Справа № 813/8393/13-а
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №813/8393/13-а
25 грудня 2013 року Львівський
окружний адміністративний суд в
головуючого - судді
з участю секретаря судового засідання
Дубаса В.М., Демківа В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галзернотрейд» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галзернотрейд»
(далі ТзОВ «Галзернотрейд», позивач)
звернулось у Львівський окружний
адміністративний суд з позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова,
відповідач), в якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки податкового органу про
порушення податкового законодавства
шляхом зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, не відповідають дійсності, з
огляду на те, що актом позапланової
документальної перевірки даних,
задекларованих у податковій звітності
не було встановлено порушень
формування позивачем податкового
кредиту по податку на додану вартість.
Від'ємне значення суми, що підлягає
зарахуванню до податкового кредиту з
податку на додану вартість позивача
підтверджується первинною
документацією, в тому числі
податковими накладними, що видані та
зареєстровані у встановленому законом
порядку. Зазначає, що при заповненні
Додатку № 2 до податкової декларації з
податку на додану вартість за грудень
2012 року було допущено механічну
помилку, яка не впливає на розрахунки з
бюджетом та яку усунуто позивачем
шляхом подання уточнюючих розрахунків,
згідно з якими були внесені відповідні
зміни до вищезазначеного додатку.
Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та долучених до справи
письмових доказів, просили позов
задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю, вважає позовні вимоги
безпідставними, обґрунтування чого
навів у письмових запереченнях проти
позову. Зазначив, що податкову
декларацію з податку на додану
вартість за грудень 2012 року, заповнено
позивачем з порушенням вимог
податкового законодавства, а саме
пунктів 200.1, 200.2, 200.3 та 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України та п.п. 4.6.4
п.4 Порядку заповнення та подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України № 1492 від 25.11.2011р. (із змінами,
внесеними згідно з наказом
Міністерства фінансів України від
10.02.2012р. № 143, у редакції наказу
Міністерства фінансів України від
17.12.2012р. № 1342).
Позивачем в додатку № 2 до податкової
декларації за грудень 2012 року не вірно
вказано період, в якому виникла сума
від'ємного значення податку на додану
вартість, відтак відповідачем
правомірно винесено податкове
повідомлення-рішення форми «В-4» та
зменшено розмір від'ємного значення
Просив в задоволенні позову відмовити
Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
На підставі направлення № 389 від
17.04.2013р. та Наказу № 259 від 17.04.2013р.
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі мЛьвова
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Галзернотрейд» з питань перевірки
показників декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року.
Результати перевірки оформлено актом
Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог пунктів 200.1, 200.2, 200.3 та
200.4 ст. 200 Податкового кодексу України,
п.п. 4.6.4 п.4 Порядку заповнення та
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 1492 від 25.11.2011р.
(із змінами, внесеними згідно з наказом
Міністерства фінансів України від
10.02.2012р. № 143, у редакції наказу
Міністерства фінансів України від
17.12.2012р. № 1342), а саме завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24 декларації з ПДВ за грудень 2012 року) в
висновків було виявлене податковим
органом в ході перевірки порушення
порядку заповнення довідки про залишок
суми від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (додаток № 2 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за грудень 2012 року). А саме,
позивачем у вказаній довідці не вірно
вказано період в якому виникла сума
від'ємного значення податку на додану
На підставі цього акту перевірки
відповідачем винесено податкове
29.05.2013р., яким зменшено від'ємне
значення суми податку на додану
Не погоджуючись з таким податковим
повідомленням-рішенням позивач подав
скаргу до Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Львівській області в порядку
адміністративного оскарження
податкового повідомлення рішення. В
ході розгляду вказаної скарги,
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м.Львова,
відповідно до положень п.п. 78.1.5 п.78.1 ст.
78 Податкового кодексу України,
проведено повторну позапланову виїзну
документальну перевірку ТзОВ
«Галзернотрейд» з питань
достовірності формування значення
рядка 24 податкової декларації з
податку на додану вартість за грудень
2012 року. Результати такої перевірки
оформлені актом № 43/11/22-11/37775645 від
31.07.2013р. Вказаною перевіркою
підтверджено та конкретизовано
висновки попередньої перевірки щодо
того, що позивачем в графі 2 довідок про
залишок суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду за період з
вересня 2012 року по грудень 2012 року не
відображено періоди формування
залишків від'ємного значення. Відтак,
скарга позивача залишилась без
задоволення, а спірне податкове
повідомлення-рішення - без змін. При
цьому, як першою так і другою
перевіркою не було встановлено
порушень податкового законодавства
щодо правильності формування
позивачем податкового кредиту.
Таким чином, виходячи з доводів
позивача та заперечень відповідача,
аналізу висновків актів перевірок №
222/88/22-40/37775645 від 08.05.2013р. та № 43/11/22-11/37775645
від 31.07.2013р., судом встановлено, що між
сторонами відсутній спір щодо самого
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість. Спір виник
з приводу порядку заповнення додатку 2
до податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року.
При вирішенні спору судом враховано
наступні положення законодавства
Податковим кодексом України (далі ПК
України) регулюються відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства (п. 1.1 ст.1).
Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з п. 198.2 ст.
198 ПК України, вважається дата тієї
події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Як зазначено у п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.
Пунктом 200.2 цієї ж статті передбачено,
що при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (п. 200.3 ПК
Згідно з пунктом 200.4 згаданої статті,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
Зі змісту наведених норм слідує, що
порушенням податкового законодавства
може бути невірне відображення сум, які
впливають на розрахунки з бюджетом.
Суд враховує, що відповідачем, як при
проведенні позапланових
документальних перевірок так і при
перевірці податкових декларацій
позивача за 2011-2012 роки, не встановлено
порушень щодо правильності та повноти
формування податкового кредиту та
податкового зобов'язання відповідачем
за звітні періоди, що передують грудню
2012 року, відтак не встановлено
порушень, які б вплинули на суму
від'ємного значення за цей податковий
Позивачем, на підтвердження сум, що
включаються ним до залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду, надано копії уточнюючих
розрахунків та додатків № 2 до
податкових декларацій за
листопад-грудень 2011 року,
січень-грудень 2012 року, а також копії
податкових декларацій по податку на
додану вартість за листопад-грудень 2012
року з відповідними додатками.
Таким чином, в даному випадку
податковим органом встановлено лише
порушення, яке полягає у неправильному
визначенні звітного податкового
періоду, у якому виник залишок суми
від'ємного значення, що відповідно до
положень пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України не є
підставою для зменшення від'ємного
значення суми податку на додану
Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд відхиляє доводи
представника відповідача з приводу
порушень позивачем вимог Порядку
заповнення та подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 1492
від 25.11.2011р. (із змінами, внесеними
згідно з наказом Міністерства фінансів
України від 10.02.2012р. № 143, у редакції
наказу Міністерства фінансів України
від 17.12.2012р. № 1342) (далі - наказ № 1492),
оскільки в такій редакції вказаний
наказ почав діяти лише з 05.02.2013р.
Абзацом 2 пункту 46.6 статті 46
Податкового кодексу України
передбачено, що до визначення нових
форм декларацій (розрахунків), які
набирають чинності для складання
звітності за податковий період, що
настає за податковим періодом, у якому
відбулося їх оприлюднення, є чинними
форми декларацій (розрахунків), чинні
до такого визначення.
Таким чином, положення Наказу
Державної податкової адміністрації №
1492 від 25.11.2011р., в редакції, яка
зазначена в акті перевірки, не
поширюються на спірні правовідносини.
Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України
предметом доказування є обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги
чи заперечення або які мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропущення строку для звернення до
суду тощо) та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС
України, покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Зі змісту цієї норми випливає, що саме
на податкові органи покладається
обов'язок надати достатні докази на
обґрунтування висновків про порушення
платником податків норм податкового
законодавства, на підставі яких такому
платникові визначено відповідні
грошові зобов'язання.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Суд зазначає, що відповідачем не подано
належних та допустимих доказів
наявності підстав для проведення у
позивача в травні 2013 року саме
позапланової документальної перевірки
показників декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року,
передбачених ст. 78 Податкового кодексу
України. Крім цього, відповідачем не
представлено доказів того, що не
відображення позивачем в додатку № 2 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року всіх
звітних податкових періодів, у яких
виникла така сума від'ємного значення
податку на додану вартість, вплинуло на
розрахунки з бюджетом та позбавляло
позивача права на відображення цієї
суми в графі 24 декларації. Допущена
позивачем методологічна помилка при
заповненні довідки про залишок суми
від'ємного значення попередніх
податкових періодів, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду не призвело до завищення суми
бюджетного відшкодування.
З врахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що у відповідача не було
підстав для зменшення від'ємного
значення сум податку на додану
вартість позивачу та прийняття
спірного податкового
повідомлення-рішення.
Тому, надаючи оцінку податковому
повідомленню - рішенню Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Львівській області Державної
29.05.2013р. на предмет дотримання вимог,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, суд
дійшов висновку, що таке прийнято не на
підставі, не у межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, не обґрунтовано та
без урахуванням усіх обставин, що мають
значення для його прийняття. Відтак
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення не відповідає критеріям,
визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України.

Судові витрати у розмірі 172 гривні 05
коп. відповідно до ст. 94 КАС України
слід стягнути на користь позивача.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, ч.3 ст.4 Закону
України «Про судовий збір», суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Львівської області Державної
податкової служби № 000007230/8531 від
29.05.2013р., яким зменшено розмір відємного
значення суми податку на додану
вартість в розмірі 81589 гривень.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галзернотрейд»
судовий збір в сумі 172 (сто сімдесят дві)
гривні 05 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 31 грудня 2013 року.