Справа № 2-а/694/11/13
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/694/11/13 Головуючий у
1-й інстанції: Нестерук Т.М.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Проценко А.О.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Черкаській
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
31.01.2013 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Черкаській
області про визнання неправомірними
дій та скасування постанови державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження, -

В С Т А Н
О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до Звенигородського
районного суду Черкаської області з
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Черкаській
області про визнання протиправними дії
та скасування постанови головного
державного виконавця Осадчого В.В. про
закінчення виконавчого провадження.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 31.01.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 14.06.2011 по
справі № 2-а-4466/11 зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу ОСОБА_2 з
підвищенням її розміру як дитині війни
на 30% мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 18.11.2010 по 14.06.2011 з урахуванням
виплаченого підвищення до пенсії за
вказаний період. Вказана постанова
набрала законної сили та 11.10.2012 на її
виконання видано виконавчий лист №
2-а-4466/2011.

24.10.2012 старший державний виконавець
ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській області
Вельган О.В. виніс постанову про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом, в якій
запропонував боржнику самостійно
виконати рішення суду у 7-ми денний
термін (а.с. 7)

Згідно повідомлення Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області від 14.12.2012 на виконання
вказаної постанови державного
виконавця Квочко Н.А. проведено
перерахунок пенсії з 18.11.2010 по 14.06.2011 в
сумі 1118, 40 грн., а виплата вказаних
коштів буде здійснена при надходженні
коштів Державного бюджету на ці
витрати (а.с. 22).

21.12.2012 головний державний виконавець
ВПВР УДВС ГУЮ у Черкаській області
Осадчий В.В. виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
(а.с. 10).

Постанову позивач отримала 28.12.2012 та в
передбачений ст. 181 КАС України та ч. 3
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» 10-денний строк оскаржила
до Звенигородського районного суду
Черкаської області.

Державним виконавцем встановлено, що
боржник є розпорядником коштів
нижнього рівня та має право на
здійснення вказаних виплат в тому
обсязі та розмірах, що були виділені та
встановлені у Законах України Про
державний бюджет на відповідні роки.

Боржником виконано рішення суду в
частині, а саме, здійснено перерахунок
коштів, проте, виплата не була
здійснена у зв'язку з відсутністю
коштів на рахунках з яких проводиться
вказані виплати.

Вказане, на думку відповідача, є
поважною причиною нездійснення
виплати.

Таким чином, згідно постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 21.12.2012, на підставі п. 11 ст.49, 50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
закінчено виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-4466/11, мотивуючи тим, що
нараховано 1118, 40 грн., в частині
здійснення виплати неможливо виконати
рішення суду без участі боржника.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч. 3 ст. 75 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону, у разі,
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст. 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відсутність коштів у боржника не
звільняє останнього від обов'язку
виконання судового рішення та виплати
коштів.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
покладено на державну виконавчу
службу.

Частиною 4 ст. 257 КАС України
передбачено, що примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється в порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження».

Нарахування доплати до пенсії без
здійснення її виплати не може
вважатися повним виконанням рішення
суду.

Приписи ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» покладають на
державного виконавця обов'язок вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, відповідачем примусових заходів
у ході виконавчого провадження не було
здійснено, чим порушено вимоги ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», що свідчить про
протиправну бездіяльність відповідача
щодо належного виконання вимог чинного
законодавства та обов'язків,
передбачених даним Законом.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі, якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст. 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 зазначеного
Закону у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника та
встановлює новий строк виконання.

Відповідачем не надано суду доказів
застосування до боржника по
виконавчому провадженню передбачених
вищенаведеними нормами санкцій.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідачем не було використано всіх
засобів впливу на боржника,
передбачених, Законом України «Про
виконавче провадження», з метою
виконання рішення суду.

Апелянтом не було надано доказів на
підтвердження вимог апеляційної
скарги, а висновки суду першої
інстанції є такими, що відповідають
вимогам закону і доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Черкаській
області - залишити без задоволення, а
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 31.01.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 24.12.2013.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.