Справа № 589/7140/13-а
Суддя: Прачук О. В.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/7140/13-а р.
Провадження № 2-а/589/152/13 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2013
р.

Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області в складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання
Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Шостка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області

- про визнання дій протиправними,
зобов’язання провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та виплату
недоотриманих сум ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області з
позовом про визнання протиправними дій
управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі по
відмові у проведенні перерахунку та
виплаті недоотриманих сум щомісячного
довічного грошового утримання за
період з 03 червня 2013 року та
зобов’язання управління ПФУ в м.
Шостці та Шосткинському районі
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного грошового утримання судді
у відставці відповідно до вимог
рішення Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року у розмірі 88 %
суддівської винагороди працюючого на
такій же посаді судді з врахуванням
стажу роботи, що дає право на відставку
та на отримання щомісячного довічного
грошового утримання , без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання та з
врахуванням довідок про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
наданих ТУ ДСА України в Сумській
області з урахуванням раніше
проведених виплат та виплатити
недоотриману суму щомісячного
довічного грошового утримання.

Вказані вимоги мотивувала тим, що 31
грудня 2010 року її було звільнено з
посади судді Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області у
відставку. На час звільнення її стаж на
посаді судді був понад 25 років.
Позивачу було призначено довічне
грошове утримання у розмірі 88 %
заробітної плати судді, яке
відповідачем сплачувалось з 01 січня 2011
року.

18.02.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
призначеного довічного грошового
утримання на підставі Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» №
2453-VІ від 07.07.2010 року, в проведенні якого
рішенням відповідача від 27.02.2013 року № 8
було відмовлено з посиланням, що
вказаний Закон не передбачає
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання.

Зазначене рішення позивач
оскаржила, і постановою Шосткинського
міськрайонного суд Сумської області
від 23.05.2013 року дії відповідача щодо
відмови у проведенні перерахунку та
виплати щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до ст.
138 ч. 3 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» було визнано
неправомірними та зобов’язано
відповідача перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове
утримання у розмірі 80 % грошового
утримання працюючого судді на
відповідній посаді, починаючи з 01.10.2012
року з урахуванням раніше проведених
виплат.

На день винесення вказаної
постанови Конституційний суд України
ще не прийняв рішення у справі щодо
змін умов виплати пенсій і щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці.

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 17.07.2013 року постанову Шосткинського
міськрайонного суду від 23.05.2013 року
було змінено, доповнивши її наступним:
«Відмовити в задоволенні позовних
вимог про зобов’язання управління
Пенсійного фонду України в м. Суми
Сумської області з 01.10.2012 року по 03.06.2013
року проводити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання без обмеження граничного
розміру щомісячного довічного
грошового утримання. Відмовити в
задоволенні позовних вимог про
зобов’язання управління Пенсійного
фонду України в м. Суми Сумської
області проводити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання на майбутнє.» В іншій частині
постанова місцевого суду залишена без
змін.

Отримавши рішення Харківського
апеляційного адміністративного суду, 25
жовтня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про виконання
рішення та з заявою про проведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання згідно рішення
Конституційного суду України від 03.06.2013
року, але позивачці знову було
відмовлено у проведенні перерахунку з
посиланням на те, що Законом України
«Про судоустрій і статус суддів»
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
не передбачений.

Вказану відмову позивач вважає
протиправною, такою, що суперечить
нормам законодавства, а тому і
звернулася до суду та просить
задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні позивач
вимоги підтримала у повному обсязі з
наведених в позовній заяві підстав.
Також зазначила, що рішення
Харківського апеляційного
адміністративного суду і досі не
виконане.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала в
повному обсязі, зазначивши, що
відповідно до п. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії проводиться з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма документами
подано до 15 числа включно, і з першого
числа наступного місяця, якщо заяву з
усіма необхідними документами подано
ним після 15 числа. Оскільки позивач
звернулася з заявою 25.10.2013 року, то, за
наявності права на перерахунок, такий
перерахунок може бути проведений лише
з 01 листопада 2013 року. Але позивач права
на перерахунок не має, оскільки нормами
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» не
передбачене проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання у разі зміни розміру
грошового утримання діючих суддів.
Проведення перерахунку грошового
утримання передбачено тільки суддям
Конституційного Суду України. Тому
просила суд вимоги позивача за період
з 03 червня 2013 року по 01 листопада 2013
року залишити без розгляду, а в решті
вимог – відмовити за
необґрунтованістю.

Суд, заслухавши сторони,
дослідивши матеріали справи прийшов до
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

У частині першій статті 126
Конституції України закріплено
положення, згідно з яким незалежність і
недоторканість суддів гарантується
Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
частині першій статті 126 Конституції
України, є надання їм за рахунок
держави матеріального і соціального
захисту, до яких, зокрема, відноситься і
щомісячне довічне грошове утримання.

Статтею 22 Конституції України
встановлено, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Сторонами визнається і не
оспорюється, що позивач отримує
щомісячне довічне грошове утримання
як суддя у відставці у розмірі 88 %
заробітної плати працюючого судді за
2010 рік. Не заперечується відповідачем
і наявність довідки по розмір
винагороди працюючого судді станом на
01.01.2013 року.

Матеріалами справи підтверджується,
що позивач звернулася 25 жовтня 2013 року
із письмовою заявою (шляхом заповнення
бланку) до управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі про здійснення перерахунку
щомісячного грошового утримання
згідно довідки від 12 лютого 2013 року. (
а.с.24-25)

Крім того позивач вказала, що
одночасно подала власноруч складену
заяву з проханням провести перерахунок
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 03 червня 2013 року, що не
спростовано відповідачем.

Рішенням управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі № 27 від 31.10.2013 р.
позивачу відмовлено в проведенні
перерахунку, так як згідно Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів», перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці не передбачено, про що
позивача повідомлено листом від 06.11.2013
р. ( а.с. 6)

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону
України «Про статус суддів» від 15.12.1992
р. № 2862-XII ( в редакції, яка діяла на
момент виходу позивача у відставку)
судді у відставці, який має стаж
роботи на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два
відсотки заробітку, але не більше ніж
до 90 відсотків заробітку судді.

З 01 січня 2011 року виплата
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці
визначається ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
№ 2453-VI.

З 01.01.2012 року змінилася система
оплати праці суддів у відповідності з
вимогами ст. 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ст. 129 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів"
суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за вислугу
років, перебування на адміністративній
посаді в суді, науковий ступінь, роботу,
яка передбачає доступ до державної
таємниці. Посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється у
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених законом, що запроваджується
поетапно: з 1 січня 2011 року – 6
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2012 року-8 мінімальних заробітних плат; з
1 січня 2013 року -10 мінімальних
заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12
мінімальних заробітних плат; з 1 січня
2015 року -15 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до пункту 14 частини
першої статті 92 Конституції України
статус суддів визначається виключно
законами України. Матеріальне та
соціально-побутове забезпечення, в
тому числі і заробітна плата суддів, є
елементами статусу судді (статті 42 - 45
Закону України «Про статус суддів»).
Збереження існуючого статусу судді,
недопущення його скасування або
звуження його змісту та обсягу є однією
з основоположних гарантій
незалежності судді, (пункт 7.2 Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року N 10-рп/2008).

Відповідно до п. 2.2 Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03.06.2013 року у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
окремих положень статті 2, абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи", статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці),
визначені Конституцією та законами
України гарантії незалежності суддів є
невід'ємним елементом їх статусу,
поширюються на всіх суддів України та є
необхідною умовою здійснення
правосуддя неупередженим,
безстороннім і справедливим судом.
Такими гарантіями є надання їм за
рахунок держави матеріального
забезпечення (суддівська винагорода,
пенсія, щомісячне довічне грошове
утримання тощо) та надання їм у
майбутньому статусу судді у відставці.
ОСОБА_3 судді у відставці на пенсійне
або щомісячне довічне грошове
утримання є гарантією належного
здійснення правосуддя і незалежності
працюючих суддів та дає підстави
висувати до суддів високі вимоги,
зберігати довіру до їх компетентності
і неупередженості. Щомісячне довічне
грошове утримання судді спрямоване на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, зокрема обіймати
будь-які інші оплачувані посади,
виконувати іншу оплачувану роботу.
Конституційний принцип незалежності
суддів означає, в тому числі,
конституційно обумовлений імператив
охорони матеріального забезпечення
суддів від його скасування чи зниження
досягнутого рівня без відповідної
компенсації як гарантію недопущення
впливу або втручання у здійснення
правосуддя.

Таким чином, конституційний
статус судді передбачає достатнє
матеріальне забезпечення судді як під
час здійснення ним своїх повноважень
(суддівська винагорода), так і в
майбутньому у зв'язку з досягненням
пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок
припинення повноважень і набуття
статусу судді у відставці (щомісячне
довічне грошове утримання). Статус
судді та його елементи, зокрема
матеріальне забезпечення судді після
припинення його повноважень, є не
особистим привілеєм, а засобом
забезпечення незалежності працюючих
суддів і надається для гарантування
верховенства права та в інтересах осіб,
які звертаються до суду та очікують
неупередженого правосуддя.

У п.7. Рішення Конституційного Суду
України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року
зазначено, що суб'єкт права на
конституційне подання порушує перед
Конституційним Судом України питання
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) абзацу
другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону N 3668
(«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи»), зі змісту якого вбачається,
що виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
здійснюється суддям без індексації,
без застосування положень частин
другої, третьої статті 42 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та без
проведення інших перерахунків,
передбачених законами України.

Конституційний Суд України вважає,
що Закон N 3668, поширюючи дію положень
абзацу другого пункту 2 розділу II
"Прикінцеві та перехідні положення", як
вбачається з їх змісту, на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), залишив
незмінним зміст права на пенсію та
щомісячне довічне грошове утримання
суддів, але звузив обсяг цього права та
встановив обмеження в перерахунках
передбачених законами України пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці, чим
знизив досягнутий рівень гарантій
незалежності суддів. Таким чином,
зазначені положення Закону N 3668 в
частині поширення їх дії на Закон N 2453
(«Про судоустрій і статус суддів»)
стосовно виплати пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) суддів
у відставці суперечать вимогам частини
першої статті 126 Конституції України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого
пункту 2 розділу II "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону N 3668 не
поширюється на правовідносини щодо
виплати суддям пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (п.8
Рішення).

Рішенням Конституційного Суду
України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013
встановлено, що частина третя статті 138
Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка
суперечить Конституції України‚ не
підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
„Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання"

Отже, право позивача на отримання
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці в
залежності від заробітку працюючого на
відповідній посаді судді визначено ч. 3
ст.138 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», а розрахунок
проводиться на підставі ст.129 вказаного
Закону.

Враховуючи, вищезазначене,
позивач має право на перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі 88 %
заробітку працюючого судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання, а твердження відповідача
про те, що Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" не
передбачене проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці є хибними,
суперечать чинному законодавству і є
його неправильним трактуванням, а
відмова у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання протиправною.

Посилання відповідача на те, що
позивачу не може бути проведений
перерахунок з 03 червня 2013 року,
оскільки вона звернулася лише 25
жовтня 2013 року, а тому перерахунок
відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» може бути
проведений лише з 01 листопада 2013 року,
судом не враховуються, виходячи з
наступного.

Частина 4 ст. 45 зазначеного Закону
вказує, що перерахунок призначеної
пенсії проводиться у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з
першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа.

Зазначене положення стосується
пенсій і не містить посилань на такий
же порядок проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

До того ж право позивача на
перерахунок розміру щомісячного
грошового утримання судді у відставці
виникло не 03 червня 2013 року – своїм
рішенням від 03 червня 2013 року
Конституційний Суд України лише
підтвердив право суддів у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання.

Рішення Конституційного Суду
України є обов’язковим до виконання
на території України з дня його
винесення.

На день винесення даного рішення
зміни розміру винагороди працюючих
суддів не відбулося, розмір вказаної
винагороди підтверджено довідкою від 12
лютого 2013 року, яка є в пенсійній справі
позивача і була там станом на 03 червня
2013 року, тому відповідач, маючи
необхідні документи, був зобов’язаний
самостійно провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання позивачу на виконання
рішення Конституційного Суду України
від 03 червня 2013 року, привівши таким
чином свої рішення і дії у
відповідність до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення про
відмову позивачу у проведенні
перерахунку та виплаті щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

За таких обставин, позовні вимоги
про визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щомісячного довічного грошового
утримання є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб’єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 94, 99, 100, 159-163
КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
про відмову в проведенні перерахунку
та виплаті щомісячного довічного
грошового утримання за період з 3
червня 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до вимог рішення
Конституційного Суду України від 3
червня 2013 року у розмірі 88 % суддівської
винагороди працюючого на такій же
посаді судді з урахуванням стажу
роботи, що дає право на відставку та на
отримання щомісячного довічного
грошового утримання, без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання та з
врахуванням довідок про суддівську
винагороду для обчислення щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, наданих ТУ ДСА України у
Сумській області, з урахуванням раніше
проведених виплат.

Допустити негайне виконання
постанови в межах місячного платежу.

Стягнути судові витрати у сумі 68
грн. 82 коп. з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Шосткинський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови
виготовлено 17 грудня 2013 року.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської
області

ОСОБА_3