Справа № 804/14125/13-а
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Сап'яні
за участю: представник
позивача - Місюренко Є.Ю.
відповідача - Хоміч Ю.Г.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Тако»,
поданого представником позивача
Місюренко Є.Ю. до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Тако»,
поданого представником позивача
Місюренко Є.Ю. до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач з урахуванням збільшених
позовних вимог просить:
1. Скасувати податкові
повідомлення-рішення, які було видано
Державною податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 16.10.2013р.:
податкове зобов'язання із податку на
додану вартість у загальній сумі 242 102
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 193 682 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
(25%) 48 420,50 грн.;
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
податкове зобов'язання із податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 125 825,25 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 120 261 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі (5%) 5 564,25 грн.;
- стягнути з державного бюджету суму
сплачену за державне мито.
2. Скасувати податкові
повідомлення-рішення, які було видано
Державною податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 15.10.2013р.:
податкове зобов'язання із податку на
додану вартість у загальній сумі 290 493
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 193 682 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
податкове зобов'язання із податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 125 825,25 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 120 261 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 11 128,50 грн.
В обґрунтування позову позивач
посилається на безпідставність та
необґрунтованість висновків акту
перевірки від 13.09.2013р. № 457/22-1/13417240 на
підставі якого прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення, які
винесені без урахування фактичних
обставин справи та в порушення
приписів податкового законодавства.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги із викладених
вище підстав підтримав у повному
обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, в задоволенні
адміністративного позову просив
відмовити, в обґрунтування заперечень
зазначив, що перевірка Приватного
акціонерного товариства «Тако» була
проведена на виконання повноважень
податкового органу, при наявності
порушень позивачем податкового
законодавства, а саме товар позивачем
було реалізовано за договорами
купівлі-продажу на загальну суму 1 089
759,70 грн., в той час коли сума його
придбання з ПДВ складає 1 289 868,08 грн.,
тому спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті
правомірно, у зв'язку із чим підстави
для задоволення позову відсутні.
Вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
Так, відповідно до матеріалів акту
перевірки від 13.09.2013р. № 457/22-1/13417240 -
Приватне акціонерне товариство «Тако»
(далі за текстом - ПрАТ «Тако» або
позивач) зареєстроване розпорядженням
виконкому Амур-Нижньодніпровської
районної ради м.Дніпропетровська від
25.10.1991р. № 647/10, перереєстроване
розпорядженням виконкому
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська від 24.04.1998р. № 448-р,
складу засновників. Нова редакція
Статуту зареєстрована державним
реєстратором виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради 23.04.2007р.
державну реєстрацію від 24.04.1998р.,
Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до
м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького,
буд. 108А. ПрАТ «Тако» взято на
податковий облік у ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська 25.10.1991р. під № 4693.
Судом встановлено, що 13.09.2013 року
фахівцями Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі за
текстом - ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська або відповідач) на
підставі направлень на перевірку №000222,
№000224, №000227 виданих ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська, згідно із п.п. 20.1.4 п.
20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1
ст. 82 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та
доповненнями), відповідно до плану
графіка на ІІІ квартал 2013 року та
відповідно до наказу ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська від 26.07.2013р. № 97 «Про
проведення документальної планової
виїзної перевірки ПрАТ «Тако» (код за
планова виїзна перевірка Приватного
акціонерного товариства «Тако» (код за
податкового законодавства за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
Вказаною перевіркою встановлені
1) п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року
№ 2755-VІ (із змінами та доповненнями), що
призвело до заниження податку на
прибуток підприємства у ІV кварталі 2011
року у сумі 97 087 грн., у І кварталі 2012
року на 20 964 грн.; п. 138. 2 ст. 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VІ (із змінами та
доповненнями), що призвело до заниження
податку на прибуток в сумі 2 210 грн., в
т.ч. за ІV квартал 2011 року 917 грн. та і
квартал 2012 року в сумі 1 293 грн.
2) п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №
2755-VІ (із змінами та доповненнями), що
призвело до заниження податку на
додану вартість у сумі 193682 грн. в т.ч. у
жовтні 2011 року на суму 288 грн., у
листопаді 2011 року на 240 грн., у лютому 2012
року на 104 591 грн., у березні 87 274 грн., у
травні 1 261 грн., у червні 2012 року на суму
28 грн. та завищено від'ємне значення на
3) абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року
№ 2755-VІ (із змінами та доповненнями) в
частині не відображення у Податковому
розрахунку сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також сум утриманого з них
податку (форма 1-ДФ) за 4-1 кв. 2011р.
нарахування та виплату доходів
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 за
надані товариству товари.
За результати перевірки складено акт
від 13.09.2013р. № 457/22-1/13417240 «Про
результати планової виїзної перевірки
Приватного акціонерного товариства
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р.» (дала за текстом - Акт
ПрАТ «Тако» не погоджуючись з
висновками викладеними в акті
перевірки, надали до ДПІ заперечення
від 04.10.2013 року. В запереченнях ПрАТ
«Тако» було зазначено, що відповідачем
були зроблені грубі порушення, щодо
нарахування (зменшення податкового
кредиту). Однак при отриманні відповіді
у письмовому вигляді від ДПІ ніяких
На підставі висновків акту перевірки
ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська
було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 16.10.2013р. під
позивачу нараховане податкове
зобов'язання із податку на додану
вартість у загальній сумі 242 102 грн., з
яких за основним платежем (збільшено
податкове зобов'язання) у розмірі 193 682
грн., та застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі (25%) 48 420,50 грн.; №
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
нараховане податкове зобов'язання із
податку на прибуток приватних
підприємств у загальній сумі 125 825,25
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 120 261 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
(4,6%) 5 564,25 грн..
Оскаржувані податкові
повідомлення-рішення були надіслані на
адресу ПрАТ «Тако» поштою, та отримані
позивачем 21.10.2013р.
Окрім того, адресу ПрАТ «Тако» було
надіслано лист ДПІ у АНД районі
м. Дніпропетровська від 16.12.2013р.
повідомлень-рішень від 15.10.2013р. за
(отримані позивачем 19.12.2013р.).
Слід зазначити, що розрахунок штрафних
фінансових санкцій разом із
податковими повідомленнями-рішеннями
відповідачем до позивача з невідомих
причин не надсилався, наданий в
судовому засіданні представником
відповідача розрахунок штрафних
фінансових санкцій не відповідає
обставинам справи, що в свою чергу є
порушенням ст. 58 Податковогог кодексу
Також, в листі відповідача від 16.12.2013р.
податкові повідомлення рішення від
загальну суму 242 102,5 грн. з податку на
додану вартість були надіслані
позивачу помилково, однак про їх відзив
нічого не зазначено.
Відповідно до п.п 6.1.2 п. 60.1. ст. 60
Податковогог кодексу Україн податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо:
контролюючий орган скасовує раніше
повідомлення-рішення про нарахування
суми грошового зобов'язання або
Пунктом 60.3. ст. 60 Податковогог кодексу
Україн визначено, що у випадках,
визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1
цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
прийняття контролюючим органом
рішення про скасування такого
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги.

Проте, представник відповідача не
надав до суду підтвердження щодо
прийняття ДПІ у АНД районі м.
Дніпропетровська рішення про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16.10.2013р. №
на загальну суму 125 825,25 грн. з податку на
прибуток та № на загальну суму 242
102,5 грн. з податку на додану вартість, а
тому вони є діючими, що в свою чергу не
відповідає приписам ст. 58 Податковогог
кодексу Україн.

Як зазначає відповідач в матеріалах
акту перевірки (арк. 11-12 акту) - «За
період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. ПрАТ «Тако»
задекларовано податкових зобов'язань
по податку на додану вартість у сумі 4 825
834 грн. Перевіркою повноти визначення
податкових зобов'язань за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р. встановлено їх
заниження в сумі 19 965 грн. Перевіркою
достовірності відображених показників
у поданих Деклараціях з податку на
додану вартість (рядки 1-9) за період з
01.10.2011р. по 31.12.2012р. встановлено: 1)
Перевіркою відображених у рядку 1
Декларацій «Операції на митній
території України, що оподатковуються
за ставкою 20%, крім імпорту товарів»
показників за період з 01.10.2011р. по
31.12.2012р. у загальній сумі 4 977 539 грн.
встановлено, що на формування цих
показників мало вплив здійснення
операцій із оптової торгівлі
стрілочними переводами, матеріалами
верхнього будівництва шляху, наданням
послуг з реконструкції та будування
залізничних шляхів, а також від
здавання в оренду власних приміщень.
Проведеною перевіркою відображеного
показника за період з 01.10.2011р. по 31.12.2012р.
встановлено, що підприємство
здійснювало реалізацію послуг,
собівартість яких формується на бух.
рахунку 903 «Собівартість реалізованих
робіт і послуг»».

Також в акті перевірки, в таблиці, (арк. 5
Акту перевірки) зазначено, що між
рахунками 703 «Дохід від реалізації
робіт і послуг» та 903 «Собівартість
реалізованих робіт і послуг» за І
квартал 2012 року є розбіжності у сумі 99
827 грн.

Визначено зменшення від'ємного
значення на суму 270 грн.

Крім того, як зазначив в своїх
запереченнях представник відповідача -
товар позивачем було реалізовано за
договорами купівлі продажу на загальну
суму - 1 089 759,70 грн., в той час коли сума
його придбання з ПДВ складає -1 289 868,08
грн., а тому визначення ПрАТ «Тако»
витрат на придбання виробів з
оцинкованої сталі в асортименті і
садово-огородній інвентар здійснено
без урахування витрат на сплату ПДВ, а
валових доходів від реалізації товару -
з урахуванням бюджетного
відшкодування цього податку (зменшення
сплати поточних платежів по ПДВ за
рахунок сформованого податкового
кредиту), що не свідчить про одержання
доходу, і тому в сукупності такі
операції не відповідають меті
підприємницької діяльності - одержанню
прибутку. Купівля металопродукції в
асортименті та їх подальша реалізація
на експорт згідно з укладеним
контрактом за ціною, нижчою від ціни
придбання, не були зумовлені
характером виробничої або іншої
господарської діяльності товариства,
оскільки не мали на меті отримання
доходу від цих операцій. Намір одержати
дохід лише в обраний позивачем спосіб -
шляхом зменшення сплати поточних
платежів по ПДВ за рахунок
сформованого податкового кредиту - не
можна розглядати як самостійну ділову
мету.

Судом встановлено, що правильність та
правомірність відображення позивачем
в податковому обліку операцій з
придбання та продажу експортної
продукції за період 01.10.2011р. по 31.12.2012р.
сформовано на підставі наступних
належним чином оформлених первинних
документів.

Так, ПрАТ «Тако» мав взаємовідносини з
підприємством ТОВ «Метхолдинг» (кода
за ) за договором від 31.01.2012р.
№57 на загальну суму 1 289 868,08 грн. у т.ч.
ПДВ у сумі 214 978,02 грн. (загальна сума без
ПДВ складає 1 074 890,06 грн.) (в матеріалах
справи міститься договір постачання та
специфікації до нього).

ТОВ «Метхолдинг» на момент вчинення
операції здійснювало господарську
діяльність та було зареєстроване як
платник податку з 09.06.2010р. свідоцтво
№100287470 (копія свідоцтва ТОВ
«Метхолдинг» як платника ПДВ міститься
в матеріалах справи).

Згідно з умовами зазначеного вище
договору ТОВ «Метхолдинг» (Продавець)
було поставлено ПрАТ «Тако» (Покупець)
товар (труби, балки, круг та ін.),
асортимент, ціна та кількість яких
зазначається у рахунках та
специфікаціях, які є невід 'ємною
частиною до цього договору.

Передача придбаних ПрАТ «Тако» у ТОВ
«Метхолдинг» товарів здійснювалась на
складі Продавця за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 16
(умови ІНКОТЕРМС-2010, FCA). Товар
зберігався там же до подальшої його
реалізації, відповідно до укладеного
договору про зберігання №01/02 від 01.02.2012
року.

Приймання товару здійснювалась на
підставі виписаних довіреностей (копію
витягу із журналу виписаних
довіреностей на отримання товару по
взаємовідносинам з ТОВ «Метхолдинг» за
період лютий 2012 року - березень 2013 року
міститься в матеріалах справи), а також
відповідно до актів приймання-передачі
товарів по кожній поставці за період
травень 2012 року.

Оплата за придбаний товар у ТОВ
«Метхолдинг» а також за надані
останнім послуги у вигляді зберігання
цього товару здійснювалась у
безготівковій формі на рахунок
контрагента, що підтверджується
платіжними дорученнями наданими до
матеріалів справи.

Як вже було зазначено, передача
придбаних ПрАТ «Тако» у ТОВ
«Метхолдинг» товарів здійснювалась на
складі Продавця за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 16, де
він в подальшому зберігався до його
подальшої реалізації, відповідно до
укладеного договору про зберігання від
01.02.12 №01/02 (договір зберігання з
додатковими угодами №15 міститься в
матеріалах справи)

Передача товару на відповідальне
збереження підтверджується актами: від
08.02.12 №1; від 22.02.12 №2; від23.02.12№3; від 24.02.12
№4; від27.02.12№5; від 28.02.12 №6; від 29.02.12 №7;
від 27.03.12 №8; від 28.03.12 №9; від 29.03.12 №10;
від 27.03.12 №11; від 03.05.12 №12; від 11.05.12 №13;
від 15.05.12 №14; від 16.05.12 №15; від 31.05.12 №16.

За зберігання металопрокату ТОВ
«Метхолдинг» було виставлено рахунки
на оплату за кожний місяць відповідно
до актів здачі-приймання робіт (надання
послуг).

Всього за договором зберігання було
оплачено 357,01 грн. в т. ч. ПДВ у сумі 59,5
грн. (платіжне доручення від 15.06.12 №2222).

Придбану у ТОВ «Метхолдинг» продукцію,
ПрАТ «Тако» було експортовано через
комісіонера ТОВ «ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ» на
замовлення компанії - резидента
Німеччини «INTEX INTERGROUP (GB)LTD» відповідно
до умов ЗЕД-контракту №27-02-12М від 27.02.2012
року.

На умовах контракту постачання ТОВ
«ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ» було здійснено
поставку товару партіями відповідно до
специфікацій №1-№9 на умовах FCA -
ІНКОТЕРМС 2010 - м.Дніпропетровськ,
Україна. Експорт продукції
здійснювався відповідно договору
комісії від 03.02.12 №45-КМС.

Транспортування товару
здійснювалось автомобільним
транспортом за рахунок нерезидента
згідно вантажних митних декларацій:

- від 12.03.12 №110080000/2012/104613 (специфікація
№1 «сталь рулонна оцинкована» у
кількості 21т- виробник Меалургійний
комбінат ім. Ілліча (м. Маріуполь).
Вантажоодержувач ЗАТ «Тиротекс»
(Молдова, м. Тирасполь);

- від 22.03.12 №110080000/2012/105733 (специфікація
№2 «сталь листова горячеткана» 2 мм, 8
мм, 20 мм, 25 мм - виробник ПАТ «Донецький
металургійний завод», ПАТ
«Дніпровський меткомбінат Україна».
Вантажоодержувач ТОВ «Шериф» (Молдова,
м. Тирасполь);

- від 30.03.12 №110080000/2012/106827 (специфікація
№3 «сталь листова горячеткана (круг)» у
кількості 290, 180, 200, 280, 270 - виробник ПАТ
«Дніпровський меткомбінат Україна»,
ПАТ «Алчевський металургійний
комбінат». Вантажоодержувач Company ANIKO LTD
(Болгарія);

- від 30.03.12 №110080000/2012/106828 (специфікація
№3 «сталь листова горячеткана

(круг)» у кількості 300т, 180т, 220т, 250т, 270 т -
виробник ПАТ «Дніпровський
меткомбінат Україна».
Вантажоодержувач - Company ANIKO LTD (Болгарія);

- від 04.04.12 №110080000/2012/107201 (специфікація
№3 «сталь листова горячеткана (круг)» у
кількості 150т, 160т, 240т, 270т, 280т,
300т-виробник ПАТ «Дніпровський
меткомбінат Україна».
Вантажоодержувач - Company ANIKO LTD
(Болгарія));

- від 05.04.12 №110080000/2012/107356 (специфікація
№5 «труби сталеві безшовні
горочедеформировані» 159x5,5 мм, 219x7 мм
виробник ВАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ».
Вантажоодержувач - ТОВ «Шериф»
(Молдова, м. Тирасполь);

- від 05.04.12 №110080000/2012/107358 (специфікація
№4 «труби сталеві електрозварювальні»
219x6 мм, 219x7 мм, 325x8 мм виробник ПАТ «МК
Азовсталь». Вантажоодержувач - ЗАТ
«Тиротекс-енерго» (Молдова, м.
Тирасполь);

- від 17.05.12 №110080000/2012/112233 (специфікація
№4 «труби сталеві електрозварювальні»
219x6 мм, 219x7 мм,325х6 мм, 325x8 мм, виробник ПАТ
«ММК ім. Ілліча», ВАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ».
Вантажоодержувач - ТОВ «Шериф»
(Молдова, м. Тирасполь);

- від 16.05.12 №110080000/2012/1120 (специфікація №7
«труби сталеві водогазопровідні» ДУ 20
мм, ДУ 25 мм, ДУ 32 мм, ДУ 40 мм, «труби
сталеві безшовні горочедеформировані»
133x5 мм, 133x6 мм, 133x13 мм, 159x6 мм - Виробник
ВАТ «ІНТЕРПАЙП НМТЗ», Вантажоодержувач
ТОВ «Мост Холдинг» (Молдова, м. Бендери);

- від 13.06.12 №110080000/2012/113913 (специфікація
№8 «труби сталеві безшовні
горочедеформировані», «труби сталеві
безшовні х/д», «труби сталеві
електрозварені» -Виробник ТОВ
«ІНТЕРПАЙП Україна», Харьковський
трубний завод». Вантажоодержувач ЗАТ
«Тиротекс-енерго» (Молдова, м.
Тирасполь);

- від 13.06.12 №110080000/2012/113904 (специфікація
№9 «труба г/к» - виробник - ВАТ
«ІНТЕРПАЙП НМТЗ», «двотавр (балка),
«уголок» - ПАТ «Дніпровський
меткомбінат Україна», «круг» - виробник
- ВАТ «Донецький металопрокатний
завод». Вантажоодержувач - ТОВ «Мост
Холдинг» (Молдова, м. Бендери).

Митне оформлення вантажу здійснено ТОВ
«Метхолдинг» за договором, укладеним з
ТОВ «ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ» про надання
митно-брокерських послуг від 01.02.12
№27/ТБО відповідно до актів виконаних
робіт.

Видаткові накладні були виписані ПрАТ
«ТАКО» для реалізації товару
Комісіонером згідно з поставками: від
12.03.12 (ВН від 06.03.12 №1) на суму 132 042,93
грн.(акт прийому-передач і від 06.03.12 №1);
від 22.03.12 (ВН від 22.03.12 №2)на суму 100 872,51
грн. (акт прийому-передачі від 22.03.12 №2);
від 30.03.12 (ВН від 30.03.12 №4) на суму 111 932
грн.(акт прийому-передачі від 30.03.12 №3);
від 30.03.12 (ВН від 30.03.12 №4)на суму 109 651
грн.(акт прийому-передачі від 30.03.12 №4);
від 04.04.12 (ВН від 03.04.12 №5)на суму 114 338,8
грн. (акт прийому-передачі від 03.04.12 №5);
від 05.04.12 (ВН від 04.04.12 №7)на суму 67 594,41
грн. (акт прийому-передачі від 04.04.12 №7);
від 05.04.12 (ВН від 4.04.12 №6)на суму 64 935,88
грн. (акт прийому-передачі від 04.04.12 №6);
від 17.05.12 (ВН від 16.05.12 №9) на суму 115 196,94
грн. (акт прийому-передачі від 16.05.12 №9);
від 16.05.12 (ВН від 15.05.12 №8)на суму 133 457,61
грн. (акт прийому-передачі від 15.05.12 №8);
від 13.06.12 (ВН від 13.06.12 №10) на суму 118 714,28
грн. (акт прийому-передачі від 13.06.12 №10);
від 13.06.12 (ВН від 13.06.12 №11)на суму 21 023,31
грн. (акт прийому-передачі від 13.06.12 №11).

ПрАТ «ТАКО» було виписано на Покупця
«INTEX INTERGROUP (GB)LTD» наступні податкові
накладні: від 12.03.12 №31 на загальну суму
132 042,96 грн.; від 22.03.12 №32 на загальну суму
100 872,51 грн.; від 30.03.12 №34 на загальну суму
109 651 грн.; від 30.03.12 №33 на загальну суму
111 932 грн.; від 04.04.12 №35 на загальну суму
114 338,8 грн.; від 04.04.12 №37 на загальну суму
67 594,41 грн.; від 05.04.12 №36 на загальну суму
64 935,88 грн.; від 16.05.12 №30 на загальну суму
133 457,61 грн.; від 17.05.12 №31 на загальну
суму 115 196,94 грн.; від 13.06.12 №28 була на
загальну суму 21 023,31 грн.; від 13.06.12 №29 на
загальну суму 118 714,28 грн.

Щодо встановлення позивачем вартості
вищезазначеної продукції під час її
реалізації на експорт слід зазначити,
що їх вартість формувалась по даним
інформаційного агентства
«Метал-Курєр», встановлені ціни на
металопрокат на внутрішньому ринку
України за період з IV квартал 2011 по II
квартал 2012.

Реалізувавши металопродукцію,
Комісіонером ТОВ «ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ»
було

перераховано на розрахунковий рахунок
ПрАТ «ТАКО» грошові кошти у сумі 1 089 759,70
грн. відповідно до платіжних доручень:
від 29.02.12 №2735 у сумі 150 000 грн.; від 29.02.12
№2736 у сумі 162 000 грн.; від 21.03.12 №2756 у сумі
113 000 грн.; від 20.03.12 №2753 у сумі 240 000 грн.;
від 04.04.12 №2783 у сумі 80 000 грн.; від 04.04.12
№2786 у сумі 86 500 грн.; від 05.04.12 №2788 у сумі
83 000 грн.; від 23.04.12 №2702 у сумі 140 000 грн.;
від 15.06.12 №2878 у сумі 35 259,70 грн.

Відповідно до звітів Комісіонера та
актів про виконання послуг було
відшкодовано ТОВ «ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ»
витрати: за березень 2012 року (ЗВІТ №1) у
сумі 3807 грн. (акт від 30.03.12 №ОУ-0000003); за
квітень 2012 року (ЗВІТ №2) у сумі 3600 грн.
(акт від 27.04.12 №ОУ-0000007); за травень 2012
року (ЗВІТ №3) у сумі 2400 грн. (акт від
31.05.12 №ОУ-0000009); за червень 2012 року (ЗВІТ
№4) у сумі 2400 грн. (акт від 15.06.12 №ОУ-0000012).

Комісійна винагорода була оплачена
відповідно до актів приймання передачі
робіт: від 30.03.12 №ОУ-0000004 у сумі 500 грн.;
від 27.04.12 №ОУ-0000006 у сумі 500 грн.; від
31.05.12 №ОУ-0000010 у сумі 500 грн.; від 15.06.12
№ОУ-0000013 у сумі 500 грн.

Таким чином, загальна сума витрат, яка
була сплачена по договору комісії ТОВ
«ІНТЕРМЕТЕКСПОРТ» за реалізацію
металопродукції на експорт склала 14 207
грн. (в т. ч. ПДВ-2 367,83 грн.).

Слід зазначити, що фактично відповідач
не заперечує про реальність здійснення
господарських операцій та про
реальність здійснення поставок як від
контрагента ТОВ «Метхолдинг», так і
щодо здійснення експортних операцій
комісіонером до Покупця «INTEX INTERGROUP
(GB)LTD», однак податковий орган визначив
об'єкт оподаткування, а саме правочин з
ТОВ «Метхолдинг» таким, який створений
для умов отримання податкової вигоди
зі сплати ПДВ та таким, який суперечить
моральним засадам суспільства (арк. 21
Акту перевірки).

Такі висновки перевіряючі зробили
внаслідок дослідження експортних
операцій, які на думку податкового
органу є збитковими та ненаправленими
на збільшення економічної вигоди, а тим
самим встановили, що ПрАТ «Тако»
здійснює транзитні фінансові потоки
спрямовані на здійснення операцій з
надання податкової вимоги переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема у
випадках коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування податкового кредиту не
мають реального характеру (рак. 21 Акту
перевірки).

Однак, з таким обґрунтуванням
неможливо погодитись, адже ПрАТ «Тако»
мало мету одержання прибутку.

Мета ПрАТ «Тако» здійснювати експорту
товару, внаслідок чого розширювати
виробництво, збільшувати прибуток за
рахунок освоєння нових ринків,
підвищувати чи підтримувати
техніко-економічного рівня
виробництва під впливом міжнародної
конкуренції, а тим самим заробляти собі
імідж та повагу серед
підприємств-нерезидентів України.

Окрім того, відповідно господарська
операція з продажу товару на експорт не
є збитковою.

Так, згідно пп. 14.1.231 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України із змінами
та доповненнями розумна економічна
причина (ділова мета) - причина, яка може
бути наявна лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результаті
господарської діяльності. Реалізація
товару без врахування в ціні продажу
всіх понесених витрат дають підстави
стверджувати, що купівля цього товару
та його подальша реалізація на експорт
згідно з договором за ціною, нижчою від
ціни придбання, не була зумовлена
характером виробничої або іншої
господарської діяльності
підприємства, яке перевірялось,
оскільки не мала на меті отримання
доходу від цих операцій, а отже не
пов'язана з його господарською
діяльністю.

Враховуючи викладене, з метою
достовірного відображення обсягів
експортованих товарів у податковій
звітності платник повинен відображати
обсяги експортованих операцій, що
підтверджені ВМД, в тому звітному
періоді, в якому фактично здійснено
вивезення експортованих товарів за
межі митної території України (дата
фактичного перетину товаром митного
кордону має бути зазначена у вантажній
митній декларації).

Окрім того, всі перелічені первинні
вище бухгалтерські документи по
здійсненню господарської діяльності з
ТОВ «Метхолдинг», а саме докази
придбання, отримання, передачу,
транспортування товару, а також оплату,
що здійснювалась відповідно до
платіжних доручень були досліджені
перевіряючи ми в повному обсязі.

Також, суд вважає за доцільне
зазначити, що всі первині документи
складені відповідно до чинного
законодавства та повністю
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», яким дано
визначення, що первинний документ - це
документ який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення (ст.1).

Отже будь-які документи (у тому числі
договори, накладні тощо) мають силу
первинних документів лише у разі
фактичного здійснення господарської
операції. Визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричинити реальні зміни в
структурі активів та зобов'язань
сторони.

Стосовно посилання відповідача на те,
що сума придбання у ТОВ «Метхолдинг»
товару з урахуванням податку на додану
вартість є більшою ніж сума реалізації
позивачем цього товару на експорт слід
зазначити наступне.

Поняття терміну «експорт» регулюється
Законом України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» від
16.04.1991 року №959-ХІІ (далі - Закон №959).

Експорт (експорт товарів) - продаж
товарів українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
іноземним суб'єктам господарської
діяльності (у тому числі з оплатою у
негрошовій формі) з вивезенням або без
вивезення цих товарів через митний
кордон України, включаючи реекспорт
товарів.

Поняття «експорт» регулюється
положеннями Митного кодексу України
від 13 березня 2012 року N 4495-УІ, зокрема,
експорт (остаточне вивезення) - це
митний режим, відповідно до якого
українські товари випускаються для
вільного обігу за межами митної
території України без зобов'язань щодо
їх зворотного ввезення.

Також, згідно абз. «а» пп..195.1.1 п.195.1 ст.195
ПК України, вивезення товарів за межі
митної території України у митному
режимі експорту оподатковуються за
нульовою ставкою.

Оскільки експортні операції є об'єктом
оподаткування ПДВ, експортер має право
на бюджетне відшкодування сум ПДВ,
сплачених постачальникам. Платники
податку на додану вартість при
документальному підтвердженні
фактичної реалізації товару за митну
територію України і наданні
розрахунків експортного відшкодування
за підсумками податкового періоду має
право на отримання такого
відшкодування протягом 30 календарних
днів з дня пред'явлення документів.

Порядок визначення суми, що підлягає
відшкодування з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
регулюється ст.200 Податкового кодексу
України.

Посилання відповідача на те, що сукупна
сума ціни (з ПДВ), сплаченої за
продукцію на території України, є
більшою ніж сума реалізації продукції
на експорт за нульовою ставкою
оподаткування згідно п. 195.1 ст. 195
Податкового кодексу України,
безпідставне, оскільки ДПІ помилково
враховано ПДВ до вартості продукції,
тому що сплачений саме постачальникам,
а не до Державного бюджету України ПДВ
при експорті підлягає поверненню
експортеру.

Правовий аналіз вищезазначених норм
свідчить про те, що приписи Податкового
кодексу України, не ставлять в
залежність право платника податків на
формування валових витрат та
податкового кредиту підприємства від
наявності чи відсутності доходу по
окремим господарським операціям,
оскільки вказане не може свідчити про
відсутність можливості отримання
доходу з усієї господарської
діяльності.

Таким чином, Податковий кодекс України
не встановлює жодних інших вимог, крім
вказаних вище, щодо визначення валових
витрат та формування податкового
кредиту. При цьому, порядок визначення
валових витрат та формування
податкового кредиту не має зв'язку з
фінансовим результатом звітного
періоду.

Отже, вказане свідчить про те, що
зазначені господарські операції
пов'язані з господарською діяльністю
позивача та спрямовані на отримання
прибутку.

Так, відповідно до даних описаних вище
господарських операцій, всього
позивачем було сплачено ТОВ
«Метхолдинг» за поставлений товар суму
1 074 890,06 грн. (без врахування ПДВ),
витрати по договору комісії складають
14 207 грн., отримано коштів від
комісіонера у загальній сумі 1 089 759,70
грн. Таким чином, сума вигоди (числового
доходу) по експортним операціям
становить 662,64 грн.

Господарським кодексом України у ст. 42
передбачено, що підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Під господарською діяльністю у ст.3 ГКУ
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Також, Податковим кодексом України
господарська діяльність визначена, як
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ).

В свою чергу діюче законодавство
визначило прибуток (доход) суб'єкта
господарювання як показник фінансових
результатів його господарської
діяльності, що визначається шляхом
зменшення суми валового доходу
суб'єкта господарювання за певний
період на суму валових витрат та суму
амортизаційних відрахувань (ст.142 ГКУ).

Таким чином, прибуток - це мета всій
діяльності, а не результат кожної
окремої операції, яка здійснюється в
процесі цієї діяльності, як помилково,
не спираючись на норми права, вважає
відповідач.

Саме такі висновки робить ВАСУ в
постанові від 15.12.11р. по справі № К-35575/09,
вказуючи, що господарська операція, яка
направлена на отримання доходу, не
завжди може мати позитивний
економічний ефект, що є об'єктивним
процесом здійснення господарської
діяльності, оскільки при здійсненні
господарських операцій існує
звичайний комерційний ризик не
отримати доходу від конкретної
операції. При цьому збитковість
господарської операції не може бути
підставою для визначення виробничої
діяльності як негосподарської.

З точки зору податкового та
бухгалтерського законодавства ПДВ не
можна вважати ні доходом, ні витратами.
Про це свідчать прямі норми пп. 136.1.2
ст.136 (про не включення ПДВ до складу
доходів) та пп. 139.1.6 ст.139 ПКУ (про не
включення ПДВ до складу витрат), а також
відповідні норми стандартів
бухгалтерського обліку.

Також, під час перевірки відповідачем
було встановлено, що у перевіряємому
періоді ПрАТ «Тако» мав
взаємовідносини з ПАТ «Трансмаш»
відповідно до договору від 01.07.11
№244-У/2011 про здійснення освітлення
території та під'їзної колії ПрАТ
«Тако». Загальна вартість послуг
склала 12 174 грн. в т.ч. ПДВ у розмірі 2 029
грн.

В ході перевірки перевіряючі зробили
висновок, що ПрАТ «Тако» не має право
відносити до складу податкового
кредиту суму ПДВ сплачену за отримання
послуг наданих від ПАТ «Трансмаш» у
зв'язку з тим, що останій не має
ліцензії на вид діяльності з
постачання електроенергії.

Однак, з такими висновками суд не
погоджується та вважає за доцільне
зазначити наступне.

Відповідно до пункту 7.17 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96
№28, у випадку передачі електричної
енергії від електропередавальної
організації через мережі споживача в
електромережу електропередавальної
організації частина втрат
електроенергії в мережах споживача
відноситься до втрат у мережах
електропередавальної організації
пропорційно до відношення обсягу
електричної енергії, переданої
споживачем у мережу
електропередавальної організації, до
загального обсягу електричної енергії,
що надійшла у мережу споживача.

Крім того, згідно з абзацом першим
пункту 2.7 Умов та Правил здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 13 червня 1996 року N 15/1 (далі -
Умови та Правила), ліцензіат повинен
закуповувати електроенергію на
Оптовому ринку електричної енергії
України відповідно до умов його
діяльності та здійснювати належне
проведення розрахунків з оптовим
постачальником електричної енергії, а
також із суб'єктом підприємницької
діяльності, що здійснює передачу
належної ліцензіату електричної
енергії, якщо електрична енергія
поставляється мережами, які не є його
власністю.

Ліцензіат повинен діяти згідно із
законодавством України та іншими
Нормативними документами (пункт 3.4.1
Умов та Правил)

Таким чином, ПАТ «Трансмаш», що
здійснює підприємницьку діяльність з
передачі та постачання електричної
енергії за регульованим тарифом,
зобов'язане відшкодовувати
обґрунтовані витрати на утримання
технологічних електричних мереж та
втрати електричної енергії в
електричних мережах ПрАТ «Тако»,
пов'язані з передачею належної
останьому електричної енергії.

Частиною 1 статті 67 Господарського
кодексу України визначено, що
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів.

Із зазначеного випливає, що юридично
правовідносини між ПАТ «Трансмаш» та
ПрАТ «Тако» мають бути врегульовані
шляхом укладення відповідного
договору цивільно-правового характеру,
в якому має бути визначений порядок
відшкодування витрат ПАТ «Трансмаш»,
пов'язаних з передачею електричної
енергії ПрАТ «Тако», що і було зроблено.

Щодо отримання ліцензії на передачу
електричної енергії, то відповідно до
статті 42 Господарського кодексу
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про електроенергетику» діяльність з
виробництва, передачі та постачання
електричної енергії в Україні
базується на дозвільному принципі.

Спеціальний дозвіл (ліцензія) на
здійснення діяльності з виробництва,
передачі та постачання електричної
енергії видається Національною
комісією регулювання
електроенергетики України.

Ліцензія видається окремо на кожний
вид діяльності відповідно до
інструкції, умов і правил здійснення
окремих видів діяльності, що
затверджуються Національною комісією
регулювання електроенергетики
України.

Як було роз'яснено у листі Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 02.06.2005 № 05-39-11/2432, якщо
підприємство ставить на меті отримання
прибутку від здійснення такого виду
підприємницької діяльності, як
передача електричної енергії, такому
підприємству необхідно отримати
відповідну ліцензію у встановленому
законодавством порядку.

У випадку передачі електричної енергії
в мережі електропередавальної
організації чи субспоживачу, якщо така
передача здійснюється без отримання
прибутку та вона не є основною
діяльністю підприємства, отримання
відповідної ліцензії на здійснення
такого виду господарської діяльності
не потрібно.

ПАТ «Трансмаш» виставляє рахунок ПрАТ
«Тако» на підставі показників
лічильника електропостачання, тим
самим не отримуючи ніякого прибутку
від цього, а тому ліцензія на вид
діяльності «постачання
електроенергії» ПАТ «Трансмаш» не
потрібна.

Враховуючи зазначене, ПрАТ «Тако» має
право відносити до складу валових
витрат та податкового кредиту суми
сплачені за отримання електроенергії,
що підтверджується первинними
бухгалтерськими документами.

Також, перевіркою було визначено, що
ПрАТ «Тако», внаслідок встановлених
відхилень від собівартості
реалізованих робіт/послуг та доходу
від реалізації робіт і послуг на суму 99
827 грн. було занижено податкові
зобов'язання з ПДВ у розмірі 19 965 грн.
(арк. 11-13 Акту перевірки), які виникли
внаслідок вчинення господарської
діяльності ПрАТ «Тако», що пов'язані з
операціями із оптовою торгівлею
стрілочними переводами, матеріалами
верхнього будівництва шляху, наданням
послуг з реконструкції та будування
залізничних шляхів та від здавання в
оренду власних приміщень. Тим самим,
перевіряючими зроблено висновок, що
витрати, які були понесені на
собівартість реалізованих товарів у
перевіряємому періоді не повинні
відображатися ні як у складі валових
витрат ні як у складі податкового
кредиту, оскільки така господарська
діяльність не спрямована на отримання
доходу.

Визначаючи об'єкт оподаткування в акті
перевірки, перевіряючими зроблено
висновок про те, що в порушення пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139 ПК України підприємством
занижено дохід, що враховується при
визначені об'єкта оподаткування в І
кварталі 2012 року на загальну 99 827 грн.,
що в свою чергу призвело до заниження
податку на прибуток в 1
кварталі 2012 року на 20 964 грн.

При цьому, з незрозумілих підстав
перевіряючі зробили висновок про
збитковість операцій, здійснених
підприємством у І кв. 2012 року на
підставі порівняння сум по 703 рахунку
«Дохід від реалізації робіт та послуг»
та 903 рахунку «Собівартість
реалізованих робіт та послуг» шляхом
вирахування із суми доходу від
конкретних операцій сум собівартості
реалізованих робіт та послуг, що
рахувалась на 903 рахунку та включала в
себе не тільки витрати, що
співвідносяться на собівартість
конкретних операцій, а й суми постійних
нерозподілених витрат, що відносяться
на загальний фінансовий результат
підприємства (як то витрати на оренду
землі, заробітна плата охорони
виробничої бази тощо).

Так, ПрАТ «Тако» здійснює такі види
діяльності, як будівництво залізниць і
метрополітену, неспеціалізована
оптова торгівля залізничної решітки,
яка виготовляється власними силами, а
також надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна.

У зв'язку з тим, що основною діяльністю
є саме ремонт та виготовлення
залізничних решіток, ПрАТ «Тако»
здійснює сезонну роботу.

У І кварталі 2012 року ПрАТ «Тако» мав
взаємовідносини з трьома регіонами, а
саме: Криворізький, Запорізький та
Дніпропетровський. Кожний об'єкт
оподаткування знаходиться на обліку в
податковому органі за місцем його
реєстрації, до якого сплачуються
відповідні податки.

У І кварталі 2012 рику ПрАТ «Тако» було
понесено наступні витрати відповідно
до

регіону:

- Криворізький - виробнича база, яка
використовується виключно для збору
залізничної решітки (у зимовий період
не функціонує, однак сплачується
оренда, заробітна плата охоронців,
компенсація звільнення монтерів,
амортизаційні відрахування приміщень)
всього понесено витрату сумі 7 665 грн.;

- Запорізький - виробнича база, яка
використовується виключно для збору
залізничної решітки (у зимовий період
не функціонує, однак сплачується
оренда, амортизаційні відрахування
приміщень, здійснювався капітальний
ремонт шляху Запорізьким
залізничоремонтним заводом на суму 47 762
грн.) всього понесено витрат у сумі 55 427
грн.;

- Дніпропетровський - виробнича база,
яка використовується виключно для
збору залізничної решітки (у зимовий
період не функціонує, однак
сплачується оренда, амортизаційні
відрахування приміщень, здійснювався
капітальний ремонт шляху
Дніпропетровським стрілочним заходом
на суму 57 694 грн.) всього понесено витрат
у сумі 143 676 грн.

Таким чином, відповідачем при
здійсненні перевірки були взяті для
врахування собівартості товарів суми
за Дніпропетровський регіон у повному
обсязі - 143 676 грн. та за Запорізький
тільки в частин, витрат на капітальний
ремонт - 47 762 грн. (всього 199 105 грн.)

Окрім того, при визначенні об'єкту
оподаткування відповідачем не було
враховано, що залізнична решітка, яка
була відремонтована у Запорізькому та
Дніпропетровському регіонах була
реалізована на підприємства
Марганецький та Орджонекідзевський
ГОКи на суму 1 037 474,42 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні обґрунтованих доводів щодо
вищезазначених висновків перевіряючих
не надав.

Таким чином, висновок відповідача про
завищення ПрАТ «Тако» податкового
кредиту з податку на додану вартість у
сумі 236 971 грн., (арк. 13 Акту перевірки) не
відповідають діючому законодавству, до
того ж сума заниження сплати податку на
додану вартість по висновкам акту
перевірки складає лише 193 682 грн., а тому
незрозуміла є сума, яка була нарахована
у податкових повідомленнях-рішеннях з
податку на додану вартість від 16.10.2013р.
за № та від 15.10.2013р. № , з
яких за основним платежем (збільшено
податкове зобов'язання) у розмірі 193 682
грн.

Крім того, є зрозумілим, і в судовому
засіданні не доведено представником
відповідача - на підставі яких норм
законодавства була нарахована сума
штрафних (фінансових) санкцій по
податкових повідомленнях-рішеннях з
податку на додану вартість від 16.10.2013р.
за № у розмірі 48 420,50 грн. та від
15.10.2013р. № у розмірі 96 811 грн.

В акті перевірки перевіряючими
зроблено висновок що позивачем в
порушення норм пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України занижено
податок на прибуток у IV кварталі 2011
року у сумі 97 087 грн., І кварталі 2012 року
на суму 20 964 грн. та в порушення п. 138.2 ст.
138 ПК України занижено суму податку у
розмірі 2 210 грн. у т.ч. за IV квартал 2011
року у сумі 917 грн. та за І квартал 2012
року у сумі 1 293 грн.

Однак, представником відповідача не
доведено, яким чином вираховувались
вищезазначені суми перевіряючими, адже
у розділі 3.1.4 (арк. 10 Акту перевірки)
зазначається, що ПрАТ «Тако» було
занижено податок на прибуток у сумі 150
000 грн. у IV кварталі 2011 року та у сумі 100
000 грн. за І квартал 2012 року. Таким чином
незрозуміла є сума, яка була нарахована
у податкових повідомленнях-рішеннях з
податку на прибуток приватних
підприємств від 16.10.2013р. та від 15.10.2013р.
за № , з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 120 261 грн., тому що у висновку
акту перевірки зазначено, що завищено
податок на прибуток на загальну суму 122
471 грн.

Також є незрозумілим, і в судовому
засіданні не доведено представником
відповідача - на підставі яких норм
законодавства була нарахована сума
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
5 564,25 грн. та 11 128,5 грн. від суми
податкового зобов'язання у податкових
повідомленнях-рішеннях з податку на
прибуток приватних підприємств від
16.10.2013р. та від 15.10.2013р. за № .

Таким чином, з акту перевірки взагалі
не зрозуміло, яким чином перевіряючі
визначали об'єкт оподаткування та з
яких саме даних податкової звітності
ПрАТ «Тако» нараховувався податок на
прибуток.

Крім того, суд вважає, що перевіряючі,
здійснюючи перевірку, не врахували
дані бухгалтерського обліку позивача,
всі надані пояснення та первинні
документи, які підтверджують
здійснення господарської діяльності,
внаслідок чого було визначено, що ПрАТ
«ТАКО» занижено валові доходи у
розмірі 521 946 грн. (арк. 3 Акту перевірки)
та завищено валові витрати (арк. 6 Акту
перевірки) у розмірі 10 144 грн.

Щодо зменшення від'ємного значення на
суму 270 грн., яке визначено податковим
повідомленням-рішенням № від
16.10.2013р. слід зазначити, що відповідно
Додатку 5 до податкової декларації з
ПДВ за грудень 2011 року було сформовано
податковий кредит у сумі 270 грн. по
контрагенту ПАТ «ТРАНСМАШ» (код 9).
В розділі III «розрахунки з бюджетом за
звітний період» було заявлено від'ємне
значення у сумі 210660 грн.

Від'ємне значення - це різниця між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту звітного періоду,
який має бути включатися до складу
податкового кредиту наступного
звітного періоду.

Так, ПрАТ «ТАКО» зазначену вище різницю
було включено до податкового кредиту в
декларацію з ПДВ за січень 2012 року, про
що свідчить Додаток 2 до декларації
«Довідка про залишок суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишається непогашеним
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду».

У зв'язку з тим, що від'ємне значення це
є різниця сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, то сума ПДВ за грудень 2011 року
270 грн., була включена в декларацію з ПДВ
на підставі податкової наданої
отриманої від ПАТ «ТРАНСМАШ» за
поставлену електроенергію, та не може
бути сумою формування від'ємного
значення, адже отримана електроенергія
використовувалась саме позивачем, та
не була в подальшому реалізована, а
тому сума ПДВ не була включена до
складу податкових зобов'язань.

З урахуванням вищезазначеного суд
вважає, що податкові
повідомлення-рішення: форми «Р» №
від 16.10.2013р., яким Приватному
акціонерному товариству «Тако»
нараховане податкове зобов'язання із
податку на додану вартість у загальній
сумі 242 102,50 грн., з яких за основним
платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 193 682 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі (25%) 48 420,50 грн.; форми
«В4» № від 16.10.2013р., яким
Приватному акціонерному товариству
«Тако» визначено суму завищення
від'ємного значення податку на додану
вартість у розмірі 270 грн.; форми «Р» №
від 15.10.2013р., яким Приватному
акціонерному товариству «Тако»
нараховане податкове зобов'язання із
податку на додану вартість у загальній
сумі 290 493 грн., з яких за основним
платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 193 682 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі (50%) 96 811 грн.; форми «Р»
№ від 16.10.2013р., яким Приватному
акціонерному товариству «Тако»
нараховане податкове зобов'язання із
податку на прибуток приватних
підприємств у загальній сумі 125 825,25
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 120 261 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
(5%) 5 564,25 грн.; форми «Р» № від
15.10.2013р., яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» нараховане
податкове зобов'язання із податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 131 389,50 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 120 261 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 11 128,50 грн. прийняті
відповідачем не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачено Конституцією та законами
України; з порушенням використаного
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; необґрунтовано,
тобто без врахування усіх обставин, які
мають значення для прийняття рішення;
не добросовісно та не розсудливо, а
тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
своїх дій та рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 за
вказаний позов позивачу необхідно було
сплатити судовий збір в розмірі 4588 грн.

Під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем під час подання
адміністративного позову сплачено
судовий збір в загальному розмірі 4588
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 4377 від 18.10.2013р. та № 4434
від 04.11.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Тому згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий збір в розмірі 4588 грн.
присуджується на користь позивача за
рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Тако»,
поданого представником позивача
Місюренко Є.Ю. до Державної податкової
інспекції в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» № від 16.10.2013р.,
яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» нараховане
податкове зобов'язання із податку на
додану вартість у загальній сумі 242 102,50
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 193 682 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
(25%) 48 420,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «В4» № від 16.10.2013р.,
яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» визначено суму
завищення від'ємного значення податку
на додану вартість у розмірі 270 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» № від 15.10.2013р.,
яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» нараховане
податкове зобов'язання із податку на
додану вартість у загальній сумі 290 493
грн., з яких за основним платежем
(збільшено податкове зобов'язання) у
розмірі 193 682 грн., та застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
(50%) 96 811 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» № від 16.10.2013р.,
яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» нараховане
податкове зобов'язання із податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 125 825,25 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 120 261 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі (5%) 5 564,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області форми «Р» № від 15.10.2013р.,
яким Приватному акціонерному
товариству «Тако» нараховане
податкове зобов'язання із податку на
прибуток приватних підприємств у
загальній сумі 131 389,50 грн., з яких за
основним платежем (збільшено податкове
зобов'язання) у розмірі 120 261 грн., та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 11 128,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Тако» судові витрати по
сплаті судового збору в загальній сумі
4588 грн., сплачені згідно платіжних
доручень № 4377 від 18.10.2013р. та № 4434 від
04.11.2013р.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та в
строки, встановленні статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови викладений
31.12.2013р.

Суддя
Е.О. Юрков