та
їх виконавчі органи, має певні
конституційно-правові межі,
встановлені, зокрема, приписами статей
19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України.
З урахуванням положень ст.19
Конституції України органи місцевого
самоврядування, здійснюючи владу і
самостійно вирішуючи питання
місцевого значення, віднесені законом
до їх компетенції, та приймаючи
рішення, які є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Такі ж положення закріплені у
статті 4 Європейської хартії місцевого
самоврядування, яка встановлює, що
головні повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу; повноваження, якими
наділяються органи місцевого
самоврядування, як правило, мають бути
повними і виключними.

Відповідно до ч. 3 ст.24 Закону N
280/97-ВР органи місцевого самоврядування
та їх посадові особи діють лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією і
законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Повноваження органів місцевого
самоврядування щодо вирішення питань
місцевого значення визначені Законом N
280/97-ВР

За змістом Закону N 280/97-ВР до
повноважень органів місцевого
самоврядування належить вирішення
питань місцевого значення у сфері
соціально-економічного і культурного
розвитку, планування та обліку; в
галузі бюджету, фінансів і цін; в галузі
управління комунальною власністю; в
галузі житлово-комунального
господарства, побутового,
торговельного обслуговування,
громадського харчування, транспорту і
зв'язку; у галузі будівництва; у сфері
освіти, охорони здоров'я, культури,
фізкультури і спорту; у сфері
регулювання земельних відносин та
охорони навколишнього природного
середовища; повноваження у сфері
соціального захисту населення, тощо.

Водночас, ані Конституцією
України, ані Законом N 280/97-ВР органам
місцевого самоврядування не надані
повноваження щодо розгляду та
вирішення питань, не віднесених до їх
повноважень, в тому числі щодо оцінки
дій Кабінету Міністрів України,
органів та посадових осіб Міністерства
внутрішніх справ України, вимагання
відставки Уряду і дострокових виборів
Президента України та парламентських
виборів.

Тому, суд вважає, що рішення №1 від
02.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в державі» прийняте
Княжпільською сільською радою з
перевищенням повноважень, наданих
органам місцевого самоврядування
Конституцією України та Законом N
280/97-ВР, оскільки стосується питань
загальнодержавного значення,
вирішення яких віднесене до
компетенції Верховної ради України,
Кабінету Міністрів України,
Міністерства Внутрішніх справ України
та інших центральних органів
виконавчої влади.

При цьому, суд відхиляє, як
необґрунтовані, посилання відповідача
на п.14 ч.4 ст.42 Закону N 280/97-ВР, якою
передбачене право сільського голови
представляти територіальну громаду,
раду та її виконавчий комітет у
відносинах з державними органами,
іншими органами місцевого
самоврядування, об'єднаннями громадян,
підприємствами, установами та
організаціями незалежно від форм
власності, громадянами, а також у
міжнародних відносинах відповідно до
законодавства, оскільки таке право
може бути реалізоване сільським
головою лише для вирішення питань
місцевого значення.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд вважає, що рішення позачергової
ХХІХ сесії VI скликання №1 від 02.12.2013
року «Про суспільно-політичну ситуацію
в державі» прийняте Княжпільською
сільською радою поза межами її
повноважень, визначених Конституцією
України та Законом N 280/97-ВР.

У рішенні від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99 у
справі N 1-1/99 (справа про представництво
прокуратурою України інтересів
держави в арбітражному суді)
Конституційний Суд України зазначив,
що державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. В основі
інтересів держави завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо.

Таким чином, порушення відповідачем
Конституції України та Закону N 280/97-ВР у
зв»язку з прийняттям рішення №1 від
02.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в державі» є порушенням
інтересів держави.

Відповідно до пункту 2 статті 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.

В силу ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
Прокурор самостійно визначає підстави
для представництва в судах, форму його
здійснення і може здійснювати
представництво на будь-якій стадії
судочинства в порядку, передбаченому
процесуальним законом.

Суд вважає безпідставними доводи
відповідача щодо відсутності у
позивача права на звернення до суду без
попереднього внесення подання,
оскільки статтею 23 Закону України "Про
прокуратуру" в редакції Закону України
від 18.09.2012 року N 5288-VI прокурор наділений
правом на звернення до суду з
відповідним позовом не лише у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а й у
разі якщо подання не вносилося.

За змістом п.2 ст.23 Закону України "Про
прокуратуру" прокурор може звернутися
до суду щодо визнання протиправним
рішення чи окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту
інтересів держави відповідає змісту та
обсягу повноважень прокурора,
визначених Законом України "Про
прокуратуру".

Суд також вважає безпідставним
посилання позивача, як на одну з
підстав для відмови в задоволенні
позовних вимог, на рішення
Конституційного Суду України №7-рп/2009
від 16.04.2009 року (справа про скасування
актів органів місцевого
самоврядування), яким надане офіційне
тлумачення положень в ч. ч.1 і 10 ст. 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні» стосовно
права органу місцевого самоврядування
скасовувати свої раніше прийняті
рішення та вносити до них зміни і
жодним чином не стосується скасування
рішень органу місцевого
самоврядування, прийнятих поза межами
наданих повноважень, в судовому
порядку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем не
доведена правомірність рішення
позачергової ХХІХ сесії VI скликання №1
від 02.12.2013 року "Про суспільно-політичну
ситуацію в державі», а тому позовні
вимоги про його скасування підлягають
до задоволення.

Керуючись Конституцією України,
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 11, ст.
99, 100, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення позачергової ХХІХ
сесії VI скликання Княжпільської
сільської ради Кам'янець-Подільського
району №1 від 02.12.2013 року "Про
суспільно-політичну ситуацію в
державі".

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27
грудня 2013 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя