Справа № 816/2138/13-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2013-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2013 р.Справа № 816/2138/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.05.2013р. по
справі № 816/2138/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої
служби Глобинського районного
управління юстиції

треті особи Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області , Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції, 3-ті особи: Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області, в якому просила суд:

1. Визнати протиправними дії заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції Халявкою
І.М. щодо винесення постанови про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 01 квітня 2013 року.

2. Скасувати постанову про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій
від 1 квітня 2013 року.

3. Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції всі
понесені ОСОБА_1 та документально
підтверджені судові витрати, зокрема,
витрати на правову допомогу адвоката
ОСОБА_3 у розмірі 2 000 (дві тисячі)
гривень 00 коп.

4. Присудити з місцевого бюджету
Глобинського району Полтавської
області на користь ОСОБА_1 всі понесені
та документально підтверджені судові
витрати, зокрема: виграти на правову
допомогу адвоката ОСОБА_3 у розмірі 2000
(дві тисячі) гривень 00 коп., судовий збір
у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 41
коп., а всього 2 034 (дві тисячі тридцять
чотири) гривні 41 коп.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.05.2013 року
у задоволенні зазначеного
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України "Про виконавче провадження", з
обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 13.03.2013 року державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження ВП № 36953757 по стягненню на
підставі вимоги № Ф-99 від 12.02.2013 року на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області недоїмки у розмірі
286,99 грн.

21 березня 2013 року у зв'язку з несплатою
у добровільному порядку суми
заборгованості державним виконавцем
винесено постанову про стягнення
виконавчого збору у розмірі 28,70 грн.

01 квітня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про стягнення
витрат на проведення виконавчих дії в
розмірі 47,44 грн.

01 квітня 2013 року заступником
начальника ВДВС Глобинського РУЮ
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження № 36953757 від
11.03.2013 року, в зв'язку з повідомленням
стягувача про сплату вимоги № 59 від
25.03.2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову, виходив з того, що
державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції при винесенні спірної
постанови діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб що
передбачений Конституцією України та
Законами України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5,
заступником начальника ВДВС
Глобинського РУЮ було виділено в
окреме виконавче провадження
постанову про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій від 01.04.2013
року.

Постанова про закінчення виконавчого
провадження № 36953757 від 11.03.2013 року
направлена позивачу на адресу АДРЕСА_1.

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 28 вказаного Закону визначено,
що у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Письмові докази свідчать, що позивачем
сплачено на рахунок стягувача УПФУ в
Глобинському районі 1527,25 грн. без
визначення належного призначення
сплати заборгованості саме за вимогою
№ Ф 99 виданої 12.02.2013 року, що
підтверджується квитанцією ПАТ КБ
"Приватбанк" від 21.03.2013 року за № 4514.1190.1.

Також матеріали справи не місять
доказів того, що позивачкою після
отримання постанови про відкритті
виконавчого провадження не
повідомлено державного виконавця про
сплату боргу.

Так, статтею 45 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
витрати органів державної виконавчої
служби на організацію та проведення
виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень є
витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України та коштів
виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Кошти виконавчого провадження
складаються з: коштів виконавчого
збору, стягнутого з боржника в порядку,
встановленому статтею 46 цього Закону;
авансового внеску стягувачів на
проведення виконавчих дій згідно із
статтею 48 цього Закону; стягнутих з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій; інших надходжень, що не
суперечать законодавству.

До витрат на організацію та проведення
виконавчих дій належать кошти,
витрачені на: 1) перевезення, зберігання
і реалізацію майна боржника; 2) оплату
праці експертів, перекладачів та інших
осіб, залучених у встановленому
порядку до провадження виконавчих дій;
3) поштовий переказ стягувачеві
стягнених аліментних сум; 4) розшук
боржника, його майна або розшук дитини;
5) оголошення в засобах масової
інформації; 6) інші необхідні витрати
для забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної
виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Постанова про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, може бути оскаржена
сторонами до суду у 10-денний строк.

Відповідно до абзацу 9 пункту 4.15.1
Інструкції до інших витрат на
організацію виконавчих дій належать
витрати на виплату винагороди
державним виконавцям відповідно до ст.
47 Закону № 606-ХІV; придбання службових
житлових приміщень; придбання
службових приміщень; страхування
державних виконавців; забезпечення
державних виконавців форменим одягом;
матеріально-технічне забезпечення
діяльності служби, у тому числі:
придбання канцелярських та
господарських товарів; підписка або
передплата періодичних, довідкових та
інформаційних видань; придбання
предметів, матеріалів, обладнання та
інвентарю; витрати транспортних
послуг, утримання транспортних засобів
та оренда транспортних засобів, у тому
числі грошова компенсація за
використання державними виконавцями
власного автотранспорту; оренда
приміщень; ремонт та обслуговування
оргтехніки; поштові витрати та витрати
на послуги зв'язку, модему, Інтернету;
витрати на установку телефонів,
модемного зв'язку та охоронної
сигналізації; витрати на охорону та
охоронну сигналізацію; поліграфічні
витрати; витрати на проведення
семінарів; витрати на відрядження та
проїзд державних виконавців, у тому
числі на придбання проїзних
документів; витрати на оплату
комунальних послуг та енергоносіїв;
придбання основних засобів та програм;
витрати на Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень; поточний та
капітальний ремонт приміщень; витрати
на привід боржників до органів
державної виконавчої служби, у тому
числі інші витрати в разі застосування
державним виконавцем приводу
боржників через органи Міністерства
внутрішніх справ України; інші витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Згідно п. 4.15.2 Інструкції
встановлено, що про суми витрат на
проведення виконавчих дій державний
виконавець складає акт про витрати на
проведення виконавчих дій, в якому
зазначаються перелік та суми витрат,
пов'язаних з проведенням виконавчих
дій, а також документи, якими вони
підтверджуються, з доданням копій
таких документів.

Про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій державний
виконавець зобов'язаний винести
постанову, яка разом з актом про
витрати на проведення виконавчих дій
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 ст. 12
Закону України "Про виконавче
провадження" сторони зобов'язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Частиною 7 ст.12 вказаного Закону
передбачено, що особи, які беруть
участь у виконавчому провадженні,
зобов'язані сумлінно користуватися
усіма наданими їм правами х метою
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуюче вищевикладене, колегія
суддів вважає вірним та обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що
державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції при винесенні спірної
постанови діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб що
передбачений Конституцією України та
Законами України.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.05.2013 року
по справі №816/2138/13-а прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 08.05.2013р. по
справі № 816/2138/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Калитка О.М. ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:
Калиновський В.А.