Справа № 742/6160/13-а
Суддя: Циганко М. О.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/742/382/13
єдиний унікальний № 742/6160/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року
Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого судді Циганка М. О.,

розглянувши адміністративну справу в
порядку скороченого провадження за
позовом ОСОБА_1 до управління
пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області про визнання дій
протиправними та зобов’язання вчинити
дії, -

встановив:

27.11.2013 року позивач
звернувся з вказаним адміністративним
позовом до суду, та просить суд визнати
протиправними дії управління
пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області щодо обмеження під час
перерахунку пенсії позивачу за вислугу
років відповідно до Закону України
«Про прокуратуру» на підставі
постанови Кабінету Міністрів № 505 від
31.05.2012 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури»;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії за вислугу років
позивачеві з 01.07.2012 року відповідно до
Закону України «Про прокуратуру» на
підставі постанови Кабінету Міністрів
№ 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури», із
розрахунку 90 відсотків від нарахованої
заробітної плати для обчислення пенсії
у відповідності до довідки прокуратури
Чернігівської області. Свої вимоги
мотивує тим, що він є пенсіонером та
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області, з 1998 року отримує пенсію
призначену за вислугою років
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру». Як стверджує позивач, у
зв'язку з недоотриманням на його погляд
призначеної пенсії, він звернувся
19.09.2013 року до Відповідача з письмовою
заявою у якій запитав про розмір
нарахованої йому пенсії за період з
01.07.2012 року по теперішній час,
отримавши відповідь відповідача від
25.09.2013р. за № 140/10/к, дізнався про
неправомірне обмеження під час
останнього перерахунку пенсії, а саме,
що згідно із його заявою від 13.08.2012 р., на
підставі довідки прокуратури
Чернігівської області № 18-387 від 03.08.2012
р. про заробітну плату, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 505 «Про упорядкування структури та
умов оплати праці працівників органів
прокуратури» розмір пенсії після
перерахунку з 01.07.2012 р. склав 3741, 85 грн.,
пенсія йому була обчислена у розмірі 80 %
від суми заробітної плати, що
становила 4603,46 грн.

Позивач посилається на те,
що про порушення прав він дізнався
тільки у вересні 2013 року після
отримання листа-відповіді Відповідача,
з якого йому достовірно стало відомо
про неправомірне обмеження під час
останнього перерахунку пенсії і не
нарахування її у повному обсязі .

Таким чином позивач вважає,
що зазначеними діями і рішенням
відповідача допускаються неправомірні
обмеження та зменшення розміру пенсії,
що призводить до порушення його права
на пенсійне забезпечення. У зв'язку з
чим і звернувся до суду з даним позовом
.

Розгляд справи проведено в
порядку скороченого провадження у
відповідності до ст.183-2 КАС України, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Суддя за результатами
розгляду справи в порядку скороченого
провадження, оцінивши повідомлені
сторонами обставини, вважає їх
достатніми для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення.

Відповідач надав суду
письмове заперечення на позовну заяву
в якій не погоджується з позовними
вимогами та просить відмовити позивачу
у задоволенні позову повністю,
посилаючись на обґрунтованість та
законність своїх дій .(а.с.27-28)

Судом встановлено, що
позивач перебуває на обліку в
управлінні пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області та отримує
пенсію за вислугу років відповідно
до Закону України «Про прокуратуру», за
документами пенсійної справи його
загальний стаж роботи становить 38
років 11 місяців 12 днів в тому числі на
прокурорсько-слідчих посадах у
прокуратурі 24 роки 11 місяців 14 днів.
(а.с.20,21)

Відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 3662-12 від
26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111
від 12.07.2001 року - прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугою років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержувані перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

На підставі даної норми
закону позивачу була призначена пенсія
за вислугою років з 01.08.2001 року, а саме у
розмірі 90 відсотків від суми місячної
(чинної) заробітної плати, і таку він
отримував по 30.06.2012 року.(а.с.26)

З урахуванням ч.2 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за класні чини, вислугу років),
що включається в заробіток для
обчислення пенсії, визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч. 4 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
середньомісячна сума зазначених
виплат за 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми таких виплат на 60. Коригування
зазначених виплат проводиться із
застосуванням коефіцієнта загального
підвищення розмірів посадового окладу,
надбавок до нього за класний чан.
Посадовий оклад, надбавки за класний
чин і вислугу років під час призначення
пенсії враховується в розмірах,
установлених на дату звернення за
пенсією.

Як вбачається з положень
згаданої статті Закону, застосування
коригування виплат перед виходом на
пенсію з урахуванням коефіцієнта
загального підвищення розмірів
посадового окладу, надбавок до нього за
класний чин дійсно повинно
проводитися, але при призначенні
пенсії, а не під час її перерахунку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
обчислення (перерахунок) пенсій
проводиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Частиною 17 ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» № 3662-12 від
26.11. 1993 року в редакції Закону № 2663-111
від 12.07.2001 року передбачено право на
перерахунок вже призначеної пенсії при
наявності зазначених у цьому пункті
підстав, а саме - призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.

Проте, Розпорядженням
відповідача від 14.08.2012 року № 137450 з
01.07.2012 року ОСОБА_1 перераховано пенсію
у розмірі 80% від суми місячної (чинної)
заробітної плати. (а.с.21,28,30)

Суд вважає, що зазначене
Розпорядження є неправомірним та
таким, що підлягає скасуванню виходячи
із наступного.

Страховий стаж позивача на
посаді прокурор/слідчий складає понад
20 років та до видання оскаржуваного
Розпорядження пенсія нараховувалася у
розмірі 90% від суми місячної (чинної)
заробітної плати, відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» (в
редакції, яка діяла на момент
призначення пенсії). Згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 31.05.2012
року № 505 «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників
органів прокуратури», яка набрала
чинності 14.06.2012 року, з 01.07.2012 року
проведені відповідні перерахунки
пенсій працівникам прокуратури у
зв'язку зі збільшенням посадових
окладів.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру»
призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії.

Тому 13 серпня 2012 року
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії на
підставі довідки прокуратури
Чернігівської області № 18-387 від
03.08.2012р. про заробітну плату.

Згідно оскаржуваного
Розпорядження Відповідача з 01.07.2012 року
йому перераховано пенсію у розмірі 80%
на підставі ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» N 3668-VI від 08.07.2011 року. (а.с.21,27,28)

Суд вважає, що зазначений
перерахунок було проведено невірно, з
порушенням та неправильним
застосуванням законодавства, яке
регулює це питання. Зокрема, при
перерахунку пенсії працівниками
управління пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області застосовано
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
в новій редакції, згідно якої пенсія
призначається у розмірі 80 відсотків
від суми місячної заробітної плати.
Однак, ця норма має застосовуватись до
працівників, яким призначена пенсія
після прийняття і вступу в законну силу
цього Закону.

У своїй заяві від 13.08.2012р.
позивач не просив призначити йому
пенсію, а просив зробити її
перерахунок, і тому при проведенні
перерахунку, управління пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області, на думку суду, повинно було
керуватись п.17 ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11. 1993
року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001
року, тобто тією нормою, яка діяла до
прийняття Закону України «Про заходи
щодо законодавчого реформування
пенсійної системи», в якому не йдеться
про те, що після перерахунку розмір
пенсії не може перевищувати 80
відсотків.

Виходячи зі змісту п.17. ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру» №
3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону №
2663-111 від 12.07.2001 року перерахунок має
бути проведено вже з розміру раніше
призначеної пенсії, тобто 90 відсотків
від суми місячного чинного заробітку і
при перерахунку мають бути взяті до
уваги збільшені показники, підвищення
заробітної плати, які підтверджені
відповідною довідкою.

Таким чином можливо зробити
висновок, що Відповідачем не враховано,
що ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року встановлює
80 - відсотковий розмір пенсії, яка
призначається після 08 липня 2011 року, та
не є підставою зменшення
90-відсоткового розміру раніше
призначеної законом пенсії.

Фактично Відповідач
перепризначив позивачу пенсію на
підставі норм законодавства, які
набрали чинності після призначення
пенсії, тобто, всупереч ч. 1 ст. 58
Конституції України, застосував Закон
зі зворотньою силою, що є недопустимим.

Кім того суд звертає увагу,
що згідно з ч. 4 ст. 2 «Прикінцевих та
Перехідних положень» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», якщо внаслідок прийняття
цього Закону розмір пенсії
зменшується, пенсія виплачується в
раніше встановленому розмірі.

Таким чином, посилання
Відповідача про відповідність
перерахунку пенсії позивача нормам
законодавства є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень, в тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на Відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, що
діяла на час призначення пенсії було
передбачено, що прокурори і слідчі зі
стажем роботи не менше 20 років, у тому
числі зі стажем роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років, мають право на пенсійне
забезпечення за вислугу років
незалежно від віку. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В Рішенні Конституційного
Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005
визначено, що в Україні як соціальній,
правовій державі політика
спрямовується на створення умов, які
забезпечують достатній життєвий
рівень, вільний і всебічний розвиток
людини як найвищої соціальної
цінності, її життя і здоров'я, честь і
гідність. Утвердження та дотримання
закріплених у нормативно-правових
актах соціальних стандартів є
конституційним обов'язком держави.
Діяльність її правотворчих органів має
здійснюватися за принципами
справедливості, гуманізму,
верховенства і прямої дії норм
Конституції України, а повноваження - у
встановлених Основним Законом України
межах і відповідно до законів.
Зазначені конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачають за змістом
статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина
друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного
Закону України правові гарантії,
правову визначеність і пов'язану з ними
передбачуваність законодавчої
політики у сфері пенсійного
забезпечення, необхідні для того, щоб
учасники відповідних правовідносин
мали можливість завбачати наслідки
своїх дій і бути впевненими у своїх
законних очікуваннях, що набуте ними на
підставі чинного законодавства право,
його зміст та обсяг буде ними
реалізовано, тобто набуте право не може
бути скасоване, звужене.

Згідно ст.22 Конституції
України передбачено що, при прийнятті
або застосуванні нових законів, як і
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Право на пенсійне
забезпечення є складовою
конституційного права на соціальний
захист. Згідно зі статтею 46 Конституції
України це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення. Зміст та
обсяг права громадян на пенсійне
забезпечення полягає у їх
матеріальному забезпеченні шляхом
надання трудових і соціальних пенсій,
тобто щомісячних пенсійних виплат
відповідного розміру, в разі
досягнення особою передбаченого
законом віку чи визнання її інвалідом
або отримання членами її сім'ї цих
виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі
правові підстави призначення пенсій,
їх розміри, порядок обчислення і
виплати, законодавець може визначати
як загальні умови їх призначення, так і
особливості набуття права на пенсію,
включаючи для окремих категорій
громадян пільгові умови призначення
пенсії залежно від ряду об'єктивно
значущих обставин, що характеризують
трудову діяльність (особливості умов
праці, професія, виконувані функції,
кваліфікаційні вимоги, обмеження,
ступінь відповідальності тощо). Право
на пенсійне забезпечення, загальні
умови, порядок нарахування та розмір
пенсій визначаються, зокрема, законами
України "Про пенсійне забезпечення",
Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", але для окремих
категорій громадян пенсійне
забезпечення встановлюється іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей умов праці,
характеру виконуваної роботи, її
складності і значущості, ступеня
відповідальності, певних обмежень
конституційних прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного
Суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідною
складовою конституційного права на
достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття чи застосування нових
законів, внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції
України не допускається (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року N 8-рп/99, від 20 березня 2002
року N 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року N
7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004).
Відповідно до ст. 2 Розділу ІІ Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року
передбачене - «обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом. Порядок виплати
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) працюючим
пенсіонерам, встановлений цим
Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким призначена пенсія
(щомісячне довічне грошове утримання)
та які влаштувалися на роботу до
набрання чинності цим Законом. Якщо
внаслідок прийняття цього Закону
розмір пенсії зменшується, пенсія
виплачується в раніше встановленому
розмірі».

Таким чином, відмова
Відповідача в перерахунку пенсії на
підставі ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» в редакції Закону №
2663-ІІІ від 12.07.2001 року, а саме у розмірі
90% є неправомірною і суперечить як
Конституції, так і самому Закону «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», на підставі якого і були
внесені зміни до Закону України «Про
прокуратуру».

На підставі вище
викладеного суд вважає, що
Розпорядження Управління пенсійного
фонду України в м. Прилуках та
Прилуцькому районі Чернігівської
області від 14.08.2012 року № 137450 про
перерахування розміру пенсії позивачу
ОСОБА_1 в розмірі 80 % від заробітної
плати є безпідставним, неправомірним
та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того суд вважає
безпідставними доводи відповідача про
залишення даного позову без розгляду в
зв’язку з пропуском позивачем строків
звернення до суду для захисту своїх
прав, свобод та інтересів, оскільки
такі позивачем не пропущено, оскільки
про порушення своїх прав позивач
дізнався, після детального
ознайомлення з математичними
розрахунками наведеними відповідачем
в адресованому позивачу листі
відповіді від 25.09.2013 року №№ 140/10/к
(а.с.21,29).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 22, 64 Конституції
України, ст.ст. 2,18,71,86,94,158 -163,183-2,186,256
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру" (в редакції від 23.12.2010
року), ст. 2 Розділу ІІ Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в м. Прилуках та Прилуцькому
районі Чернігівської області про
визнання дій протиправними та
зобов’язання вчинити дії –
задовольнити .

Визнати протиправними дії
суб’єкта владних повноважень -
Управління пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області щодо обмеження
під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 за
вислугу років з 01.07.2012 року відповідно
до Закону України «Про прокуратуру» на
підставі постанови Кабінету Міністрів
№ 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників органів прокуратури».

Скасувати розпорядження
Управління пенсійного фонду України в
м. Прилуках та Прилуцькому районі
Чернігівської області від 14.08.2012 року №
137450 про перерахунок пенсії через зміну
надбавки .

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в м. Прилуках
та Прилуцькому районі Чернігівської
області здійснити перерахунок пенсії
за вислугу років ОСОБА_1 з 01.07.2012 року
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру» на підставі постанови
Кабінету Міністрів № 505 від 31.05.2012 року
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників органів
прокуратури», із розрахунку 90
відсотків від нарахованої заробітної
плати для обчислення пенсії у
відповідності до довідки прокуратури
Чернігівської області № 18-387 від 03.08.2012
року про заробітну плату та виплатити
заборгованість, що виникає на день
такого перерахунку, з урахуванням
раніше проведених виплат .

Звернути дану постанову до
негайного виконання в частині виплати
пенсії – у межах суми стягнення за один
місяць.

Постанова суду може бути
оскаржена в Київському апеляційному
адміністративному суді шляхом подання
протягом десяти днів апеляційної
скарги з дня її проголошення через
Прилуцький міськрайонний суд, з
одночасним надісланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання
апеляційної скарги стороною або іншою
особою, яка брала участь у справі,
обчислюється з моменту отримання копії
постанови .

Суддя
М. Циганко