Справа № 155/2197/13
Суддя: Чонка В. В.
Дата ухвалення: 2013-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/155/200/13
Справа №155/2197/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2013
року

місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого – Чонки В.В.,

при секретарі – Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Горохові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Львівській області про скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення Правил дорожнього руху
України, –

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.
Покликається на те, що відносно нього
було складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 гривень. Вважає
постанову незаконною, просить про її
скасування.

Позивач в судове засідання
не з’явився, однак в своїй заяві до
суду позов підтримав повністю, просив
його задовольнити та скасувати
постанову, а справу слухати у його
відсутність.

Представник відповідача в
судове засідання не з’явився, хоча
належним чином повідомлявся про час та
місце розгляду справи.

Таким чином, дослідивши письмові
докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року
відносно ОСОБА_1 було складено протокол
про адміністративне правопорушення та
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
відповідно до якої, позивач 01 жовтня 2013
року, керував автомобілем ВАЗ,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на
нерегульованому пішохідному переході
не надав переваги в русі пішоходам, які
знаходилися на ньому, чим порушив
Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»
встановлено, що зміст постанови
повинен відповідати вимогам,
встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В
ній, зокрема, необхідно зазначити
докази, на яких базується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

Позивач свою вину у вчиненні даного
правопорушення не визнає, а докази в
підтвердження обставин, викладених в
протоколі та в постанові в справі про
адміністративне правопорушення суду
не представлені. Жодних заперечень
суду представлено не було.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

При винесенні постанови були порушені
права позивача по справі, передбачені
ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право зокрема:
знайомитися з матеріалами справи;
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням. Наданих законом прав
позивач був позбавлений, що є
порушенням процесуальних норм при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення

Відповідно до ст.280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України
передбачено, що обвинувачення не може
ґрунтуватись на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Таким чином, з врахуванням наведених
обставин, суд приходить до висновку, що
в даній ситуації доказів, окрім
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, які б
свідчили про вчинення ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП в справі не добуто, а тому,
постанова про накладення
адміністративного стягнення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 6, 17, 70, 71, 100, 158-163, 167 КАС
України та на підставі ст. ст. 280, 283, 284,
КУпАП, Правил дорожнього руху,
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ВС1 №096486 від 01 жовтня 2013 року відносно
ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП – скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1
ст.122 КпАП України закрити в зв’язку з
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Горохівського районного
суду

В.В.Чонка