Справа № 813/7664/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №813/7664/13-а
26 грудня 2013 року Львівський
окружний адміністративний суд в
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
Станька Т.Р., Гавриляка Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Приватного підприємства «ВЮМ» до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
Приватне підприємство "ВЮМ" (надалі - ПП
"ВЮМ") звернулось у Львівський окружний
адміністративний суд із позовом до
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (надалі - Дрогобицька ОДПІ) в
якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення є
протиправними, оскільки прийняті на
основі необґрунтованих висновків акту
перевірки податкового органу щодо
відсутності факту виконання
господарських договорів, укладених між
ПП "ВЮМ" та його контрагентами ТОВ
"Інтеграл Ай Ті", ТОВ "Будівельна
компанія АТР Груп ", ТОВ
"Будівельно-торгова компанія "Євробуд",
ТОВ "Гарант-буд-сервіс", ПП "1.2.3". Позивач
вважає, що висновки про суть
господарських операцій, повинні
робиться на підставі документів
первинного бухгалтерського обліку, а
не виключно на підставі даних
внутрішніх інформаційних систем
податкового органу. Натомість з акта
перевірки слідує, що відповідач при
перевірці не взяв до уваги документи
первинного бухгалтерського обліку, а
свої висновки ґрунтував на інформації,
наявній в АІС Податковий блок та
відомостей з актів, складених іншими
податковими органами про неможливість
проведення зустрічних звірок.
Покликається на те, що акти про
неможливість проведення зустрічних
звірок не можуть бути покладеними в
основу висновків ДПІ про безтоварність
господарських операцій платника
податків з його контрагентом. Позивач
також звертає увагу на безпідставність
доводів відповідача про те, що договори
укладені між позивачем та його
контрагентами є такими, що вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювались цими правочинами,
покликаючись на відсутність рішення
суду про визнання недійсними в порядку
ст. 234 ЦК України таких правочинів.
Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, надали пояснення аналогічні
тим, що зазначені у позовній заяві,
просили позов задовольнити у повному
Відповідач подав до суду письмові
заперечення, зазначивши, що будь-які
документи (в тому числі договори,
накладні, рахунки тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Відповідач покликається на
те, що якщо фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
надав пояснення, аналогічні до
викладених в акті перевірки та
письмових запереченнях, просив у
задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
На підставі направлення від 13.08.2013р.
№63/22-1 та наказу Дрогобицької ОДПІ від
13.08.2013р. №93 в період з 13.08.2013р. по 19.08.2013р.
Дрогобицькою ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПП "ВЮМ" з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
операціях щодо придбання у ТОВ
"Будівельно-торгова компанія Євробуд",
ПП "1.2.3", ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-буд-сервіс", ТОВ "Будівельна
компанія АТР Груп" та використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
За результатами вказаної перевірки
податковим органом складено Акт
№61/22-1/36562595 від 27.08.2013р. У висновках
вказаного Акта відповідачем вказано на
порушення ПП "ВЮМ" податкового
законодавства. А саме, перевіркою
встановлено порушення позивачем: п.5.1,
пп.5.2.1 п.5.2 та пп.5.3.9. п.5.3, ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст. 132,
пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток всього в сумі 85 945
грн.; пп. 7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198,
п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість всього в
19.09.2013р. Дрогобицькою об'єднаною
державною податковою інспекцією ГУ
Міндоходів у Львівській області на
підставі висновків Акта від 27.08.2013р.
прийнято податкове повідомлення
рішення №, яким збільшено грошове
зобов'язання по податку на прибуток в
сумі 85 945 грн. та застосовано штрафну
санкцію у розмірі 7011 грн. та податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено грошове
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 80 892 грн. та застосовано
штрафну санкцію у розмірі 14 399 грн.

Крім того, у висновках акта податкового
органу також вказується на відсутність
документального підтвердження
реальності здійснення господарських
операції позивача з контрагентами, а
саме: ТОВ "БТК "Євробуд", ПП "1.2.3.", ТОВ
"Інтеграл Ай Ті", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс",
ТОВ "БК АТР- груп".

Вказаний акт перевірки містить
посилання на акти ДПІ у Печерському
районі м.Києва про неможливість
проведення зустрічних звірок з
контрагентами даного суб'єкта
господарювання та встановлено
порушенням ним вимог Податкового
кодексу України при формуванні ним
податкових зобов'язань та податкового
кредиту по податку на додану вартість.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам суд встановив
наступне.

Щодо господарських операцій між ПП
"ВЮМ" та ТОВ "Інтеграл Ай Ті".

16.01.2012р. між ПП "ВЮМ" (замовник) та ПАТ
«Укрнафта» Бориславське ЦБВО
(виконавець) укладено договір на
виконання робіт. Згідно з п.1.1 цього
договору замовник доручає, а
виконавець бере на себе зобов'язання
встановити систему відеоспостереження
периметру в Бориславському ЦБВО ПАТ
Укрнафта.

ПП "ВЮМ" виконувало вказані роботи із
залученням субпідрядника, а саме ТОВ
"Інтеграл Ай Ті".

Зокрема, 28.02.2012р. між ПП "ВЮМ" (замовник)
та ТОВ "Інтеграл Ай Ті" (виконавець)
укладено договір на виконання робіт.
Згідно з п.1.1 цього договору замовник
доручає, а виконавець бере на себе
зобов'язання субпідряду по
встановленню відеоспостереження на
Бориславському ЦБВО ПАТ "Укрнафта".

Виконання ТОВ "Інтеграл Ай Ті" договору
від 28.02.2012р. підтверджується актом
приймання виконаних будівельних робіт
№29/02-11 за лютий 2012 року форми КБ-2в. Крім
того, у підтвердження господарської
операції між ПП "ВЮМ" та ТОВ "Інтеграл Ай
Ті" позивачем представлено суду
податкову накладну №360 від 24.02.2012р.

На виконання передбачених договором
обов'язків замовником оплачено
вартість виконуваних ТОВ "Інтеграл Ай
Ті" робіт, що підтверджується
банківською випискою за 24.02.2012р.
(платіжне доручення №436071658 від 24.02.2012р.).

Щодо господарських операцій між ПП
"ВЮМ" та ТОВ "Будівельна компанія АТР
груп".

01.04.2011р. між ТОВ "БК АТР Груп"
(виконавець) та ПП "ВЮМ" (замовник)
укладено договір №04-11. Також, 01.04.2011р.
між ТОВ "БК АТР Груп"та ПП "ВЮМ" укладено
додаткову угоду до договору №04-11 від
01.04.2011р. Зокрема, зі змісту додаткової
угоди до договору від 01.04.2011р.
вбачається, що виконавець надає згідно
з цим договором послуги щодо
організації транспортування персоналу
замовника (п.2.6).

Згідно з п.2.7 додаткової угоди,
виконавець надає передбачені цим
договором послуги за попереднім
замовленням Замовника. Пунктом 2.8.
визначено, що обсяг та зміст надання
послуг за цим договором, вартість таких
послуг, а також додаткові умови надання
послуг кожного місяця (періоду)
узгоджується сторонами у письмовій
формі, про що складається додаток до
договору. Відповідно до п. 3.2. здача,
приймання за цим договором послуг
здійснюється сторонами на підставі
акта виконаних робіт (акта
здачі-приймання робіт/послуг), що
складається сторонами у письмовій
формі за результатами представленого
виконавцем звіту про обсяг наданих
послуг у відповідному періоді.

Судом вставлено, що на виконання умов
укладеного з ТОВ "БК АТР Груп" договору
ПП "ВЮМ" оформляло замовлення
передбачених договором послуг, а саме,
замовлення №1 від 01.04.2011р, замовлення №2
від 30.04.2011р., замовлення №3 від 30.05.2011р.,
замовлення №4 від 16.06.2011р., замовлення №
5 від 25.06.2011р.

Зокрема, з представлених суду
замовлень слідує, що такі містять
прохання забезпечити організацію
транспортування (доставки) робочого
персоналу ПП "ВЮМ" на об'єкти (пункти
призначення) для надання охоронних
послуг.

За результатами здійснених ПП "ВЮМ"
замовлень між сторонами укладено
додатки до договору №14-11 від 01.04.2011р. у
яких погоджувались обсяг послуг, пункт
призначення, графік та маршрут
перевезень, вартість однієї поїздки,
загальна кількість поїздок, тривалість
надання послуг та загальна договірна
вартість послуг на період, на який
зроблено замовлення.

Здійснення господарських операції між
ПП "ВЮМ" та ТОВ "БК АТР Груп"
підтверджується Додатком №1 від
01.04.2011р. до договору №14-11 від 01.04.2011р.,
звітом про обсяг наданих послуг від
19.04.2011р., актом здачі-приймання робіт
№19/04-15 від 19.04.2011р. на суму 45000 грн.;
Додатком №2 від 30.04.2011р. до договору
№14-11 від 01.04.2011р., звітом про обсяг
наданих послуг від 27.05.2011р., актом
здачі-приймання робіт №27/05-15 від
27.05.2011р. на суму 58000 грн.; Додатком №3 від
30.05.2011р. до договору №14-11 від 01.04.2011р.,
звітом про обсяг наданих послуг від
16.06.2011р., актом здачі-приймання робіт
№16/06-16 від 16.06.2011р. на суму 1800 грн.;
Додатком №4 від 16.06.2011р. до договору
№14-11 від 01.04.2011р., звітом про обсяг
наданих послуг від 30.06.2011р., актом
здачі-приймання робіт №30/06-16 від
16.06.2011р. на суму 35000 грн.; Додатком №5 від
28.06.2011р. до договору №14-11 від 01.04.2011р.,
звітом про обсяг наданих послуг від
31.07.2011р., актом здачі-приймання робіт
№31/07-18 від 31.07.2011р. на суму 50000 грн.

Підстави формування податкового
кредиту за результатами даних
господарських операцій також
підтверджується податковими
накладними №524 від 19.04.2011р., №766 від
27.05.2011р., №711 від 16.06.2011р., №852 від 30.06.2011р.,
№ 925 від 31.07.2011р.

На виконання умов договору, ПП "ВЮМ"
було оплачено вартість отриманих від
ТОВ "БК АТР Груп" послуг, що
підтверджується банківськими
виписками за 14.06.2011р., за 19.04.2011р., за
27.05.2011р., за 11.11.2011р., за 13.07.2011р., за
21.07.2011р., за 02.09.2011р., за 03.06.2011р., за
07.09.2011р., а також платіжним дорученням
№27 від 16.06.2011р. Заборгованість ПП "ВЮМ"
перед ТОВ "БК АТР Груп" відсутня.

Щодо господарських операцій між ПП
"ВЮМ" та ТОВ "Будівельно-торгова
компанія Євробуд".

01.09.2011р. між ТОВ "Будівельно-торгова
компанія Євробуд" (виконавець) та ПП
"ВЮМ" (замовник) укладено договір №13-11.
Крім того, 01.09.2011р. між ТОВ
"Будівельно-торгова компанія Євробуд"
та ПП "ВЮМ" укладено додаткову угоду до
договору №13-11 від 01.09.2011р. Зокрема,
умови додаткової угоди до договору від
01.09.2011р. передбачають надання
виконавцем послуг щодо організації
транспортування персоналу замовника
(п.2.6).

Згідно з п.2.7 додаткової угоди
виконавець надає передбачені цим
договором послуги за попереднім
замовленням Замовника. Пунктом 2.8.
визначено, що обсяг та зміст надання
послуг за цим договором, вартість таких
послуг, а також додаткові умови надання
послуг кожного місяця (періоду)
узгоджується сторонами у письмовій
формі, про що складається додаток до
договору. Відповідно до п. 3.2. здача,
приймання за цим договором послуг
здійснюється сторонами на підставі
акта виконаних робіт (акта
здачі-приймання робіт/послуг), що
складається сторонами у письмовій
формі за результатами представленого
виконавцем звіту про обсяг наданих
послуг у відповідному періоді.

Судом вставлено, що на виконання умов
укладеного з ТОВ " Будівельно-торгова
компанія Євробуд" договору ПП "ВЮМ"
періодично здійснювало замовлення
передбачених договором послуг, а саме,
замовлення №1а від 01.08.2011р, замовлення
№1б від 01.08.2011р., замовлення №2а від
30.09.2011р., замовлення №2б від 17.10.2011р.,

Зокрема, з представлених суду
замовлень видно, що такі містять
прохання забезпечити організацію
транспортних засобів для
транспортування (доставки) робочого
персоналу ПП "ВЮМ" на об'єкти (пункти
призначення) для надання охоронних
послуг.

За результатами здійснених ПП "ВЮМ"
замовлень між сторонами укладено
додатки до договору №13-11 від 01.09.2011р., у
яких погоджувались обсяг послуг, пункт
призначення, графік та маршрут
перевезень, вартість однієї поїздки,
загальна кількість поїздок, тривалість
надання послуг та загальна договірна
вартість послуг на період на який
зроблено замовлення.

Здійснення господарських операції між
ПП "ВЮМ" та ТОВ "Будівельно-торгова
компанія Євробуд" підтверджується
Додатком №1а від 01.09.2011р. до договору
№13-11 від 01.09.2011р., звітом про обсяг
наданих послуг від 16.09.2011р., актом
здачі-приймання робіт №16/09-03 від
16.09.2011р. на суму 36000 грн.; Додатком №1б
від 01.09.2011р. до договору №13-11 від
01.09.2011р., звітом про обсяг наданих
послуг від 16.09.2011р., актом
здачі-приймання робіт №16/09-02 від
16.09.2011р. на суму 26000 грн.; Додатком №2 від
30.09.2011р. до договору №13-11 від 01.09.2011р.,
звітом про обсяг наданих послуг від
18.10.2011р., актом здачі-приймання робіт
№18/10-04 від 18.10.2011р. на суму 12000 грн.;
Додатком №2б від 17.10.2011р. до договору
№13-11 від 01.09.2011р., звітом про обсяг
наданих послуг від 31.10.2011р., актом
здачі-приймання робіт №3110-103 від
31.10.2011р. на суму 19000 грн.

Підстави формування податкового
кредиту за наслідками таких
господарських операцій
підтверджується податковими
накладними №360 від 16.09.2011р., №119 від
07.09.2011р., №329 від 15.09.2011р., №497 від 18.10.2011р.,
№ 994 від 31.10.2011р.

На виконання умов договору, ПП "ВЮМ"
було оплачено вартість отриманих від
ТОВ "Будівельно-торгова компанія
Євробуд" послуг, що підтверджується
банківськими виписками про платіжні
доручення №78 від 15.09.2011р., №80 від 16.09.2011,
№82 від 18.09.2011р., №436071556 від 18.10.2011р.,
№436071566 від 02.11.2011р., №38 від 09.12.2011р.
Заборгованість ПП "ВЮМ" перед ТОВ
"Будівельно-торгова компанія Євробуд"
відсутня.

Щодо господарських операцій між ПП
"ВЮМ" та ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс".

01.12.2011р. між ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс"
(виконавець) та ПП "ВЮМ" (замовник)
укладено договір №12/11. Також, 01.12.2011р.
між ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" та ПП "ВЮМ"
укладено додаткову угоду до договору
№12/11 від 01.12.2011р. Зі змісту додаткової
угоди до договору від 01.09.2011р. слідує, що
виконавець надає згідно з договором
послуги щодо організації
транспортування персоналу замовника
(п.2.6).

Згідно з п.2.7 додаткової угоди
виконавець надає передбачені цим
договором послуги за попереднім
замовленням Замовника. Пунктом 2.8.
визначено, що обсяг та зміст надання
послуг за цим договором, вартість таких
послуг, а також додаткові умови надання
послуг кожного місяця (періоду)
узгоджується сторонами у письмовій
формі, про що складається додаток до
договору. Відповідно до п. 3.2. здача,
приймання за цим договором послуг
здійснюється сторонами на підставі
акта виконаних робіт (акта
здачі-приймання робіт/послуг), що
складається сторонами у письмовій
формі за результатами представленого
виконавцем звіту про обсяг наданих
послуг у відповідному періоді.

Судом вставлено, що на виконання умов
укладеного з ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс"
договору ПП "ВЮМ" періодично
здійснювало замовлення передбачених
договором послуг, а саме, замовлення №1
від 02.12.2011р, замовлення №2 від 14.12.2011р.,
замовлення №3 від 19.12.2011р., замовлення
№4 від 25.12.2011р., замовлення №5 від
14.02.2012р.

Зі змісту представлених суду замовлень
вбачається, що такі містять прохання
забезпечити організацію
транспортування (доставки) робочого
персоналу ПП "ВЮМ" на об'єкти (пункти
призначення) для надання охоронних
послуг.

За результатами здійснених ПП "ВЮМ"
замовлень між сторонами укладено
додатки до договору №12/11 від 01.12.2011р., у
яких погоджувались обсяг послуг, пункт
призначення, графік та маршрут
перевезень, вартість однієї поїздки,
загальна кількість поїздок, тривалість
надання послуг та загальна договірна
вартість послуг на період на який
зроблено замовлення.

Здійснення господарських операції між
ПП "ВЮМ" та ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс"
підтверджується Додатком №1 від
02.12.2011р. до договору №12/11 від 01.12.2011р.,
звітом про обсяг наданих послуг від
06.12.2011р., актом здачі-приймання робіт
№6/12-02 від 06.12.2011р. на суму 2500 грн.;
Додатком №2 від 19.12.2011р., звітом про
обсяг наданих послуг від 28.12.2011р., актом
здачі-приймання робіт №28/12-03 від
28.12.2011р. на суму 9800 грн.; Додатком №3 від
19.12.2011р., звітом про обсяг наданих
послуг від 28.12.2011р., актом
здачі-приймання робіт №28/12-04 від
28.12.2011р. на суму 5700 грн.; Додатком №4 від
25.12.2011р., звітом про обсяг наданих
послуг від 28.12.2011р., актом
здачі-приймання робіт №28/12-05 від
28.12.2011р. на суму 2300 грн., Додатком №5 від
18.02.2012р., звітом про обсяг наданих
послуг від 29.02.2012р., актом
здачі-приймання робіт №29/02-54 від
29.02.2012р. на суму 16200 грн.

Підстави формування податкового
кредиту за наслідками таких
господарських операцій
підтверджуються податковими
накладними №144 від 06.12.2011р., №712 від
28.12.2011р., №713 від 28.12.2011р., №711 від 28.12.2011р.,
№ 229 від 14.02.2012р., №138 від 07.02.2012р.

На виконання умов договору, ПП "ВЮМ"
було оплачено вартість отриманих від
ТОВ "Будівельно-торгова компанія
Євробуд" послуг, що підтверджується
банківськими виписками про платіжні
доручення №60 від 05.01.2012р., №62 від 05.01.2012,
№50 від 05.01.2012р., №61 від 05.01.2012р., №58 від
05.01.2012р., №15 від 16.03.2012р., №27 від 16.03.2012р.
Заборгованість ПП "ВЮМ" перед ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс" відсутня.

Щодо господарських операцій між ПП
"ВЮМ" та ПП "1.2.3".

10.08.2010р. між ТОВ "1.2.3." (виконавець) та ПП
"ВЮМ" (замовник) укладено договір. Також,
10.08.2010р. між ТОВ "1.2.3." та ПП "ВЮМ" укладено
додаткову угоду до договору від 10.08.2010р.
Зі змісту додаткової угоди до договору
від 10.08.2010р. слідує, що виконавець надає
згідно з цим договором послуги щодо
організації транспортування персоналу
замовника (п.2.6).

Згідно з п.2.7 додаткової угоди
виконавець надає передбачені цим
договором послуги за попереднім
замовленням Замовника. Пунктом 2.8.
визначено, що обсяг та зміст надання
послуг за цим договором, вартість таких
послуг, а також додаткові умови надання
послуг кожного місяця (періоду)
узгоджується сторонами у письмовій
формі, про що складається додаток до
договору. Відповідно до п. 3.2. здача,
приймання за цим договором послуг
здійснюється сторонами на підставі
акта виконаних робіт (акта
здачі-приймання робіт/послуг), що
складається сторонами у письмовій
формі за результатами представленого
виконавцем звіту про обсяг наданих
послуг у відповідному періоді.

Судом вставлено, що на виконання умов
укладеного з ТОВ "1.2.3." договору ПП "ВЮМ"
періодично здійснювало замовлення
передбачених договором послуг, а саме,
замовлення №1 від 11.08.2010р, замовлення №2
від 25.08.2010р.

Згідно з вищевказаними замовленнями,
ПП "ВЮМ" зверталось до ПП "1.2.3." за
отриманням послуг по організації
транспортування (доставки) робочого
персоналу ПП "ВЮМ" на об'єкти (пункти
призначення) для надання охоронних
послуг.

На підставі здійснених ПП "ВЮМ"
замовлень між сторонами укладено
додатки до договору від 10.08.2010р., у яких
погоджувались обсяг послуг, пункт
призначення, графік та маршрут
перевезень, вартість однієї поїздки,
загальна кількість поїздок, тривалість
надання послуг та загальна договірна
вартість послуг на період на який
зроблено замовлення.

Здійснення господарських операції між
ПП "ВЮМ" та ПП "1.2.3." підтверджується
Додатком №1 від 11.08.2010р. до договору від
10.08.2010р., звітом про обсяг наданих
послуг від 31.08.2010р., актом
здачі-приймання робіт №31/08-02 від
31.08.2010р. на суму 24600 грн., звітом про
обсяг наданих послуг від 02.09.2010р., актом
здачі-приймання робіт №02/09-04 від
02.09.2010р. на суму 45000 грн.; Додатком №2 від
30.08.2010р. до договору від 10.08.2010р., звітом
про обсяг наданих послуг від 06.10.2010р.,
актом здачі-приймання робіт №06/10-06 від
06.10.2010р. на суму 50000 грн.

Обсяг податкового кредиту за
наслідками таких господарських
операцій визначений в податкових
накладних №430 від 31.08.2010р., №535 від
02.09.2010р., №976 від 06.10.2010р.

На виконання умов договору від 10.08.2010р.,
ПП "ВЮМ" було оплачено вартість
отриманих від ПП "1.2.3." послуг, що
підтверджується банківськими
виписками про платіжні доручення №20
від 20.08.2010р., №19 від 02.09.2010р., №29 від
06.10.2010р. Заборгованість ПП "ВЮМ" перед ПП
"1.2.3." відсутня.

Крім того, 01.10.2010р. між ПП "ВЮМ" (покупець)
та ПП "1.2.3." (продавець) укладено договір
поставки.

Згідно з п.2.1 цього договору Товар
забирає покупець власним транспортом
зі складу продавця.

Відповідно до п.3.1. сума договору
складає 15000 грн.

07.10.2010р. на виконання умов договору
поставки від 01.10.2010р. ПП "1.2.3." поставило
ПП "ВЮМ" товар, а саме спецодяг, куртки
зимові, черевики "Берти" та кепки всього
на суму 15000 грн., що підтверджується
накладною №10 від 07.10.2010р.

За наслідками даної господарської
операції ПП "1.2.3." сформовано податкову
накладну №990 від 07.10.2010р.

Оплата покупцем вартості отриманого
товару у повному обсязі
підтверджується банківською випискою
про платіжне доручення №30 від 07.10.2010р.

Придбаний за договором поставки у ПП
"1.2.3" товар було використано ПП "ВЮМ" у
здійсненні ним господарської
діяльності щодо надання охоронних
послуг. Зокрема, відомістю на видачу
спецодягу працівникам ПП "ВЮМ" за
жовтень 2010 року підтверджується, що
працівники ПП "ВЮМ" особисто під
розписку отримували спецодяг,
придбаний позивачем в ПП "1.2.3."

Крім того, позивачем представлено суду
також і витяг з журналу реєстрації
довіреностей, яким підтверджується
обставина видачі довіреності № 098617 від
07.10.2010р., яка дійсна до 17.10.2010р. на
отримання ТМЦ (спецодягу).

За таких обставин, суд оцінивши в
сукупності письмові документи, якими
оформлялись господарські відносини
між ПП "ВЮМ" та ПП "1.2.3." приходить до
висновку про реальність даних
фінансово-господарських операцій.

Суд також погоджується з доводами
позивача з приводу того, що отримувані
ним від ТОВ "БК АТР Груп", ТОВ "БКТ
Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" та ПП
"1.2.3." послуги зумовлені необхідністю у
транспортуванні працівників на об'єкти
для здійснення охоронної діяльності.

Згідно з довідкою АБ №355094 з ЄДРПОУ вид
діяльності ПП "ВЮМ" - проведення
розслідувань та забезпечення безпеки
(74.60.0).

Відтак, в цілях здійснення
підприємницької діяльності ПП "ВЮМ"
надавало охоронні послуги наступним
підприємствам:

ТОВ "Комфортбуд-1" на підставі договорів
№ 05-10 від 16.08.2010р., № 02-10 від 02.03.2010р. та
актів виконаних робіт, якими
підтверджується виконання охоронних
послуг на об'єктах що знаходяться за
адресами м. Львів, вул. Піскова,33, м.
Львів, вул. Братів Тимошенків, м. Львів,
вул. Зелена, 238, б, м. Львів, вул.
Святослава, 5, м. Львів, вул. Дем'янська,
м. Львів, вул. Чорновола Панча, м. Львів,
вул. Стрийьска, "Іподром", м. Пустомити,
вул. Глинська, 54, м. Львів, вул. Окружна,
м. Львів, вул. Бучми, 22, Пустомитівський
р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, 30.

ДП "Угерський спиртовий завод" на
підставі договору № 06/10 від 01.09.2010р. та
актів виконаних робіт, якими
підтверджується надання охоронних
послуг за адресою Стрийський р-н, с.
Угерсько, вул. І.Франка, 2.

ТОВ "Комет-А.В." на підставі договору
№13-11 від 30.08.2011р. та актів виконаних
робіт, якими підтверджується виконання
охоронних послуг на об'єктах, що
знаходяться за адресою Закарпатська
обл., Рахівський р-н, с. Верхнє Водяне,
вул. Плеханова,11.

ТОВ "Бетонгруп-1" на підставі договору
№06-11 від 01.07.2011р. та актів виконаних
робіт, якими підтверджується надання
охоронних послуг на об'єктах, що
знаходяться за адресою м. Львів, вул.
Зелена, 238б.

Дослідивши вищевказані договірні
правовідносини позивача та ТОВ
"Комфортбуд-1", ДП "Угерський спиртовий
завод", ТОВ "Комет-А.В.", ТОВ "Бетонгруп-1"
суд встановив, що надання послуг
охорони на об'єктах вказаних
підприємств здійснювались у період,
коли мали місце господарські
правовідносини ПП "ВЮМ" з ТОВ "БК АТР
Груп", ТОВ "БКТ Євробуд", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс" та ПП "1.2.3." щодо
надання послуг по організації
транспортування працівників ПП "ВЮМ".

Крім того, документами складеними під
час здійснення спірних господарських
операцій (замовлень ПП "ВЮМ", додатків
до договорів, звітів про обсяг наданих
послуг) підтверджується надання послуг
по організації перевезень персоналу
позивача саме на ті об'єкти, на яких у
відповідний період, згідно з
договорами про надання охоронних
послуг, виконувалась охоронна
діяльність.

Оскільки, об'єкти на яких ПП "ВЮМ"
здійснював охоронні послуги
знаходяться за межами
місцезнаходження підприємства (м.
Дрогобич), суд погоджується з доводами
позивача про наявність в останнього
необхідності у транспортуванні
працівників на ці об'єкти.

Відтак, суд приходить до переконання
про те, що правочини, укладені
позивачем з ТОВ "БК АТР Груп", ТОВ "БКТ
Євробуд", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс" та ПП
"1.2.3." були спрямовані на реальне
настання правових наслідків,
обумовлених ними.

Судом не враховуються доводи
відповідача щодо застосування до
правовідносин позивача з ТОВ "БК АТР
Груп", ТОВ "БКТ Євробуд", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс" та ПП "1.2.3." положень
Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність"
транспортно-експедиторська діяльність
- підприємницька діяльність із надання
транспортно-експедиторських послуг з
організації та забезпечення
перевезень експортних, імпортних,
транзитних або інших
вантажів;транспортно-експедиторська
послуга - робота, що безпосередньо
пов'язана з організацією та
забезпеченням перевезень експортного,
імпортного, транзитного або іншого
вантажу за договором транспортного
експедирування.

За положеннями ст.2 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність" дія цього Закону
поширюється на відносини, що виникають
при транспортному експедируванні
вантажів усіма видами транспорту, крім
трубопровідного.

Відтак, положення вищезазначеного
закону регулюють лише ті відносини, що
виникають з приводу транспортного
експедирування вантажів.

Натомість, дослідивши первинні
документи по спірних господарських
операціях, суд встановив, що договірні
відносини між сторонами виникали з
приводу іншого предмету, ніж той, який
визначений умовами договору про
транспортно-експедиторські послуги, а
тому такі не підпадають під сферу дії
Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність".

Правовідносини сторін щодо даних
договорів регулюються Главою 63 ЦК
України (Послуги), положення якої
можуть застосовуватися до всіх
договорів про надання послуг, якщо це
не суперечить суті зобов'язання (ч. 2 ст.
901 ЦК України).

За змістом ч. 3 ст. 189 ГК України суб'єкти
господарювання використовують у своїй
діяльності вільні та державні
регульовані ціни. А ст. 190 цього Кодексу
встановила, що вільні ціни
визначаються на всі види продукції
(робіт, послуг), за винятком тих, на які
встановлено державні регульовані ціни.
Вільні ціни визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін, а у внутрішньогосподарських
відносинах - також за рішенням суб'єкта
господарювання.

Зокрема, згідно з положеннями п. 2.6.
договорів про надання послуг (в
редакції затвердженій Додатковими
угодами), укладених позивачем з ТОВ "БК
АТР", ТОВ "БК Євробуд", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "1.2.3." виконавець
надає послуги щодо організації
транспортування персоналу Замовника.

З представлених позивачем додатків до
договорів про надання послуг слідує, що
виконавець зобов'язаний забезпечити
Замовнику транспортно-посередницькі
послуги, що полягають у
транспортуванні (доставці) робочого
персоналу Замовника з м. Дрогобич, вул.
Д.Галицького, 5 до пунктів призначення
визначених цими додатками.

Відтак, зі змісту зазначених первинних
документів видно, що спірні
господарські операції позивача
полягали в отриманні на підставі
укладених правочинів
транспортно-посередницьких послуг
щодо організації транспортування
робочого персоналу ПП "ВЮМ" до об'єктів,
де ним виконувались охоронні послуги, а
не перевезення вантажів, як це
зазначено в Законі України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність".

При формуванні висновків про
здійснення ТОВ "БТК "Євробуд", ПП "1.2.3.",
ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР- груп"
фінансово-господарської діяльності
поза межами правового поля для надання
податкової вигоди третіх осіб,
відповідачем використано матеріали
зібрані в ході досудового слідства по
кримінальній справі № 41/0279 СУУПМ ДПС у
Хмельницькій області.

Проте, судом встановлено, що 22.10.2012 року
кримінальна справа №41/0279 в частині
обвинувачення щодо фіктивного
підприємництва ТОВ "БТК "Євробуд", ПП
"1.2.3.", ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР- груп"
закрита (постанова про закриття
кримінальної справи від 22.10.2012 року).

Крім того, висновки податкового органу
про неможливість надання ТОВ "БТК
"Євробуд", ПП "1.2.3.", ТОВ "Інтеграл Ай Ті",
ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР-
груп" послуг згідно з укладеними з ПП
"ВЮМ" договорами базуються також на
поясненнях керівників вказаних
підприємств отриманих в ході досудових
розслідувань по кримінальних справах.

Проте, суд не враховує зазначених
доводів, оскільки, як встановлено з
матеріалів справи, особи на покази яких
покликається відповідач, звернулись до
правоохоронних органів зі скаргами на
незаконні дії працівників ДПС, що
призвели до надання ними пояснень, які
не відповідали дійсності, під
психологічним та фізичним примусом.

Зокрема, матеріалами справи
підтверджується звернення з
відповідними скаргами до
правоохоронних органів адвоката
ОСОБА_6 (керівник ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс"), ОСОБА_7 (керівника
ТОВ "БК АТР Груп"), адвоката ОСОБА_5
(керівник "БТК Євробуд").

Таким чином, доводи відповідача щодо
визнання керівниками вищевказаних
підприємств своєї причетності до
здійснення діяльності спрямованої на
здійснення операцій пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам чи з метою прикриття незаконної
діяльності цих господарюючих суб'єктів
не є належно обґрунтованими.

Щодо посилань відповідача на акти про
неможливість проведення зустрічних
звірок, складених іншими податковими
органами, а саме: акт ДПІ у Печерському
р-ні м. Києва від 16.05.2013 про неможливість
проведення перевірки контрагента ПП
"1.2.3.", акт ДПІ у Печерському р-ні м. Києва
від 17.05.2013 про неможливість проведення
перевірки контрагента ТОВ "Будівельна
компанія АТР груп", акт ДПІ у
Печерському р-ні м. Києва від 15.05.2013 про
неможливість проведення перевірки
контрагента ТОВ "Будівельно-торгова
компанія Євробуд", акт ДПІ у
Печерському р-ні м. Києва від 17.05.2013 про
неможливість проведення перевірки
контрагента ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", акт
ДПІ у Печерському р-ні м. Києва від
23.05.2013 про неможливість проведення
перевірки контрагента ТОВ "Інтеграл Ай
Ті" суд зазначає, що такі не можуть бути
покладені в основу висновків ДПІ про
безтоварність господарських операцій
платника податків з його контрагентом,
зважаючи на наступне.

Факт неможливості проведення
зустрічної звірки не спростовує
реальності господарських операцій та
не може свідчити про недостовірність
чи неналежне оформлення первинних
бухгалтерських документів.

Окрім того, податковим законодавством
не передбачено можливості податкових
органів документувати порушення
податкового законодавства в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки.

Акт про неможливість проведення
зустрічних звірок є документом, який
містить податкову інформацію та
засвідчує лише факт неможливості
проведення зустрічної звірки як такої.

Враховуючи цю обставину, що зустрічна
звірка не є перевіркою в розумінні ст. 75
ПК України, у податкового органу не
було правових підстав для здійснення
перевірки повноти обчислення та
своєчасності сплати до бюджету
відповідних податків, а також
формування в таких актах висновків про
порушення ТОВ "БТК "Євробуд", ПП "1.2.3.",
ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "АТР- груп"
податкового законодавства.

Суд відхиляє доводи відповідача про те,
що вищезазначені акти підтверджують
безтоварність господарських операцій,
оскільки зміст цих актів свідчить, що
зустрічні звірки не були проведені та
жодні первинні документи не
перевірялися взагалі.

Окрім того, обґрунтованість
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень обставинами, які
засвідчують порушення норм
податкового законодавства не
позивачем, а його контрагентами
(постачальниками) є неприпустимим
також з огляду на практику
Європейського Суду з прав людини.

Так, у своїй практиці Європейський Суд
з прав людини чітко окреслив правило
індивідуальної відповідальності
платника податків, яке, зокрема,
полягає у тому, що добросовісний
платник податків не має зазнавати
негативних наслідків через порушення
законодавства його контрагентом.
Зокрема, у п.71 рішення у справі «Булвес»
АД проти Болгарії» Європейський Суд з
прав людини дійшов такого висновку, що
компанія-заявник не повинна нести
відповідальність за наслідки
невиконання постачальником його
обов'язків щодо своєчасного
декларування ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом із пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження для компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок Європейський
Суд з прав людини повторно підтвердив у
рішенні в справі «Бізнес Суппорт
Центр» проти Болгарії», в п.23 якого
зазначено, що у разі виявлення
податковими органами невиконання
постачальником своїх обов'язків як
платника ПДВ, вони могли б розпочати
податкову перевірку цього
постачальника, з тим щоб стягнути з
нього належні платежі та штрафні
санкції.

Тому, допущені порушення податкового
законодавства постачальником у
ланцюгу постачання товару тягнуть
негативні наслідки саме для такого
постачальника та не впливають на право
позивача на віднесення до складу
податкового кредиту сум сплаченого в
ціні товару податку на додану вартість.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
платниками податків (постачальниками)
з метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару у ланцюгу постачання від
виконання податкових зобов'язань може
слугувати підставою для висновку про
необґрунтованість податкової вигоди.

Однак у даній справі, податковим
органом (відповідачем) не доведено
існування таких обставин щодо
узгоджених протиправних дій позивача з
його контрагентами, які спрямовані на
безпідставне отримання податкових
вигод.

Разом з цим, у контексті податкових
спорів практика Європейського суду з
прав людини свідчить, що встановлення
обов'язку сплатити податок/позбавлення
права отримати податкову вигоду
(податковий кредит чи бюджетне
відшкодування ПДВ) розглядається як
позбавлення власності. Відповідно,
воно повинно здійснюватися лише на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права (п.53 рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Булвес» АД проти
Болгарії», п.23 Європейського суду з
прав людини у справі «Бізнес Суппорт
Центр» проти Болгарії»)

Суд погоджується з доводами позивача з
приводу безпідставності висновків
відповідача про те, що
фінансово-господарські
взаємовідносини між ПП "ВЮМ" та ТОВ "БТК
"Євробуд", ПП "1.2.3", ТОВ "Інтеграл Ай Ті",
ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР-
груп" є такими, що вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювались цими правочинами.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦК України
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином є
фіктивним. А відповідно до ч.2 ст. 234 ЦК
України фіктивний правочин визнається
судом недійсним.

Проте, відповідачем у підтвердження
фіктивності правочинів укладених між
позивачем та ТОВ "БТК "Євробуд", ПП "1.2.3.",
ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР- груп" не
представлено жодного рішення про
визнання такого правочину недійсним.
Фіктивність правочину не може
доводитись іншими засобами
доказування окрім рішення суду (яке
набрало законної сили) про визнання
такого правочину недійсним.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит - це сума,
на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим законом.

Згідно з пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 ЗУ «Про податок
на додану вартість» об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з поставки товарів та послуг,
місце надання яких знаходиться на
митній території України.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до вимог п.п.7.2.3, 7.2.6. п.7.2
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», податкова накладна
складається у момент виникнення
податкових зобов'язань у продавця у
двох примірниках. Податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР,
під валовими витратами розуміються
суми будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Нормою п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР,
визначено, що не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Згідно з п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» датою збільшення валових
витрат виробництва (обігу) вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата списання коштів з банківських
рахунків платника податку на оплату
товарів (робіт, послуг), а в разі їх
придбання за готівку - день їх видачі з
каси платника податку; або дата
оприбуткування платником податку
товарів, а для робіт (послуг) - дата
фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Отже, валові витрати можуть
підтверджуватися: документами, які
підтверджують списання коштів в оплату
товарів (робіт, послуг), або придбання
їх за готівку; документами, які
підтверджують оприбуткування товарів
або фактичне отримання результатів
робіт (послуг).

Згідно з п.198.1 ст. 198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом ІІ цього
Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не
включаються до складу валових витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ, це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

В розумінні ст. 3 КАС України рішення
суб'єктів владних повноважень повинні
прийматися (вчинятися) на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

У відповідності до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
п.110 рішення у справі «Компанія
«Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч
проти Швеції» суд визначив, що
адміністративні суди, які розглядають
скарги заявників стосовно рішень
податкового управління, мають повну
юрисдикцію у цих справах та
повноваження скасувати оскаржені
рішення. Справи мають бути розглянуті
на підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
управління.

Таким чином, суд дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами,
встановив, що висновки податкового
органу про відсутність факту
господарських операцій ПП "ВЮМ" з його
контрагентами ТОВ "БТК "Євробуд", ПП
"1.2.3.", ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР- груп" не
підтверджені належними та допустимими
доказами та спростовуються доводами
позивача.

Натомість, суд на підставі зібраних у
справі доказів приходить до висновку,
що господарські відносини ПП "ВЮМ" з ТОВ
"БТК "Євробуд", ПП "1.2.3.", ТОВ "Інтеграл Ай
Ті", ТОВ "Гарант-Буд-Сервіс", ТОВ "БК АТР-
груп" мали реальне місце у часі,
фактично відбувались та були
спрямовані на реальне настання
обумовлених правових наслідків, для
досягнення господарюючими суб'єктами
підприємницької мети - отримання
прибутку від здійснюваної діяльності.

Оскільки, господарські правовідносини,
що виникали між ПП "ВЮМ" та його
контрагентами підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами та іншими письмовими
документами, то суд погоджується з
доводами позивача щодо
неправомірності наведених в акті
перевірки висновків про порушення
позивачем податкового законодавства в
частині віднесення платником податків
сум до валових витрат та формування
податкового кредиту.

Зважаючи на те, що судом не встановлено
порушення позивачем вимог податкового
законодавства в межах цього спору, то
застосування до нього штрафних санкцій
також є протиправним.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Всі здійснені позивачем документально
підтверджені судові витрати суд стягує
з Державного бюджету України у
відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області № від 19.09.2013р., яким
визначено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток в загальній сумі
92956,00 грн., в тому числі: за основним
платежем в розмірі 85945,00 грн. та
штрафними санкціями - 7011,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області № від 19.09.2013р., яким
визначено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в
загальній сумі 95291,00 грн., в тому числі:
за основним платежем в розмірі 80892,00
грн. та штрафними санкціями - 14399,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Приватного підприємства «ВЮМ»
судовий збір в сумі 1883 (одну тисячу
вісімсот вісімдесят три) гривні 00 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 31 грудня 2013 року.