Справа № 125/2959/13-а
Суддя: Хитрук В. М.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 125/2959/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2014
року

м.
Бар

Ба
рський районний суд Вінницької
області

в складі:
головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Грабчак
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до старшого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2,
Реєстраційної служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови про накладення
арешту на майно та заборону її
відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві до суду
ОСОБА_1 вказав, що згідно виконавчого
листа Барського районного суду від
09.09.2010 року він сплачує аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання трьох
неповнолітніх дітей. Постановою
старшого державного старшого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2 від 27.09.2013
року накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1. Позивач являється власником
вказаної квартири. На момент винесення
оскаржуваної постанови заборгованість
по аліментах становила 10974 грн. 51 коп. У
квартирі проживають троє
неповнолітніх дітей. Вважаючи, що
відповідач не мав права накладати
арешт на квартиру позивача, ОСОБА_1
просив суд визнати дії старшого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2 по винесенню
постанови від 27.09.2013 року про
накладення арешту на квартиру
неправомірними, скасувати вказану
постанову та зобов’язати
Реєстраційну службу Барського
районного управління юстиції у
Вінницькій області виключити з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомості про
реєстрацію обтяження – арешту
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні
представник позивача адвокат ОСОБА_4
позовні вимоги підтримала повністю та
наполягала на їх задоволенні.

Старший державний
виконавець Відділу Державної
виконавчої служби Барського районного
управління юстиції Вінницької області
ОСОБА_2 позов не визнав, заперечував
проти його задоволення, пояснивши суду,
що при винесенні оскаржуваної
постанови він діяв відповідно до вимог
чинного законодавства. Накладення
арешту на майно боржника не значить, що
на майно звертається стягнення. Опис
іншого майна боржника не проводив.
Застосував арешт квартири позивача
лише на період до повного погашення
заборгованості, не маючи наміру в
подальшому її реалізувати.

Представник Реєстраційної
служби Барського районного управління
юстиції у Вінницькій області в судове
засідання не з'явився без поважних
причин, був повідомлений належним
чином про дату, час і місце судового
розгляду.

Третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_3
заперечувала проти позову, пояснивши
суду, що позивач не в повному обсязі
сплачує аліменти, допустив
заборгованість та мав намір отримати
кредит в банку під заставу квартири.
Про це вона повідомила державного
виконавця, який наклав арешт.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, відповідача та
третю особу, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази, вважає, що
позов слід задовольнити повністю. До
такого висновку суд дійшов з
наступного.

Так, позивач ОСОБА_1 згідно
виконавчого листа Барського районного
суду від 09.09.2010 року сплачує аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання трьох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2
частина його заробітку але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку.

Станом на 27.09.2013 року
заборгованість по аліментах ОСОБА_1
становила 10974 грн. 51 коп.

Згідно ст. 6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Постановою старшого
державного старшого державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Барського районного
управління юстиції Вінницької області
ОСОБА_2 від 27.09.2013 року накладено арешт
на квартиру АДРЕСА_1 у межах суми
звернення стягнення: 10974,51 грн.

Згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію обтяження від 30.09.2013
року зареєстровано обтяження у виді
арешту нерухомого майна – квартири
АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить
на праві приватної власності ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
14.02.2000 року.

Відповідно до вимог ст. 52
Закону України "Про виконавче
провадження" звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Враховуючи вказану норму
закону суд спростовує твердження
відповідача - державного виконавця про
те, що накладення арешту на майно
боржника не є зверненням до стягнення
майна та наступною його реалізацією.

Відповідно до вимог ст. 52
Закону України "Про виконавче
провадження" стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитарних установах. Стягнення на
майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо сума, що
підлягає стягненню за виконавчим
провадженням, не перевищує десяти
розмірів мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Сума заборгованості по
сплаті аліментів позивача станом на
час накладення арешту на квартиру
становила 10974 грн. 51 коп. Розмір десяти
мінімальних заробітних плат складав
11470 грн.

Згідно ст. 63 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі

відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу звертається стягнення на
окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належать боржнику.
В останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

З оскаржуваної постанови
вбачається, що арешт на квартиру
накладено у межах суми звернення
стягнення, яка становить 10974,51 грн.
Тобто, державний виконавець наклав
арешт на квартиру частково, без
визначення частки, не провів оцінку
вказаної квартири, не визначив її
вартість.

Крім того, відповідно до
вимог ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.

У судовому засіданні було
встановлено, що позивач купив квартиру
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу 14.02.2000 року. На час
придбання квартири він перебував у
шлюбі з ОСОБА_3, який розірвано
рішенням Барського районного суду
03.09.2010 року.

Відповідно до ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Отже, ОСОБА_3 має право на 1/2
частину вказаної квартири, арешт якої
порушив її права та законні інтереси.

Згідно Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України N 74/5 від 15.12.99 р. арешт
майна полягає у проведенні його
опису, оголошенні заборони
розпоряджатися ним, а в разі потреби
- в обмеженні права користування
майном або його вилученні в боржника та
передачі на зберігання іншим особам.
Арешт застосовується для забезпечення
збереження майна боржника, що
підлягає наступній передачі
стягувачеві або реалізації. Державним
виконавцем за постановою про відкриття
виконавчого провадження або за
постановою про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження може бути накладений арешт
у межах суми стягнення за виконавчими
документами з урахуванням витрат,
пов'язаних з проведенням виконавчих
дій на виконання, на все майно боржника
або на окремо визначене майно боржника.

В оглянутих у судовому
засіданні матеріалах виконавчого
провадження відсутній акт опису майна
боржника ОСОБА_1, відомості про оцінка
та вартість арештованої квартири.

Арешт майна боржника є
першочерговим етапом звернення
стягнення на майно боржника для
забезпечення реального виконання
рішення суду та застосовується для
забезпечення збереження майна
боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації.

За таких обставин, суд не
вважає твердження державного
виконавця про те, що його дії по
застосуванню арешту квартири позивача
лише на період до повного погашення
заборгованості, не маючи наміру в
подальшому її реалізувати, є
правомірними.

Крім того, згідно довідки
Поповецької сільської ради від 22.10.2013
року № 1028 у квартирі АДРЕСА_1
проживають неповнолітні діти: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 18 Закону
України "Про охорону дитинства" держава
забезпечує право дитини на
проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування
зобов'язані здійснювати контроль за
додержанням батьками або особами, які
їх замінюють, майнових та житлових
прав дітей при відчуженні жилих
приміщень та купівлі нового житла.

Суд, керуючись ст. ст. 6,
17, 18, 50, 71, 99-102, 159, 161, 162, 163, 183-2 КАС України,
ст. 6, 52, 63 Закону України "Про виконавче
провадження", ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства", Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України N 74/5 від 15.12.99 р., -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити
повністю.

Визнати дії старшого
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2 по винесенню
постанови від 27.09.2013 року про
накладення арешту у межах суми
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
неправомірними.

Скасувати постанову
старшого державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби Барського
районного управління юстиції
Вінницької області ОСОБА_2 від 27.09.2013
року про накладення арешту у межах суми
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,
неправомірними.

Зобов'язати Реєстраційну
службу Барського районного управління
юстиції у Вінницькій області виключити
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно відомості про
реєстрацію обтяження – арешту
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Постанова може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через Барський
районний суд протягом десяти днів.

Суддя: