Справа № 9101/163639/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2013 р.
справа № 2а-7049/11 Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка
С.А. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 вересня
2011 року

у справі № 2а-7049/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська

про зобов'язання здійснити перерахунок
підвищення до пенсії відповідно статті
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернулася у
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про визнання
бездіяльності неправомірною,
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії у розмірі
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком згідно статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 28 лютого 2011
року по 31 серпня 2011 року і в подальшому.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 вересня
2011 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача,
зобов'язано останнього здійснити
перерахунок та виплату позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
згідно статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 11 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року, з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні вимог
позивача.

Апеляційна скарга мотивована не
урегульованістю на законодавчому
рівні механізму виплати підвищення до
пенсії дітям війни та відсутністю
фінансування даного виду видатків.

Заперечень на апеляційну скаргу не
надійшло.

Судом першої інстанції з'ясовано,
матеріалами справи підтверджено і
відповідачем у справі не
заперечується, що позивач по цій справі
має статус «дитини війни» та
відповідно користується правом на
отримання пільг і державної соціальної
підтримки, встановлених Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у цій справі є розмір
виплати позивачу, як «дитині війни»,
підвищення до пенсії, встановленого
статтею 6 Закону №2195-IV від 18 листопада
2004 року.

При цьому, суд першої інстанції вірно
встановивши фактичні обставини справи
та правильно проаналізувавши чинне
законодавство, яким регулюються спірні
правовідносини, з урахуванням рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10 щодо визнання
неконституційним положень Законів
України Про Держаний бюджет України на
2007-2008 рік, які стосуються доплат до
пенсії, відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
дійшов обґрунтованого висновку про
пріоритетність застосування до
спірних правовідносинах положень
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004
року.

Суд апеляційної інстанції з наведеними
висновками суду першої інстанції
погоджується, оскільки основною
нормативною базою, якою регулюється
питання соціального захисту дітей
війни, є Конституція України, Закон
України від 18 листопада 2004 року №2195-IV
«Про соціальний захист дітей війни» та
інші акти міжнародного та
національного законодавства, якими
передбачено ряд пільг, допомоги та
гарантій особам, на яких поширюється їх
дія, зокрема, визначено розміри виплати
щомісячного підвищення до пенсії.

Суд першої інстанції, дійшов вірного
висновку, що розмір мінімальної пенсії
за віком необхідно обраховувати
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
частиною першою цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Застосування відповідачем положень
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28 травня 2008 року щодо
визначення розміру підвищення пенсії є
безпідставним, оскільки розмір
підвищення пенсії визначений Законом
України «Про соціальний захист дітей
війни», який має вищу юридичну силу, ніж
постанова Кабінету Міністрів України.

За наведених обставин, суд апеляційної
інстанції визнає обґрунтування суду
першої інстанції у вищенаведеній
частині такими, що відповідають нормам
матеріального права.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції
вважає за неможливе залишити рішення
суду першої інстанції без змін щодо
задоволення вимог про захист прав
позивача за період з 11 лютого 2011 року по
27 лютого 2011 року, оскільки суд першої
інстанції безпідставно вийшов за межі
позовних вимог.

Таким чином, судом першої інстанції
допущено порушення норм
процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог позивача в частині
захисту його прав в межах визначеного
Кодексу адміністративного судочинства
України шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, тобто за період
починаючи з 28 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції - скасувати та прийняти нову
постанову.

Також судом першої інстанції помилково
застосовано норму процесуального
права в частині розподілу судових
витрат.

Так, відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись частиною 1 статті 94, статтею
197, частиною 1 статті 198, пунктом 4
частини 1 статті 202, статтями 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 12 вересня
2011 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо нездійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_1 у
повному обсязі підвищення пенсії
згідно з Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 28 лютого 2011 року по 22 липня 2011
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення пенсії згідно статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», з урахуванням вимог
частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 28 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
03 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим