Справа № 805/16000/13-а
Суддя: Мозговая Н. А.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 р.
Справа №805/16000/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 11год.45хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі :

головуючого судді
Мозгової Н.А.

при секретарі
Проніні Д.С.

за участю

представника позивача
не з'явився

представника відповідача
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
Управління пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною,
скасування постанови від 10.10.2013року про
повернення виконавчого документа ВП
№35665997 та зобов'язання вчинити певні
дії,-

В С Т А Н О В И В:

08.11.2013р. позивач, Управління
пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області, звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Красноармійського міськрайонного
управління юстиції про визнання
бездіяльності неправомірною,
скасування постанови від 10.10.2013року про
повернення виконавчого документа ВП
№35665997 та зобов'язання вчинити певні
дії.

В обґрунтування позовних вимог
позивач вказав, що у провадженні
відповідача знаходився виконавчий
документ про стягнення заборгованості
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а
саме: виконавчий лист №2а-8224/10/0570 на
суму 11059,75грн. (29.11.2012року відкрито
виконавче провадження №35665997).

Постановою державного виконавця
від 10.10.2013року виконавчий лист
№2а-8224/10/0570 на суму 10598,92грн. було
повернуто стягувачеві на підставі п.2,
ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до протоколу
ознайомлення зі станом реалізації
виконавчого провадження від 09.07.2013року
позивачем встановлено, що державним
виконавцем у порушення ст. ст. 27, 30, 32
Закону України «Про виконавче
провадження», окрім здійснених запитів
від 16.04.2013року до ДПІ та МРЕВ, не
приймалось жодних заходів примусового
виконання вищевказаного виконавчого
документа.

Таким чином, державним виконавцем
у порушення ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» не приймаються
заходи з примусового виконання
вищевказаних виконавчих документів, не
вчиняються у повному обсязі виконавчі
дії.

Просив визнати бездіяльність
відповідача щодо невиконання дій по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2а-8224/10/0570 на суму 10598,92грн.
неправомірною; зобов'язати відповідача
вжити заходи з примусового виконання
вимоги виконавчого листа №2а-8224/10/0570
про стягнення з ФОП ОСОБА_1
заборгованості на користь позивача на
суму 10598,92грн., скасувати постанову
державного виконавця від 10.10.2013року про
повернення виконавчого документу
стягувачеві.

Крім того, позивач надав суду
клопотання про поновлення строків на
оскарження бездіяльності державного
виконавця щодо неналежного виконання
виконавчого листа від 01.06.2010року за
№2а-8224/10/0570 про стягнення на користь
позивача заборгованість по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 10598,92грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду
клопотання від 20.12.2013року про розгляд
справи без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду
письмові заперечення на позов, в яких
зазначив, що за боржником (ФОП ОСОБА_1)
не зареєстровано рухомого або
нерухомого майна, та інших джерел
отримання прибутку боржник не має, у
зв'язку з чим, постановою державного
виконавця від 10.10.2013року виконавчий
лист №2а-8224/10/0570 на суму 10598,92грн. було
повернуто стягувачеві на підставі п.2,
ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження». Просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Представником відповідача
надано суду клопотання від 25.12.2013року
про розгляд справи без його участі.

Дослідивши та оцінивши надані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, суд встановив наступне.

У відповідності до вимог ст. 2
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999
року (надалі Закон) примусове виконання
рішень покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Згідно ч. 3 ст. 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що у
провадженні відповідача знаходився
виконавчий документ про стягнення
заборгованості з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, а саме:
виконавчий лист №2а-8224/10/0570 на суму
11059,75грн.

Так, 29.11.2012року державним
виконавцем було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
ВП№35665997.

З моменту відкриття виконавчого
провадження, державним виконавцем були
проведені наступні виконавчі дії.

Згідно відповіді ВРЕР м.
Красноармійська при УДАІ ГУМВС України
в Донецькій області за боржником
транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за боржником нерухомого майна не
зареєстровано.

10.07.2013року державним виконавцем
було винесено постанову про звернення
стягнення на пенсію боржника.

Згідно відповіді УПФУ
встановлено, що боржник отримує пенсію
по втраті годувальника, проте
стягнення не може бути звернено на
виплату допомоги по втраті
годувальника.

01.08.2013року державним виконавцем
було надіслано запит до Управління
праці та соціального захисту населення
щодо отримання доходу з місця праці
боржника. Відповідь на теперішній час
не отримана.

Згідно відповіді податкового
органу інформація про джерела доходів
боржників-фізичних осіб щодо сум
доходу, нарахованого (сплаченого)
податковим агентом на користь
платників податку та сум, утриманого з
них податку в реєстрі відсутня. Крім
того, податковий орган зазначив, що
інформація щодо відкритих рахунків в
фінансових установах не надходила.

10.10.2013року державним виконавцем
винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві на
підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження».

Суд вважає, що відповідачем під
час примусового виконання виконавчого
документу №2а-8224/10/0570 були вчинені
достатні дії для примусового стягнення
з ФОП ОСОБА_1 суми боргу з огляду на
наступне.

У відповідності до ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» № 606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон № 606) та Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, затвердженою Наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 №
512/5 (далі-Інструкція).

Так, у відповідності до Закону №
606 виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 11
Закону № 606, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 25 Закону № 606, у
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 27 Закону № 606, у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 52 Закону, звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника у гривнях та
іноземній валюті, інші цінності, у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у
боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Згідно зі ст. 57 Закону, арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Отже, відповідачем були здійснені
необхідні заходи передбачені Законом
щодо своєчасного і повного виконання
вищевказаних виконавчих документів.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене, суд вважає, що з боку
відділу державної виконавчої служби
при примусовому виконанні виконавчого
листа №2а-8224/10/0570 про стягнення коштів у
розмірі 10598,92 грн. з ФОП ОСОБА_1 на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області були вчинені достатні дії для
примусового стягнення з боржника суми
боргу, проте це не призвело до
позитивних результатів, у зв'язку з чим
державним виконавцем було повернуто
виконавчий документ стягувачеві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно ч.5 ст.47 Закону України
«Про виконавче провадження»
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

З огляду на вищезазначене, суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною,
скасування постанови від 10.10.2013року про
повернення виконавчого документа ВП
№35665997 та зобов'язання вчинити певні
дії.

Суд зазначає, що позивачем
порушено строки звернення до суду з
зазначеним позовом, передбачені ст.181
Кодексу адміністративного судочинства
України з поважних причин, оскільки ним
оскаржуються бездіяльність
відповідача, яка є триваючим
порушенням.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 257
Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Красноармійського
міськрайонного управління юстиції про
визнання бездіяльності неправомірною,
скасування постанови від 10.10.2013року про
повернення виконавчого документа ВП
№35665997 та зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанову прийнято у нарадчій
кімнаті та проголошено її вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 25.12.2013 року.

Повний текст постанови у
відповідності з вимогами ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складений 30.12.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання
постанови апеляційної скарги з подачею
її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Мозговая Н. А.