Справа № 806/7133/13-а
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 806/7133/13-a

категорія 6.2

25 грудня 2013 р.
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Панкеєвої В.А.,

при
секретарі - Шевчук Т.А.,

за участю прокурора Шевчука М.М.,
представника відповідача Гриценка Я.А.,
третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі адміністративну
справу за позовом в.о. прокурора
м.Житомира в інтересах держави до
Житомирської міської ради, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання
протиправним та скасування п.3 рішення
№ 556 від 30.05.2013 р. в частині,-

встановив:

В.о. прокурор міста Житомира звернувся
до суду з позовом в інтересах держави
до Житомирської міської ради про
визнання протиправним та скасування п.3
рішення від 30.05.2013 р. № 556, яким ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 надано дозвіл на
зорбробку проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок площею 0,10
га (кожному) по АДРЕСА_1, для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
виготовлення детального плану
території.

Обґрунтовуючи позовну заяву прокурор
зазначив, що відповідно до висновків
Управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
щодо попереднього розгляду матеріалів
вибору місця розташування земельних
ділянок в АДРЕСА_1, земельні ділянки,
дозвіл на відведення яких надано
оскаржуваним рішенням, згідно
Генерального плану м.Житомира,
затвердженого рішенням 16 сесії міської
ради 23 скликання від 26.12.2001 р. № 266,
розташовані на території зелених
насаджень громадського користування,
де розміщення малоповерхових та
садибних житлових забудов не
передбачено. Також, оспорюване рішення
суперечить положенням статей 51, 52, 118, 123
Земельного кодексу України, Закону
України "Про мораторій на зміну
цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах", оскільки
відповідачем надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок за
рахунок земель, які не належать до
земель житлової забудови, а є
територією земельних насаджень
загального користування, відносяться
до земель рекреаційного призначення.

Прокурор позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і
просив у їх задоволенні відмовити.
Пояснив, що прокурором не надані докази
віднесення спірним рішенням земельних
ділянок до земель рекреаційного
призначення. При прийнятті рішення № 556
від 30 травня 2013 року Житомирською
міською радою дотримано всіх вимог
земельного законодавства.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти
задоволення позовних вимог
заперечували, пояснили, що даний
адміністративний позов прокурора
носить упереджений характер,
оскаржуване рішення вважають законним.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове
засідання не прибули про дату, час та
місце судового засідання були
відповідно до ст. ст.33, 35 КАС України
повідомленні належним чином та вчасно,
причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті
26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" від 21 травня
1997 року № 280/97-ВР, із змінами і
доповненнями, виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин.

Згідно з статтею 74 цього Закону, органи
та посадові особи місцевого
самоврядування несуть
відповідальність за свою діяльність
перед територіальною громадою,
державою, юридичними і фізичними
особами.

Відповідно до частини 1 статті 144
Конституції України органи, місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. На основі цього
положення Конституції України в
частині 1 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
зазначено, що у формі рішень рада
приймає нормативні та інші акти.

Встановлено, що на засіданні 23 сесії 6
скликання Житомирської міської ради 30
травня 2013 року прийнято рішення № 556,
яким надано дозвіл на виготовлення
документації із землеустрою та
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок по 0,1000 га
кожна по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Як вбачається із Генерального плану
м.Житомира, затвердженого рішенням 16
сесії міської ради 23 скликання від
26.12.2001 року № 266, пояснень в.о.
начальника Управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища Житомирської міської ради
Васькевич Т.А., висновків Управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища Житомирської
міської ради № № 700-П/2012, 701-П/2012 від
14.11.2012 р., № № 227-П/2013, 228-П/2013, 229-П/2013,
230-П/2013, 231-П/2013 від 03.06.2013 р. (а.с.24-43),
вказані земельні ділянки розташовані
на території зелених насаджень
громадського користування, де
розміщення малоповерхової та садибної
житлової забудови не передбачено.

Існування рішення № 266 від 26.12.2001 року
представником відповідача та
присутніми третіми особами в судовому
засіданні не заперечувалось.

Оцінюючи дане рішення на відповідність
його вимогам ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.39 Земельного кодексу
України (далі - ЗК України) використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм.

Відповідно до статті 51 ЗК України до
земель рекреаційного призначення
належать земельні ділянки зелених зон
і зелених насаджень міст та інших
населених пунктів,
навчально-туристських та екологічних
стежок, маркованих трас, земельні
ділянки, зайняті територіями будинків
відпочинку, пансіонатів, об'єктів
фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Виходячи із змісту наведеної правової
норми, спірна земельна ділянка
відносяться до земель рекреаційного
призначення.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 52 ЗК
України землі рекреаційного
призначення можуть перебувати у
державній, комунальній та приватній
власності. На землях рекреаційного
призначення забороняється діяльність,
що перешкоджає або може перешкоджати
використанню їх за призначенням, а
також негативно впливає або може
вплинути на природний стан цих земель.
Порядок використання земель
рекреаційного призначення
визначається законом.

З метою запобігання масовим проявам
зміни цільового призначення і забудови
окремих земельних ділянок
рекреаційного призначення незалежно
від форми власності в містах та інших
населених пунктах (зелених зон, зелених
насаджень, об'єктів фізичної культури і
спорту), що призводить до погіршення
санітарно-гігієнічних, рекреаційних та
спортивно-оздоровчих умов життя
громадян, а також фізичного і
естетичного виховання дітей та молоді
17 березня 2011 року за № 3159-VI прийнято
Закон України "Про мораторій на зміну
цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах", який набрав
чинності з 13.04.2011 р.

Відповідно до частини 1 статті 1
вказаного Закону введено мораторій
строком на п'ять років на зміну
цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення незалежно від форми
власності в містах та інших населених
пунктах, а саме земельних ділянок
зелених зон і зелених насаджень.

Надавши оспорюваним рішенням ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 дозвіл на виготовлення
документації із землеустрою та
складання проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок по 0,10 га
кожна по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
відповідач, фактично, змінив цільове
призначення цих ділянок, створив умови,
які можуть негативно вплинути на
природний стан даних земель.

Враховуючи викладене та те, що органам
місцевого самоврядування заборонено
змінювати цільове призначення
земельних ділянок рекреаційного
призначення до 2016 року, тому пункт 3
рішення 23 сесії 6 скликання
Житомирської міської ради № 556 від 30
травня 2013 року у частині надання третім
особам дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок по АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, і
виготовлення детального плану
території є таким, який прийнятий не у
межах повноважень й не у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України
судові витрати не стягуються.

Керуючись ст. ст.71, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
п.3 рішення 23 сесії 6 скликання
Житомирської міської ради № 556 від
30.05.2013 р. в частині надання ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 дозволу на складання
проектів із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
виготовлення детального плану
території та проведення державної
реєстрації земельних ділянок по
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.

Постанова суду може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160
КАС України апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
В.А. Панкеєва