Справа № 872/6027/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2013 р. справа №
2а-3944/09 Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 09 листопада 2009 року

у справі № 2а-3944/09

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в м. Світловодськ Кіровоградської
області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

ПОСТАНОВИВ:

15 вересня 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодськ Кіровоградської області,
в якому просить зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до ст.ст. 40,42 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" враховується для
обчислення пенсії за 2008 рік, починаючи
з дня подачі заяви про перерахунок
пенсії.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 09 листопада 2009 року позов
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодськ Кіровоградської області
та зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
підвищення пенсії згідно статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" та частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
та в подальшому. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та постановити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної
постанови, суд першої інстанції
помилково зазначив, що позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання права на отримання

підвищення пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до Закону України "Про соціальний
захист дітей війни". Вказане призвело
до вирішення справи по суті вимог,
предмет спору яких суперечить дійсним
заявленим вимогам.

Враховуючи викладене, оскаржувану
постанову суду першої інстанції не
можна визнати законною та
обґрунтованою, судом першої інстанції
невірно встановлено предмет спору,
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, та в
силу пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового.

Вирішуючи спір між сторонами суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідачем
на підставі заяви позивача було
проведено перерахунок пенсії із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2007 рік.

Не погодившись з діями відповідача
щодо застосування показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2007 рік,
позивач звернулася до суду з позовом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що чинним
законодавством передбачено
застосування показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
ст.ст. 40,42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"враховується для
обчислення пенсії за рік, що передує
року звернення за перерахунком пенсії,
тобто за 2008 рік.

Такі доводи позивача, суд апеляційної
інстанції вважає помилковими, з
наступних підстав.

Так, перерахунок пенсій із заробітної
плати, отриманої після призначення
пенсії чи попереднього перерахунку та
збільшеного страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування"№ 1058 від 9 липня 2003 року
(далі Закон № 1058-IV), частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б"підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України"від 28 грудня 2007 року №
107-VI визнаних такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Визнані неконституційними зміни
надавали можливість перераховувати
пенсію із заробітної плати за періоди
страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40
цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Зокрема, ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV, в
редакції до 28 грудня 2007 року, чинній на
час виникнення спірних правовідносин,
не встановлює іншого, ніж передбачений
ч. 2 ст. 40 цього Закону порядку
розрахунку заробітної плати для
перерахунку пенсії, тому застосуванню
підлягає ч. 2 ст. 40 цього Закону.

У зв'язку з правом особи на перерахунок
пенсії із заробітної плати та
страхового стажу у формулі заробітної
плати для обчислення пенсії Зп = Зс х (Ск
: К) змінюються лише показники Ск (сума
коефіцієнтів заробітної плати за кожен
місяць) та К (кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнт заробітної плати
застрахованої особи), а показник Зс
(середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії)
враховується в розмірі на час
призначення пенсії або останнього
перерахунку.

При цьому, показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески не є тотожним
показнику середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, який згідно
вищенаведеної формули враховується
при перерахунку пенсії та який
враховується в розмірі на час
призначення пенсії або останнього
перерахунку.

Тому, підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
за календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, а тому постанова суду підлягає
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

На підставі викладеного,
керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198,
пунктом 4 частини 1 статті 202, статтею 207
КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 09 листопада 2009 року у
справі № 2а-3944/09 - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко