Справа № 122/23265/13-а
Суддя: Домнікова М. В.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження по справі 2-а/122/468/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013
року

м. Сімферополь

Залізничний районний суд м.
Сімферополя АР Крим у складі:

головуючого судді - Домнікової
М.В.

при секретарі - Іоновій
А.О.,

за участю:

представника позивача – ОСОБА_1,

представника відповідача – ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м. Сімферополі
справу адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
першого заступника голови
Сімферопольської міської ради ОСОБА_4,
Сімферопольської міської ради про
визнання протиправними дій суб’єкта
владних повноважень та зобов’язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у порядку адміністративного
судочинства звернувся до суду з
позовом до першого заступника голови
Сімферопольської міської ради ОСОБА_4,
Сімферопольської міської ради АР Крим
про визнання дій протиправними,
зобов’язання вчинити певні дії,
мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.09.2013
року він звернувся до Сімферопольської
міської ради з клопотанням про надання
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
території м. Сімферополя орієнтованим
розміром до 0,10 га. До цього клопотання
було додано графічні матеріали з
бажаним місцем розташовування
земельної ділянки, в межах території.
Однак, відповідачем листом від 24.10.2013
року №Г-404/11512 за підписом першого
заступника міського голови ОСОБА_4,
ОСОБА_3 було повідомлено, що по наданому
графічному матеріалу неможливо точно
встановити бажане місце розташування
запитуємої земельної ділянки, у
зв’язку із чим подальший розгляд заяви
не передбачається можливим. Позивач
вважає дії відповідача протиправними,
оскільки клопотання щодо надання у
власність земельної ділянки із земель
комунальної власності повинно
розглядатися виключно на пленарному
засіданні Сімферопольської міської
ради і з прийняттям відповідного
рішення. З урахування наведеного та з
посиланням на статті 81, 116, 118, 122 ЗК
України, статті 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
ОСОБА_3 просив суд: визнати дії
заступника голови Сімферопольської
міської ради АР Крим ОСОБА_4 щодо
порушення процедури розгляду
клопотання позивача про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм
безоплатної приватизації та не
винесення на розгляд сесії
Сімферопольської міської ради АР Крим
протиправними; зобов’язати
Сімферопольську міську раду АР Крим
розглянути на найближчому пленарному
засіданні клопотання ОСОБА_3 від 24.09.2013
року про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою по відведенню
земельної ділянки орієнтованою площею
0,10 га по передачі її безоплатно у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою: АР
Крим, на землях Сімферопольської
міської ради; зобов’язати
Сімферопольську міську раду у
п’ятиденний термін після виконання
постанови суду надати звіт про
виконання судового рішення по цій
справі; стягнути на користь позивача
судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
з підстав, викладених у позовній заяві,
просив позов задовольнити.

Представник Сімферопольської міської
ради заперечував проти задоволення
позову, просив відмовити ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з’явився, повідомлений відповідно
до вимог діючого законодавства, причин
неявки суду не повідомив, заяв про
відкладення судового засідання не
надавав.

З урахуванням думки представників
позивача та співвідповідача, які
вважали можливим розглянути справу по
суті заявлених позивачем вимог за
відсутністю відповідача, суд вважає
можливим розглянути адміністративну
справу у відсутність заступника голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
ОСОБА_4, вирішити спір на підставі
наявних в адміністративній справі
доказів.

Заслухавши доводи представника
позивача, заперечення представника
співвідповідача, оглянувши матеріали
адміністративної справи,
проаналізувавши усі наявні по справі
докази та матеріалі справи у їх
сукупності, суд дійшов до висновку про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.09.2013 року ОСОБА_3
звернувся до Сімферопольської міської
ради з клопотанням про надання
безоплатно у власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд в
межах м. Сімферополя орієнтованим
розміром до 0,10 га.

До свого клопотання ОСОБА_3 додав копії
паспорту, ідентифікаційного номеру, а
також графічні матеріали з бажаним
місцем розташовування земельної
ділянки, в межах вказаної території.

Листом за вих.№Г-404/11512 від 24.10.2013 року за
підписом першого заступника голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
ОСОБА_4, ОСОБА_3 відмовлено у розгляді
вказаної вище заяви. Так, у цьому листі
вказано, що у клопотанні зазначається
орієнтовний розмір, цільове
призначення земельної ділянки з
урахуванням Класифікації видів
цільового призначення земель, а у разі
отримання земельної ділянки на умовах
оренди – передбачуваний строк оренди.
До клопотання додані: графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування та розмір земельної
ділянки, копії сторін паспорту
фізичної особи, за якими визначається
громадянство, прізвище, ім’я,
по-батькові, місце реєстрації
(проживання). У разі надання копій
вищевказаний документів, вони повинні
бути завірені підписом, печаткою (за
наявності) заявника. У зв’язку з тим, що
за наданими графічними матеріалами
неможливо точно визначити бажане місце
розташування земельної ділянки,
подальший розгляд клопотання не
можливий.

Статтею 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства визначає захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вказаних норм діючого
законодавства право на звернення до
адміністративного суду з позовом є
можливістю фізичних та юридичних осіб
ініціювати судове провадження в
адміністративній справі з метою
судового захисту їх прав, свобод чи
інтересів, порушених суб'єктом владних
повноважень у сфері публічно-правових
відносин. Тобто право на судовий захист
має лише та особа, яка є суб'єктом
(носієм) порушених прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно статті 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органом місцевого самоврядування є
сільська, селищна, міська рада, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно пункту 34 частини 1 статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до виключної
компетенції і виключно на пленарних
засідання місцевих рад відноситься
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Частина 5 статті 46 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
визначає, що сесія ради скликається в
міру необхідності, але не менше одного
разу на квартал, а з питань відведення
земельних ділянок - не рідше ніж один
раз на місяць.

Відповідно до статті 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада у межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 6 статті 118 ЗК України
встановлено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського
господарства, веденняособистого
селянського господарства, ведення
садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі
якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до ОСОБА_5 міністрів Автономної
Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної
Республіки Крим, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, органам
виконавчої влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК
України відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 звертався до відповідача із
клопотанням про виділення земельної
ділянки в порядку статті 118 ЗК України.
Однак, зміст поданого ним клопотання та
додатки до клопотання не відповідають
вимогам статті 118 ЗК України, а також
Постанови Кабінету Міністрів України
від 18.02.2009 року № 113 «Про затвердження
типової форми заяви (клопотання) про
вибір місця розташування земельної
ділянки».

Згідно з вимогами законодавства в
заяві (клопотанні) про вибір місця
розташування земельної ділянки має
бути зазначене бажане місце
розташування земельної ділянки, для
розташованої в межах населеного пункту
найменування населеного пункту,
вулиці.

Фактично позивач у своєму клопотанні
просив виділити земельну ділянку в
межах м. Сімферополя, без будь-якої
конкретної вулиці.

До заяви додаються позначене на
відповідному графічному матеріалі
бажане місце розташування земельної
ділянки з її орієнтовними розмірами. З
матеріалів справи вбачається, що
фактично позивач до клопотання додав
карту міста Сімферополя з
відкресленням району міста, що не може
вважатися графічним матеріалом
бажаного місця розташування земельної
ділянки.

У зв’язку з викладеним, суд вважає, що
ОСОБА_3 порушив порядок звернення із
клопотанням про одержання безоплатно у
власність земельної ділянки,
визначений статтею 118 ЗК України та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.02.2009 року №113 «Про затвердження
типової форми заяви (клопотання) про
вибір місця розташування земельної
ділянки», а тому відповідач,
відмовляючи 24.10.2013 року позивачу у
передачі на розгляд його клопотання на
сесії Сімферопольської міської ради АР
Крим, діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Щодо вимоги позивача про зобов’язання
Сімферопольської міської ради АР Крим
розглянути на найближчому пленарному
засіданні клопотання ОСОБА_3 від 24.09.2013
року про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою по відведенню
земельної ділянки орієнтованою площею
0,10 га по передачі її безоплатно у
власність для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою: АР
Крим, на землях Сімферопольської
міської ради, то вони є безпідставними
з огляду на вищевикладене та
встановлення судом відсутності
порушення відповідачем вимог
законодавства. Також лист за
вих.№Г-404/11512 від 24.10.2013 року за підписом
першого заступника голови
Сімферопольської міської ради АР Крим
ОСОБА_4 носить рекомендаційний та
роз’яснювальний характер.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до
висновку про відмову ОСОБА_3 у
задоволенні позову.

На підставі статей 13, 19 Конституції
України, статті 118 Земельного кодексу
України, статей 10, 26, 46, 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», керуючись статтями 2, 6, 7, 9-11,
17-18, 159, 162, 171, 185-186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,–

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до першого заступника
голови Сімферопольської міської ради
ОСОБА_4, Сімферопольської міської ради
про визнання протиправними дій
суб’єкта владних повноважень та
зобов’язання вчинити певні дії –
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі проголошення вступної та
резолютивної частини постанови, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя

Домніков
а М.В.