Справа № 801/6235/13-а
Суддя: Кузнякова С.Ю.
Дата ухвалення: 2013-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2013 р. (13 год. 00 хв.) Справа
№801/6235/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді Кузнякової С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання
Лєбєдєвої О.М.,

прокурора Блохіної Г. В., представника
третьої особи (ОСОБА_1) ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Сімферопольського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Республіканського
комітету АР Крим по будівництву і
архітектури

до виконавчого комітету Кореїзської
селищної ради

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Комунального
підприємства "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації", Державної
адміністрації парків-пам'яток
садово-паркового мистецтва
загальнодержавного значення
"Лівадійський", "Масандрівський",
"Місхорський"

про визнання недійсним рішення і
свідоцтв на право власності та
скасування державної реєстрації.

Обставини справи: Сімферопольський
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Республіканського
комітету АР Крим по будівництву і
архітектури звернувся до Окружного
адміністративного суду АР Крим з
позовом до виконавчого комітету
Кореїзської селищної ради, за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Комунального
підприємства "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації", Державної
адміністрації парків-пам'яток
садово-паркового мистецтва
загальнодержавного значення
"Лівадійський", "Масандрівський",
"Місхорський", в якому просить: визнати
недійсним рішення № 160 від 26.06.2009 р. «Про
видачу свідоцтв на право власності»;
визнати недійсними свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 13.08.2009
р. № 463132 (ОСОБА_6), від 13.08.2009 р. № 463129
(ОСОБА_8), від 13.08.2009 р. № 463131 (ОСОБА_9), від
13.08.2009 р. № 463130 (ОСОБА_10), від 14.08.2009 р. №
473083 (ОСОБА_5), від 14.08.2009 р. № 463136 (ОСОБА_3),
від 14.08.2009 р. № 463321 (ОСОБА_7), від 17.08.2009 р.
№ 473086 (ОСОБА_4), від 17.08.2009 р. № 463421
(ОСОБА_1); скасувати державну реєстрацію
права власності на нежитлові
приміщення - павільйон НОМЕР_1 пл. 9,7
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, вчинену
Комунальним підприємством Ялтинської
міської ради "Бюро технічної
інвентаризації" за ОСОБА_3; - павільйон
НОМЕР_2 пл. 9,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1,
вчинену Комунальним підприємством
Ялтинської міської ради "Бюро
технічної інвентаризації" за ОСОБА_1; -
павільйон НОМЕР_3 пл. 9,8 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_4; - павільйон НОМЕР_4 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_5; - павільйон НОМЕР_5 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_6; - павільйон НОМЕР_6 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_7; - павільйон НОМЕР_7 пл. 9,6 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_8; - павільйон НОМЕР_8 пл. 9,6 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_9; - павільйон НОМЕР_9 пл. 9,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_10 Позовні вимоги мотивовані тим,
що Сімферопольською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері під
час проведення перевірки додержання
вимог природоохоронного законодавства
на території Місхорського парку було
встановлено, що відповідач перевищив
надані йому повноваження, дозволивши
передачу у власність громадян
самовільно збудовані на території
природно-заповідного фонду споруди,
чим порушив Земельний кодекс України,
Закон України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Закон
України «Про основи містобудування»,
Закон України «Про природно-заповідний
фонд» та ДБН, що і стало підставою для
звернення до суду з зазначеним позов в
інтересах держави в особі
Республіканського комітету АР Крим по
будівництву і архітектури.

Прокурор у судовому засіданні на
позовних вимогах наполягав, з підстав
викладених у позові та просив
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача у судові
засідання не з'являвся, про місце, час
та день їх проведення був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив. Будь-яких клопотань на
адресу суду не скеровував.

Відповідач (виконавчий комітет
Кореїзської селищної ради) явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, про місце, час та день його
проведення був повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив. Скерував на адресу суду
заяву про визнання позову (а. с. 162 т. 1).

Представник 3-ї особи (Комунального
підприємства "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації") у судове засідання не
з'явився, раніше скеровував на адресу
суду клопотання про розгляд справи за
відсутністю його представника та
просив прийняти законне та
обґрунтоване рішення ( а. с. 90, 165-166, 209, 230,
231, 261 т. 1).

Третя особа (Державна адміністрація
парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва загальнодержавного значення
"Лівадійський", "Масандрівський",
"Місхорський") явку свого представника
у судові засідання не забезпечила, про
місце, час та день їх проведення була
повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила. В
наданих суду письмових поясненнях
виклала свою позицію аналогічно
прокурору та просила задовольнити
позов у повному обсязі ( а. с. 94-100).

Представник 3-ї особи (ОСОБА_1) проти
позову заперечував, посилався на те, що
відповідно до рішення міжвідомчої
комісії виконавчого комітету
Кореїської селищної ради АР Крим від
25.06.2008 року ГО «Місхор» зареєструвало
право власності на відповідні споруди,
а у зв'язку з ліквідацією цього ГО
«Місхор» громадяни, засновник ГО
«Місхор», отримали та на законних
підставах зареєстрували право
власності за собою. Рішення виконкому
Кореїзської селищної ради АР Крим щодо
анулювання свідоцтва на право
власності САВ № 619066 від 17.07.2008 року в
судовому порядку не оскаржувалось,
тому ОСОБА_12 вважає себе, разом з
іншими третіми особами, добропорядними
набувачами прав власності на ці
споруди. Тобто, за час існування ГО
«Місхор» воно було законним власником
цих споруд і у зв'язку з ліквідацією на
законних підставах право власності
перейшло його засновникам, через що
вважає, що Кореїзська селищна рада АР
Крим не перевищила своїх повноважень
за відповідним рішенням. Просить
відмовити у задоволенні позову ( а. с. 263,
264 т. 1).

Треті особи (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11) пояснень на позов до суду не
надіслали, явку свого представника у
судові засідання не забезпечили, про
місце, час та день їх проведення були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду,
приймаючи до уваги розумні строки
розгляду справи, визначені КАС України,
суд вважає за можливе розглянути
позовну заяву на підставі наявних
матеріалів справи.

Розглянув матеріали справи, дослідив
докази, надані прокурором, 3-ми особами
(ОСОБА_1, КП "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації", Державною
адміністрацією парків-пам'яток
садово-паркового мистецтва
загальнодержавного значення
"Лівадійський", "Масандрівський",
"Місхорський") всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2008 року виконавчим комітетом
Кореїзької селищної ради було прийнято
рішення № 108 про надання дозволу
Громадському об'єднанню «Місхор» (далі
- ГО «Місхор) на установку легких
архітектурних форм на території
об'єкту природно-заповідного фонду -
Місхорського парку.

Відповідно до п. 1 рішення №108 від 23.04.2008
року вирішено дозволити ГО «Місхор»
установку легких архітектурних форм
для торгівлі сувенірною і курортною
продукцією в смт. Кореїз, в районі
набережної «Русалочка» строком па 15
років.

25.06.2008 Міжвідомчою комісією виконкому
Кореїзької селищної ради вирішено
дозволити ГО «Місхор» реєстрацію в БТІ
торгівельного павільйону по АДРЕСА_1.

08.07.2008 року виконкомом Кореїзької
селищної ради було прийнято рішення
№176 «Про дозвіл ГО «Місхор» реєстрації
в БТІ торгівельного павільйону літ. А
за адресою: АДРЕСА_1 і видачі свідоцтва
про право власності».

17.07.2008 року виконкомом Кореїзької
селищної ради було видане свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
відповідно до якого власником
нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1,
є ГО «Місхор».

Рішенням Господарського суду АР Крим
від 15.06.2009 року та постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.09.2009 року по
справі № 2-8/1440.1-2009 визнано недійсним
рішення виконавчого комітету
Кореїзської селищної ради № 108 від
23.04.2008 року «Про дозвіл ГО «Місхор»
установки легких архітектурних форм на
території смт Кореїз»; рішення
виконавчого комітету Кореїзської
селищної ради № 176 від 08.07.2008 року «Про
дозвіл громадському об'єднанню
громадян «Місхор» реєстрації в БТІ
торговельного павільйону літ. А за
адресою АДРЕСА_1 і видачі свідоцтва про
право власності»; скасовано державну
реєстрацію права власності на
нежитлову будівлю за адресою: м. Ялта,
АДРЕСА_1, вчинену комунальним
підприємством Ялтинське бюро
технічної інвентаризації за ГО
«Місхор».

Постановою Окружного
адміністративного суду. АР Крим від
10.06.2010 року по справі №2а-12771/09/12/0170
визнано протиправним та скасовано
рішення 42-й сесії 5 скликання
Кореїзької селищної ради № 993 від 29.07/2008
«Про дозвіл на складання проектів
землеустрою по відведенню земельної
ділянки в оренду ГО «Місхор» на землях
смт Кореїз», яким надано дозвіл на
складання проекту землеустрою по
відведенню земельних ділянок ГО
«Місхор» в довгострокову оренду для
обслуговування павільйонів за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,0250 га строком на 49
років. І

26.06.2009 року виконком Кореїзької
селищної ради прийнято рішення №159 про
анулювання свідоцтва ГО «Місхор» серії
САВ №619066 від 17.07.2008 про право власності
на нежитлову будівлю - торговий
павільйон, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та рішенням №160 «Про видачу
свідоцтв про право власності»
зобов'язує начальника КП БТІ м. Ялта
видати свідоцтва про право власності
на нежитлові будівлі - торгівельні
павільйони за адресою: АДРЕСА_1. а саме:

- на павільйон НОМЕР_1 пл. 9,7 кв.м. на
ім'я ОСОБА_3;

- на павільйон НОМЕР_2 пл. 9,5 кв.м. на
ім'я ОСОБА_4;

- на павільйон НОМЕР_3 пл. 9,8 кв.м. на
ім'я ОСОБА_1;

- на павільйон НОМЕР_4 пл. 10,0 кв.м. на
ім'я ОСОБА_5;

- на павільйон НОМЕР_5 пл. 10,0 кв.м. на
ім'я ОСОБА_6;

- на павільйон НОМЕР_6 пл. 10,0 кв.м. на
ім'я ОСОБА_7;

- па павільйон НОМЕР_7 пл. 9.6 кв.м, на
ім'я ОСОБА_8;

- на павільйон НОМЕР_8 пл. 9,6 кв.м. на
ім'я ОСОБА_9;

- на павільйон НОМЕР_9 пл. 9,0 кв.м. на
ім'я ОСОБА_10.

На підставі рішення ради №160 від
26.06.2009 року свідоцтва про право
власності на вказане вище нерухоме
майно були отримані:

ОСОБА_3 14.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 14.08.2009
року, реєстраційний номер 28031473);

ОСОБА_1 17.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 17.08.2009
року , реєстраційний номер 28034696);

ОСОБА_4 17.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 17.08.2009
року, реєстраційний номер 28031947);

ОСОБА_5 14.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 14.08.2009
року, реєстраційний номер 28032463);

ОСОБА_6 13.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 13.08.2009
року, реєстраційний номер 28031534):

ОСОБА_7 14.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 14.08.2009
року, реєстраційний номер 28035270);

ОСОБА_8 13.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
ремством Ялтинської міської ради «Бюро
технічної інвентаризації» 13.08.2009 року,
реєстраційний номер 28031499);

ОСОБА_9 13.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 13.08.2009
року, реєстраційний номер 28031532);

ОСОБА_10 13.08.2009 (реєстрація права
власності проведена Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
«Бюро технічної інвентаризації» 13.08.2009
року, реєстраційний номер 28031513).

Вирішуючи заявлений позов, суд
враховує наступне.

Позов поданий Сімферопольського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Республіканського
комітету АР Крим по будівництву і
архітектури за результатами
проведеної перевірки у травні 2013 року
на виконання завдання прокуратури АР
Крим № 05/3-687вих/13-105окв від 30.04.2013 року по
землям прибережних захисних смуг
уздовж Азовського та Чорного морів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-XII
прокурорський нагляд за додержанням і
правильним застосуванням законів
Кабінетом Міністрів України,
міністерствами та іншими центральними
органами виконавчої влади, органами
державного і господарського
управління та контролю, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевими Радами, їх виконавчими
органами, військовими частинами,
політичними партіями, громадськими
організаціями, масовими рухами,
підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Статтею 121 Конституції України на
прокуратуру покладено представництво
інтересів держави в судах у випадках,
визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України з
метою представництва інтересів
громадянина або держави в
адміністративному суді прокурор в
межах повноважень, визначених законом,
звертається до суду з адміністративним
позовом (поданням), бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження в
якій відкрито за адміністративним
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду, подає апеляційну,
касаційну скаргу, заяву про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України, про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами для
представництва інтересів громадянина
або держави.

Прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Згідно з ст.36-1 Закону України "Про
прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
право на судовий захист має лише та
особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.
Право на звернення до
адміністративного суду з позовом має
ширше коло суб'єктів - таке право мають
також представники, у тому числі
законні представники, зокрема й органи
та особи, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відтак, суд звертає увагу на те, що
згідно з вищевказаними нормами права,
особа має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо вона вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Позов подано в інтересах позивача -
Республіканського комітету АР Крим по
будівництву і архітектурі.

Судом встановлено, що Республіканський
комітет АР Крим по будівництву і
архітектурі створений на підставі
Постанови Верховної Ради АР Крим від
16.02.2011 п № 216-6/11 "Про склад Ради
міністрів АР Крим, структуру органів
виконавчої влади АР Крим, апарат Ради
міністрів АР Крим та внесення змін до
деяких нормативно-правових актів
Верховної Ради АР Крим" , а саме, пункт 11
зазначеної постанови.

Відповідно до п.2 Положення,
затвердженого постановою Ради
Міністрів АР Крим № 75 від 01.03.2011 р.
Республіканський комітет АР Крим з
будівництва і архітектури здійснює
регулювання і координацію діяльності у
сфері будівництва, архітектури і
містобудування по питаннях, віднесених
до самостійного ведення АР Крим, а
також державні виконавчі функції,
делеговані відповідно до Конституції
України.

Проте, прокурором не доведено
порушення прав новоствореного
Республіканського комітету АР Крим з
будівництва і архітектури стосовно
оскаржених рішення виконавчого
комітету Кореїзської селищної ради №
160 від 26.06.2009 р. «Про видачу свідоцтв на
право власності» та свідоцтв про право
власності на нерухоме майно від 13.08.2009
р. № 463132 (ОСОБА_6), від 13.08.2009 р. № 463129
(ОСОБА_8), від 13.08.2009 р. № 463131 (ОСОБА_9), від
13.08.2009 р. № 463130 (ОСОБА_10), від 14.08.2009 р. №
473083 (ОСОБА_5), від 14.08.2009 р. № 463136 (ОСОБА_3),
від 14.08.2009 р. № 463321 (ОСОБА_7), від 17.08.2009 р.
№ 473086 (ОСОБА_4), від 17.08.2009 р. № 463421
(ОСОБА_1).

До того ж, суд вважає за необхідне
зазначити, що згідно із п.п «б» п. 13
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
сприяння інвестиційній діяльності у
будівництві» N 1026-V від 16 травня 2007 року,
який набрав законної сили з 01.01.2008 року,
ч. 2 ст. 10 Закону України "Про
архітектурну діяльність" викладено в
такій редакції «Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.
Державний контроль та нагляд у системі
центрального органу виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи
(далі - інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю)».

То б то з 01.01.2008 р. контроль за
дотриманням містобудівного
законодавства здійснює Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в АР Крим Республіканського
комітету АР Крим по будівництву і
архітектурі.

Крім того, підставою прийняття рішення
«Про видачу свідоцтв про право
власності» № 160 від 26.06.2009 року
виконавчий комітет Кореїзської
селищної ради АР Крим зазначив заяви
громадян: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та інші надані документи.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
представницькі органи місцевого
самоврядування, сільські, селищні,
міські голови, виконавчі органи
місцевого самоврядування діють за
принципом розподілу повноважень у
порядку і межах, визначених цим та
іншими законами.

Згідно з ч.3 ст.51 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виконавчий комітет ради утворюється у
складі відповідно сільського,
селищного, міського голови, районної у
місті ради - голови відповідної ради,
заступника (заступників) сільського,
селищного, міського голови, голови
районної у місті ради, керуючого
справами (секретаря) виконавчого
комітету, а також керівників відділів,
управлінь та інших виконавчих органів
ради, інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
сільська, селищна, міська рада може
прийняти рішення про розмежування
повноважень між її виконавчим
комітетом, відділами, управліннями,
іншими виконавчими органами ради та
сільським, селищним, міським головою в
межах повноважень, наданих цим Законом
виконавчим органам сільських,
селищних, міських рад.

Повноваження виконавчих органів ради
встановлені ст.ст. 27-39, ч.2 ст.52 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виконавчі органи сільських, селищних,
міських рад, крім повноважень,
передбачених цим Законом, здійснюють й
інші надані їм законом повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" Рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Так, відповідно до п. "б" ч.1 ст. 31 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження щодо:
1) прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у порядку,
встановленому законодавством; 2)
організація роботи, пов'язаної зі
створенням і веденням містобудівного
кадастру населених пунктів; 3)
здійснення в установленому порядку
державного контролю за дотриманням
законодавства, затвердженої
містобудівної документації при
плануванні та забудові відповідних
територій; зупинення у випадках,
передбачених законом, будівництва,
яке проводиться з порушенням
містобудівної документації і проектів
окремих об'єктів, а також може
заподіяти шкоди навколишньому
природному середовищу; 4) здійснення
контролю за забезпеченням надійності
та безпечності будинків і споруд
незалежно від форм власності в
районах, що зазнають впливу
небезпечних природних і техногенних
явищ та процесів; 5) організація
охорони, реставрації та використання
пам'яток історії і культури,
архітектури та містобудування,
палацово-паркових, паркових і
садибних комплексів, природних
заповідників; 6) вирішення відповідно
до законодавства спорів з питань
містобудування.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" державна
реєстрація обмежень речових прав на
нерухоме майно проводиться органом
державної реєстрації прав на підставі
інших актів органів державної влади чи
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб, прийнятих відповідно до закону.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Проте, в порядку ст. 71 КАС України, ні
прокурором, ні сторонами по справі, ні
третіми особами не надано суду
документів на підтвердження
правомірності, чи неправомірності
оскаржуваного рішення, доказів
невідповідності будівель державним
будівельним, санітарним, протипожежним
нормам та інше.

В той же час, виходячи з вимог КАС
України суд не може керуватися
припущеннями, в тому числі щодо
неправомірності наданих відповідачу
третіми особами документів.

До того ж, позовні вимоги в частині
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме від 17.08.2009 р. №
473086 (ОСОБА_4) та скасувати державної
реєстрації права власності на
нежитлове приміщення - павільйон
НОМЕР_3 пл. 9,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1,
вчиненої Комунальним підприємством
Ялтинської міської ради "Бюро
технічної інвентаризації" за ОСОБА_4,
суд вважає необґрунтованими і не
підлягаючими задоволенню, оскільки на
день розгляду справи в суді ОСОБА_4не є
власником цього приміщення. Право
власності на павільйон НОМЕР_2 пл. 9,8
кв.м. за адресою АДРЕСА_1, згідно з
витягом з Державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності передано іншому власнику ( а.
с. 181, 182 т. 1).

Частиною 1 ст.8 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.2 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до статті 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права.

Судовим рішенням Європейського Суду з
прав людини від 26.03.2013 р. у справі
Рисовський проти України, Європейський
Суд зауважив, що потреба виправити
минулу "помилку" не повинна
непропорційним чином втручатися в
нове право, набуте особою, яка
покладалася на легітимність
добросовісних дій державного органу
(рішення у справі "Пінкова та Пінк
проти Чеської Республіки" (PincovaandPinc v.
theCzechRepublic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII).
Іншими словами, державні органи, які не
впроваджують або недотримуються своїх
власних процедур, не повинні мати
можливість отримувати вигоду від своїх
протиправних дій або уникати
виконання своїх обов'язків (див.
рішення у справі "Лелас проти
Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик
будь-якої помилки державного органу
повинен покладатися на саму державу, а
помилки не можуть виправлятися за
рахунок осіб, яких вони стосуються
(див., серед інших джерел, mutatismutandis,
зазначене вище рішення у справі
"Пінкова та Пінк проти Чеської
Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.58, а
також рішення у справі "Ґаші проти
Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40,
від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо
проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04,
п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті
скасування помилково наданого права на
майно принцип "належного урядування"
може не лише покладати на державні
органи обов'язок діяти невідкладно,
виправляючи свою помилку (див., рішення
у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v.
Poland), п. 69), а й потребувати виплати
відповідної компенсації чи іншого виду
належного відшкодування колишньому
добросовісному власникові (див.
зазначені вище рішення у справах
"Пінкова та Пінк проти Чеської
Республіки" (PincovaandPinc v. theCzechRepublic), п.53, та
"Тошкуце та інші проти Румунії"
(ToscutaandOthers v. Romania), п.38).

На підставі зазначеного в разі
скасування оскаржуваного позивачем
рішення, шкода буде завдана новому
власнику. Проте, така ситуація є не
припустимою з огляду на висновки
Європейського Суду з прав людини.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги встановлені судом факти та
відповідні їм правовідносини, оцінюючи
наведені сторонами докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про визнання недійсним
рішення № 160 від 26.06.2009 р. «Про видачу
свідоцтв на право власності»; про
визнання недійсними свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
13.08.2009 р. № 463132 (ОСОБА_6), від 13.08.2009 р. №
463129 (ОСОБА_8), від 13.08.2009 р. № 463131 (ОСОБА_9),
від 13.08.2009 р. № 463130 (ОСОБА_10), від 14.08.2009 р.
№ 473083 (ОСОБА_5), від 14.08.2009 р. № 463136
(ОСОБА_3), від 14.08.2009 р. № 463321 (ОСОБА_7), від
17.08.2009 р. № 473086 (ОСОБА_4), від 17.08.2009 р. №
463421 (ОСОБА_1); про скасування державної
реєстрації права власності на
нежитлові приміщення: - павільйон
НОМЕР_1 пл. 9,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1,
вчинену Комунальним підприємством
Ялтинської міської ради "Бюро
технічної інвентаризації" за ОСОБА_3; -
павільйон НОМЕР_2 пл. 9,5 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_1; - павільйон НОМЕР_3 пл. 9,8 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_4; - павільйон НОМЕР_4 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_5; - павільйон НОМЕР_5 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_6; - павільйон НОМЕР_6 пл. 10,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_7; - павільйон НОМЕР_7 пл. 9,6 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_8; - павільйон НОМЕР_8 пл. 9,6 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_9; - павільйон НОМЕР_9 пл. 9,0 кв.м. за
адресою АДРЕСА_1, вчинену Комунальним
підприємством Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" за
ОСОБА_10, а тому у задоволені
зазначеного позову необхідно
відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні 22.10.2013 р. оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови. Постанова складена у
повному обсязі 25.10.2013 р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя Кузнякова С.Ю.