Справа № 2а/0470/9101/12
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
20 грудня 2013 р. Справа № 2а/0470/9101/12
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Смішер
Нетворкс" до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання неправомірними
07 cерпня 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»
звернулося до суду з позовом до
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області Державної податкової служби, в
якому просить визнати неправомірною
відмову Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області Державної податкової служби у
реєстрації податкових накладних
товариства з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»
виписаних в період з 01 лютого 2012 року по
08 травня 2012 р.; зобов'язати Лівобережну
міжрайонну державну податкову
інспекцію у м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області Державної
податкової служби зареєструвати
податкові накладні товариства з
обмеженою відповідальністю «Смішер
Нетворкс» виписані в період з 01 лютого
2012 р. по 08 травня 2012 р. а саме № 4 від
01.02.2012 р.; № 8 від 08.02.2012 р.; № 11 від 08.02.2012
р.; № 12 від 08.02.2012 р.; № 15 від 13.02.2012 р.; № 19
від 17.02.2012 р.; № 1 від 01.03.2012 р.; № 2 від
01.03.2012 р.; № 3 від 01.03.2012 р.; № 9 від 14.03.2012
р.; № 16 від 20.03.2012 р.; № 17 від 20.03.2012 р.; № 18
від 20.03.2012 р.; № 20 від 20.03.2012 р.; № 3 від
03.04.2012 р.; № 7 від 05.04.2012 р.; № 9 від 06.04.2012
р.; № 10 від 10.04.2012 р.; № 14 від 25.04.2012 р.; № 18
від 26.04.2012 р.; № 19 від 27.04.2012 р.; № 1 від
03.05.2012 р.; № 2 від 08.05.2012 р.; № 3 від 08.05.2012
р., та розрахунки коригування
кількісних та вартісних показників до
податкових накладних, №25 від 20.02.2012 р.;
№26 від 20.02.2012 р.; №27 від 20.02.2012 р.; №28 від
20.02.2012 р.; №29 від 20.02.2012 р.; №30 від 20.02.2012
р.; №1 від 03.04.2012 р.; № 2 від 03.04.2012 р.
В обґрунтування позову зазначено,
що позивач здійснює податкове
звітування засобами електронного
зв'язку в електронній формі на
підставі Договору «Про визнання
електронних документів». Однак при
черговій спробі реєстрації податкової
накладної позивачу було відмовлено у
її прийнятті з посиланням на той факт,
що місцезнаходження юридичної особи у
документі не відповідає інформації з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Позивач вважає, що у відповідача
відсутні будь-які законодавчо
обґрунтовані підстави для відмови у
прийнятті документів, що надіслані
позивачем засобами електронного
Крім того, позивач посилається на
рішення Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2012
року, яким рішення Лівобережної МДПІ
щодо розірвання в односторонньому
порядку Договору «Про визнання
електронних документів», укладеного з
ТОВ «Смішер Нетворкс», визнано
протиправним.

Суд допустив процесуальне
правонаступництво та замінив
Лівобережну міжрайонну державну
податкову інспекцію у м.
Дніпропетровську Дніпропетровської
області Державної податкової служби на
Лівобережну об'єднану державну
податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів в Дніпропетровській
області.

В судове засідання прибув
представник позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується розпискою.

В письмових запереченнях від
31.08.2012 р. представник відповідача
зазначив, що Пунктом 5 розділу III Наказу
ДПА України «Про подання електронної
податкової звітності" від 10.04.2008 р. № 233
передбачено порядок укладання
договору між платником податків та
органом ДПС про визнання електронних
документів та подання останніх в
електронному вигляді.

Із дотриманням встановленого порядку
між позивачем та Лівобережною МДПІ
20.10.2011 р. було укладено Договір №
про визнання електронних документів,
предметом якого є визнання податкових
документів (податкової звітності та
ін.), поданих платником податку в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису до
органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу та
виконано всі приписи Наказу ДПА
України №233.

Відповідно до п. 7 розділу II Наказу ДПА
України № 233 встановлено, що підставою
для прийняття податкового документа в
електронному вигляді є його
відповідність затвердженому формату
(стандарту); підтвердження ЕЦП платника
податків та його посадових осіб,
підписи яких є обов'язковими для звітів
в паперовій формі за умов, встановлених
статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"; чинність
відповідного посиленого сертифіката
ключа під час накладання ЕЦП
(підтверджується за допомогою позначки
часу, отриманої від акредитованого
центру сертифікації ключів, або якщо до
моменту одержання електронного
документа строк дії відповідного
сертифіката не був закінчений або
відповідний сертифікат не був
скасований/ блокований).

Згідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Єдиний державний реєстр податкових
накладних - це реєстр відомостей про
податкові накладні (ПН) та розрахунки
коригування (РК), що ведеться
центральним органом ДПС в електронному
вигляді згідно з наданими платниками
ПДВ електронними документами.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
Державної податкової адміністрації
України є дата та час що зафіксовані у
квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
двадцяти календарних днів, наступних
за датою їх виписки.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані утриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Лівобережна МДПІ листом від 13.02.2012 р.
№5033/10/28-2 повідомила позивача про
розірвання в односторонньому порядку
Договору «Про визнання електронних
документів» за №, що в подальшому
послугувало підставою для відмови у
реєстрації податкових накладних,
виписаних ТОВ «Смішер Нетворкс".

Відповідно до ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши чинне законодавство
суд доходить висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Смішер Нетворкс"
зареєстроване Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 26
серпня 2004 року та знаходиться на обліку
в Лівобережній міжрайонній Державній
податковій інспекції у м.
Дніпропетровську.

В порядку ст. 49 Податкового кодексу
України позивач здійснює податкове
звітування засобами електронного
зв'язку в електронній формі на підставі
Договору "Про визнання електронних
документів".

Позивачем з метою реєстрації
податкових накладних електронними
засобами зв'язку в період з 07 лютого 2012
року по 21 травня 2012 року було
направлено податкові накладні
виписані при вступі у господарські
правовідносини, а саме: № 4 від 01.02.2012 р.;
№ 8 від 08.02.2012 р.; № 11 від 08.02.2012 р.; № 12 від
08.02.2012 р.; № 15 від 13.02.2012 р.; № 19 від 17.02.2012
р.; № 1 від 01.03.2012 р.; № 2 від 01.03.2012 р.; № 3
від 01.03.2012 р.; № 9 від 14.03.2012 р.; № 16 від
20.03.2012 р.; № 17 від 20.03.2012 р.; № 18 від 20.03.2012
р.; № 20 від 20.03.2012 р.; № 3 від 03.04.2012 р.; №7
від 05.04.2012 р.; № 9 від 06.04.2012 р.; № 10 від
10.04.2012 р.; № 14 від 25.04.2012 р.; № 18 від 26.04.2012
р.; № 19 від 27.04.2012 р.; № 1 від 03.05.2012 р.; № 2
від 08.05.2012 р.; № 3 від 08.05.2012 р.

Також були направлені розрахунки
коригування кількісних та вартісних
показників до податкових накладних, а
саме: № 25 від 20.02.2012 р.; № 26 від 20.02.2012 р.;
№ 27 від 20.02.2012 р.; № 28 від 20.02.2012 р.; №29 від
20.02.2012 р.; № 30 від 20.02.2012 р.; № 1 від 03.04.2012
р.; № 2 від 03.04.2012 р.

Але позивачу було відмовлено у її
прийнятті з посиланням на той факт, що
місцезнаходження юридичної особи
продавця товарів/послуг у документі не
відповідає інформації Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

13 лютого 2012 року позивачем до
Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська
було надано листа за № 0213-01 Р з
проханням щодо усунення суперечностей
у електронній системі податкового
звітування відносно позивача. До листа
було надано Витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 10.02.2012 р. на
підтвердження факту відповідності
місцезнаходження підприємства за
адресою вказаною у ЄДРПОУ.

Листом від 13 лютого 2012 року за № 5033/10/28-2
відповідач повідомив позивача про те,
що заходами МДПІ м. Дніпропетровська
було встановлено відсутність
підприємства за місцезнаходженням,
вказаному у розділі 7 Договору та у
зв'язку з цим розриває Договір в
односторонньому порядку.

Лист було направлено на юридичну
адресу позивача згідно Договору, а
саме: 49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Батумська 11/225. Лист позивач отримав
16.02.2012 р.

Наказом ДПА України від 10.04.2008 р. № 233
затверджено Інструкцію з підготовки і
подання податкових документів в
електронному вигляді засобами
телекомунікаційного зв'язку.

Ця Інструкція визначає загальні
принципи організації інформаційного
обміну під час подання платниками
податків податкової звітності до
органів державної податкової служби
України в електронній формі із
використанням електронного цифрового
підпису. Ця Інструкція поширюється на
Державну податкову адміністрацію
України та її територіальні органи,
платників податків, які за власним
бажанням подають податкові документи в
електронному вигляді.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції
платник податків здійснює формування
та подання податкових документів в
електронному вигляді відповідно до
законодавства із застосуванням
спеціалізованого програмного
забезпечення формування податкових
документів, засобу КЗІ, керуючись цією
Інструкцією та договором.

Не погодившись з вищевказаним рішенням
податкового органу товариство з
обмеженою відповідальністю «Смішер
Нетворкс» звернулося з позовом до суду.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду по
справі № 2а/0470/4000/12 від 25 квітня 2012 року
позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»
задоволено та визнано протиправним
рішення Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська щодо розірвання в
односторонньому порядку Договору "Про
визнання електронних документів".

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 21 листопада 2013 року постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Частиною 5 ст. 254 КАС України
передбачено, що постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної
інстанції за наслідками перегляду,
постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту
проголошення, а якщо їх було прийнято
за наслідками розгляду у письмовому
провадженні, - через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі.

Враховуючи те, що рішення відповідача
про розірвання Договору «Про визнання
електронних документів» скасовано, суд
приходить до висновку, що відповідач не
мав права відмовляти позивачу у
прийнятті податкової звітності
електронним зв'язком, тим більше, що
посилання відповідача про
незнаходження позивача за вказаною у
Договорі юридичною адресою не
підтвердилися, так як місцезнаходження
позивача підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

У зв'язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

На підставі ст. 94 КАС України суд також
вважає за необхідне присудити на
користь позивача понесені судові
витрати у сумі 32,19 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними дії
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо відмови у реєстрації
податкових накладних товариства з
обмеженою відповідальністю «Смішер
Нетворкс», виписаних в період з 01
лютого 2012 року по 08 травня 2012 р.

Зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області зареєструвати податкові
накладні товариства з обмеженою
відповідальністю «Смішер Нетворкс»,
виписані в період з 01 лютого 2012 р. по 08
травня 2012 р., а саме: № 4 від 01.02.2012 р.; № 8
від 08.02.2012 р.; № 11 від 08.02.2012 р.; № 12 від
08.02.2012 р.; № 15 від 13.02.2012 р.; № 19 від 17.02.2012
р.; № 1 від 01.03.2012 р.; № 2 від 01.03.2012 р.; № 3
від 01.03.2012 р.; № 9 від 14.03.2012 р.; № 16 від
20.03.2012 р.; № 17 від 20.03.2012 р.; № 18 від 20.03.2012
р.; № 20 від 20.03.2012 р.; № 3 від 03.04.2012 р.; № 7
від 05.04.2012 р.; № 9 від 06.04.2012 р.; № 10 від
10.04.2012 р.; № 14 від 25.04.2012 р.; № 18 від 26.04.2012
р.; № 19 від 27.04.2012 р.; № 1 від 03.05.2012 р.; № 2
від 08.05.2012 р.; № 3 від 08.05.2012 р., та
розрахунки коригування кількісних та
вартісних показників до податкових
накладних: №25 від 20.02.2012 р.; №26 від 20.02.2012
р.; №27 від 20.02.2012 р.; №28 від 20.02.2012 р.; №29
від 20.02.2012 р.; №30 від 20.02.2012 р.; №1 від
03.04.2012 р.; № 2 від 03.04.2012 р.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Смішер Нетворкс"
судові витрати у сумі 32,19 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
вимог ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в порядку та строки,
передбачені ст. 186 КАС України, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд.

Суддя (підпис) З оригіналом
згідно. Суддя Постанова не набрала
законної сили 20 грудня 2013 року.
СуддяВ.М. Олійник В.М. Олійник В.М.
Олійник