Справа № 463/5435/13-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013
року
м.
Львів Справа
№2-а/463/262/13

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого
судді
Леньо С. І.

при
секретарі
Ста
нько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівського міського
управління юстиції про зобов’язання
до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, просить прийняти рішення,
яким зобов’язати реєстраційну службу
Львівського міського управління
юстиції зняти заборону на відчуження
нерухомого майна, накладену на будинок
№ 77 по вул. Галицькій у м. Львів-Винники.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її
чоловік ОСОБА_4, відповідно до договору
довічного утримання від 27.03.1980р. набув у
власність житловий будинок, який
знаходиться за адресою м. Львів-Винники
вул. Галицька, 77. 03.04.2012р. чоловік помер,
після чого вона звернулась до
Винниківської нотаріальної контори,
для оформлення спадщини, однак
отримала відмову з тих підстав, що
внаслідок укладення договору
довічного утримання, 21.02.2007р. Першою
Львівською нотаріальною конторою на
будинок накладено заборону на
відчуження, яка на даний час не знята, і
єдиним органом, який може її зняти є
Реєстраційна служба. Після звернення
до відповідача з такою вимогою також
отримала відмову, позаяк з такою заявою
може звернутись лише власник майна, ким
є її чоловік. Оскільки іншого способу
зняти заборону на житловий будинок
немає, вимушена в судовому порядку
захищати свої спадкові права, з приводу
чого пред’явила згаданий позов.

В судовому засіданні позивач та її
представник згідно угоди про надання
правової допомоги від 05.08.2013р. адвокат
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали
пояснення аналогічні вищенаведеним та
просять позов задовольнити.

Представник відповідача згідно
належної довіреності від 03.10.2013р.
ОСОБА_3 проти обґрунтованості позову
заперечила, оскільки відповідач не
може діяти всупереч чинному
законодавству, яким передбачено, що
заборона на відчуження майна може бути
знята виключно на підставі заяви
власника майна. Оскільки позивач не є
власником житлового будинку, на
підставі її заяви заборона не може бути
знята. Тому, в задоволенні позову
просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані в справі
докази та приймаючи рішення у
відповідності до вимог ст. 161 КАС
України, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
частково виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
27.03.1980р. між ОСОБА_4, який був чоловіком
позивача та ОСОБА_5 було укладено
договір довічного утримання (а.с.4), на
підставі якого ОСОБА_4 отримав у
власність житловий будинок, який
знаходиться за адресою м.
Львів-Винники, на вул. Галицькій, 77,
право власності на який зареєстровано
29.05.1980р., що стверджується копією
реєстраційного посвідчення (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про смерть
(а.с.7), ОСОБА_4 помер 03.04.2012р.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб’єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Можливість широкого застосування
судової форми захисту ґрунтується,
насамперед, на положеннях ст. ст. 55, 124
Конституції України, рішенні
Конституційного Суду України щодо
тлумачення ч. 1 та ч. 2 ст. 55 Конституції
України та Постанові Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. №9.
Відповідно до ст. 124 Конституції
України, юрисдикція суду поширюється
на усі правовідносини, які виникають в
державі. В силу положень чинного
законодавства предметом судового
розгляду та вирішення можуть бути
будь-які правовідносини, включаючи як
ті правовідносини підстави виникнення,
зміни та припинення яких передбачені
правовими нормами, так і не передбачені
ними, але в силу загально-дозвільного
принципу регулювання приватноправових
відносин породжують правові наслідки.
Тобто будь-які права та інтереси, які
охороняються законом, можуть
заслуговувати на судовий захист.

Загальні положення спадкових прав, їх
зміст та правова сутність
розкриваються главою 84 Книги Шостої ЦК
України, і за правилами ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов’язки, що належать
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті.

Згідно рішення від 20.12.2013р. (а.с.24), яке
прийнято повноважним представником
відповідача, у державній реєстрації
обтяження на спадкове майно позивачу
відмовлено, позаяк остання є
неналежною особою.

З огляду на те, що після смерті власника
майна неможливим є зняття заборони на
відчуження, однак така заборона
унеможливлює оформлення позивачем
спадкових прав, а в будь-який інший
спосіб, окрім судового остання
позбавлена можливості захистити свої
права, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають до задоволення, проте лише в
частині щодо припинення обтяження на
нерухоме майно, без зобов’язання
відповідача зняти цю заборону,
оскільки порядок вчинення таких дій
врегульовано чинним законодавством,
яке передбачає відповідний порядок для
зняття заборони, і зобов’язувати
останнього діяти всупереч вимогам
чинного законодавства буде незаконним.

На підставі наведеного тат керуючись
ст. ст. 2, 17-19, 128, 160-163, 186 КАС України, суд,
–

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити обтяження за № 4547519
накладене 24.02.2007 року Першою Львівською
державною нотаріальною конторою на
будинок № 77 по вул. Галицькій у м.
Винники, яке накладене на підставі
нотаріально посвідченого договору
довічного утримання від 27.03.1980 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1598.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя:

Леньо С. І.