Справа № 200/9737/13-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/9737/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 року
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська

в складі: головуючого – судді Шевцової
Т.В.

при секретарі – Мар’єнко К.В.

за участі представників позивача –
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача – ОСОБА_3

представника третьої особи – ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Мед-Сервіс" до Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Комунальне підприємство
"Адміністративно-технічне управління"
Дніпропетровської міської ради про
визнання рішення протиправним та його
скасування -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом до відповідача, в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради №1555 від 28.11.2012 року «Про демонтаж
рекламних засобів» в частині демонтажу
конструкцій, розміщених на фасаді
будівлі аптеки №51 розташованої за
адресою: м.Дніпропетровськ, проспект
Карла Маркса, 121 та стягнути з бюджету
Дніпропетровської міської ради
судовий збір в сумі 34,41грн.

В обґрунтування своїх вимог, ТОВ фірма
«Мед-Сервіс» посилалося на те, що напис
на щиті, розміщеного на фасаді аптеки –
«Аптека Мед-сервіс» не є рекламою в
розумінні Закону України «Про
рекламу», а є інформацією: вид
діяльності – Аптека, назва
підприємства «Мед-сервіс». Дана
інформаціє не містить закликів до
придбання товару чи надання послуги, а
отже, не є зовнішньою рекламою. Таким
чином, рішення відповідача щодо
демонтажу щита є неправомірним та
підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, просив
відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи позовні
вимоги не підтримав, просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Завданням адміністративного
судочинства, відповідно до ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб , прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування , інших посадових і
службових осіб, інших суб’єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частина 2 статті 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у осіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.2 ст.77 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні",
спори про поновлення порушених прав
юридичних і фізичних осіб, що виникають
в результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому рядку.

Відповідно до пункту 10 ст. 59 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні", акти органів місцевого
самоврядування можуть визнаватися
незаконними в судовому порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових акт
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради №1555
від 28.11.2012р. «Про демонтаж рекламних
засобів» зобов’язано Комунальне
підприємство
«Адміністративно-технічне управління»
Дніпропетровської міської ради Вжити
заходів щодо демонтажу рекламних
засобів (спеціальних конструкцій) на
опорах, розташованих на території
міста Дніпропетровська без дозвільних
документів, в тому числі по ОСОБА_5, 121,
вид рекламної конструкції – рекламний
засіб на фасаді, короткий зміст реклами
– «Аптека мед-сервис».

09.07.2013р. Комунальне підприємство
«Адміністративно-технічне управління»
Дніпропетровської міської ради
направило Власнику рекламного засобу
«Аптека мед-сервис» вимогу за №632/2-04,
якою від позивача вимагалося здійснити
самостійно демонтаж незаконно
встановлених рекламних засобів до
16.07.2013р. за рішенням виконкому
Дніпропетровської міської ради №1555
від 28.11.2012р.

Спір між позивачем та відповідачем
виник в частині визнання рекламним
засобом напис на щиті, розміщеного на
фасаді аптеки – «Аптека Мед-сервіс».

Засади рекламної діяльності в Україні
та регулювання відносини, що виникають
у процесі виробництва, розповсюдження
та споживання реклами регулюються
Законом України «Про рекламу».

Так, згідно ст.1 даного Закону
визначено, що реклама – це інформація
про особу чи товар, розповсюджена в
будь-якій формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару.
Зовнішня реклама - реклама, що
розміщується на спеціальних
тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Пунктом 2 Типових правил розміщення
зовнішньої реклами, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2003р. №2067, надано визначення:

спеціальні конструкції – тимчасові та
стаціонарні рекламні засоби (світлові
та несвітлові, наземні та неназемні
(повітряні), плоскі та об'ємні стенди,
щити, панно, транспаранти, троли,
таблички, короби, механічні, динамічні,
електронні табло, екрани, панелі, тумби,
складні просторові конструкції,
аеростати, повітряні кулі тощо), які
використовуються для розміщення
реклами;

місце розташування рекламного засобу -
площа зовнішньої поверхні будинку,
споруди, елемента вуличного обладнання
або відведеної території на відкритій
місцевості у межах населеного пункту,
що надається розповсюджувачу
зовнішньої реклами в тимчасове
користування власником або
уповноваженим ним органом (особою).

Виходячи з аналізу наведених норм, суд
погоджується з доводами відповідача,
що напис на щиті, розміщеного на фасаді
аптеки – «Аптека Мед-сервіс» - є саме
рекламним засобом в розумінні Закону
України «Про рекламу».

Посилання позивача на те, що даний
напис є вивіскою з інформацією про вид
діяльності «Аптека» та назви
підприємства «Мед-сервіс» є
безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ч.6 ст.9 Закону України «Про
рекламу», вивіска чи табличка з
інформацією про зареєстроване
найменування особи, знаки для товарів і
послуг, що належать цій особі, вид її
діяльності (якщо це не випливає із
зареєстрованого найменування особи),
час роботи, що розміщена на внутрішній
поверхні власного чи наданого у
користування особі приміщення, на
зовнішній поверхні будинку чи споруди
не вище першого поверху або на поверсі,
де знаходиться власне чи надане у
користування особі приміщення, біля
входу в таке приміщення, не вважається
рекламою.

Розміщення вивісок аптечних закладів
регулюється спеціальними нормами, а
саме п.2.12 Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з
виробництва лікарських засобів,
оптової, роздрібної торгівлі
лікарськими засобами, затверджених
наказом Міністерства охорони здоров’я
України від 31.10.2011р. №723, відповідно до
якого на фасаді будівлі, де
розміщується аптечний заклад, згідно
із його призначенням повинна бути
вивіска із зазначенням виду закладу. На
видному місці перед входом до
аптечного закладу розміщується
інформація про найменування суб’єкта
господарювання, режим роботи аптечного
закладу та інформація про
місцезнаходження чергової
(цілодобової) та найближчої аптек.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи фотознімків, позивач має
вивіску над входом до аптечного
закладу з інформацією про заклад –
«Аптека» та назву підприємства
«Мед-сервис». Крім того, біля дверей є
табличка з інформацією, що передбачена
Ліцензійними умовами для розташування
на видному місці біля входу, а саме: ТОВ
фірма «Мед-сервіс», час роботи –
цілодобово без перерви без вихідних,
відомості щодо найближчої та чергової
аптеки. Також зазначено: «Аптека №51,
Мед-сервіс» та знак «МС+».

Таким чином, передбачена Ліцензійними
умовами інформація позивачем
зазначена. Розміщення позивачем
аналогічної інформації на спеціальній
конструкції (боковий лайтбокс з
інформацією) неможливо визнати
вивіскою, оскільки розташована не з
метою надання необхідної інформації,
яка вже зазначена позивачем на вивісці
та на табличці біля входу в аптечний
заклад, а з метою притягнення уваги
потенційних споживачів до цього
закладу.

Згідно п.2 Типових правил розміщення
зовнішньої реклами, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
N 2067 від 29.12.2003р., дозвіл - документ
установленої форми, виданий
розповсюджувачу зовнішньої реклами на
підставі рішення виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради, який
дає право на розміщення зовнішньої
реклами на певний строк та у певному
місці.

Згідно з п.24 Типових правил, виданий у
встановленому порядку дозвіл є
підставою для розміщення зовнішньої
реклами та виконання робіт, пов'язаних
з розташуванням рекламного засобу.

Статтею 16 Закону України «Про рекламу»
передбачено, що розміщення зовнішньої
реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 46 Типових правил, у разі
порушення порядку розповсюдження та
розміщення реклами уповноважена особа
органу, який здійснює контроль за
додержанням цих Правил, звертається до
розповсюджувача зовнішньої реклами з
вимогою усунення порушень у визначений
строк.

Згідно з п.1.4.4 Порядку розміщення
зовнішньої реклами в
м.Дніпропетровську, затвердженого
рішенням Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради №1148
від 31.08.2011р., демонтажу підлягають
рекламні засоби, розташовані без
отримання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами, у разі скасування
дозволу, після закінчення строку дії
дозволу, якщо строк дії дозволу не
продовжено.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Суд, згідно зі статтею 86 цього Кодексу,
оцінює докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об’єктивному
дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 162 КАС України визначені
повноваження суду при вирішенні
справи: при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Аналізуючи надані сторонами докази,
суд доходить висновку, що позивачем
розміщено зовнішню рекламу у
населеному пункті без отримання
дозвільних документів, рішення
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради №1555
від 28.11.2012 року «Про демонтаж рекламних
засобів» є законним, а підстави для
його скасування – відсутні.

Згідно ст.94 КАС України судовий збір
слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.1, 2, 6-11, 18, 19, 23, 69, 71, 94, 158-162 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В :

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Мед-Сервіс» –
відмовити у повному обсязі.

Судовий збір не відшкодовувати.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Бабушкінський районний суд міста
Дніпропетровська, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Т.В.Шевцова