Справа № 872/3980/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2013 р. справа № 2а/0470/10335/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2012 року по справі за позовом
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби до Комунального
підприємства «Нікопольтеплоенерго»
ради про накладення арешту на кошти та
інші цінності платника податків, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2012 року Нікопольська ОДПІ
Дніпропетровської області Державної
податкової служби звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила накласти арешт на кошти та інші
цінності КП «Нікопольтеплоенерго», що
знаходяться в банку, на суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у сумі 173339,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що відповідач має
податковий борг в сумі 173339,00 грн. і
згідно до пп.20.1.17 п.20.1 ст. 20 Податкового
кодексу України, якщо у платника
податків, який має податковий борг,
відсутнє майно та/або його балансова
вартість менша суми податкового боргу,
та або таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу, це є
обставиною, за якою до платника
податків може бути застосований арешт
активів.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2012 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
позивач, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить постанову
суду скасувати та ухвалите нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що комунальне
підприємство «Нікопольтеплоенерго»
зареєстровано виконавчим комітетом
Нікопольської міської ради 12.09.2002 р.,
перебуває на податковому обліку в
Нікопольській ОДПІ Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
та згідно свідоцтва № 03378051 від 15.10.2002 р.
є платником податку на додану вартість
(а.с. 7-9).

18 липня 2012 року КП
«Нікопольтеплоенерго» подало до
Нікопольської ОДПІ Дніпропетровської
області Державної податкової служби
декларацію по податку на додану
вартість № , у якій самостійно
визначило податкові зобов'язання з
вказаного податку за червень 2012 року в
сумі 173 339 грн. (а.с. 10-11).

Зазначений податок добровільно
відповідачем сплачений не був, що й
стало підставою для звернення до суду з
позовом про накладення арешту на кошти
та інші цінності платника податків.

Підстави для застосування як
адміністративного арешту майна, так і
арешту коштів на рахунках платника
податків, є універсальними та
визначені в п. 94.2 ст.94 Податкового
кодексу України. Обидва види арешту, за
загальним правилом, застосовуються з
однакових підстав, але розрізняються
процедурою застосування - або за
рішенням керівника податкового органу
(щодо майна, відмінного від коштів), або
за рішенням суду (арешт коштів).

Водночас Податковим кодексом України
передбачені також інші, додаткові
випадки накладення арешту на кошти
платника податків, крім тих, що
визначені статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 20.1.17 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України (в
редакції що діяла на момент звернення
до суду) органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Дані положення визначають як право
податкового органу на звернення до
суду з вимогою про накладення арешту на
кошти платника податків, так і підстави
для реалізації цього повноваження.
Такими підставами є: 1) відсутність
майна, за рахунок якого може бути
погашений податковий борг; 2)
недостатність такого майна для
погашення суми податкового боргу через
те, що балансова вартість цього майна
менша за відповідну суму податкового
боргу; 3) майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу у
відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування
арешту коштів платника податків,
передбачених підпунктом 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
серед підстав для застосування
адміністративного арешту, що входять
до переліку, встановленого пунктом 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
(сформульованого як вичерпний), не
повинна розглядатися як перешкода для
застосування арешту коштів на рахунках
платника податків у відповідних
випадках.

Оскільки позивачем не було надано
доказів відсутності у КП
«Нікопольтеплоенерго» майна, за
рахунок якого може бути погашений
податковий борг та не доведено
неможливості погашення податкового
боргу по податку на додану вартість в
сумі 173339 грн. за рахунок майна на
загальну суму 4199199 грн. 94 коп., яке
перебуває у податковій заставі,
апеляційний суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
застосування арешту коштів платника
податків, передбачених підпунктом 20.1.17
пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу
України.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції
прийнято правильне по суті рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог,
але із помилковим застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до ст. 201 КАС України
Підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Враховуючи викладене апеляційний суд
вважає за необхідне апеляційну скаргу
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції змінити в частині
застосування норм матеріального права.

Керуючись, п.2 ч.1 ст.198, ст. 201 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
листопада 2012 року - змінити в частині
застосування норм матеріального права.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 11 грудня 2013
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов