Справа № 801/9221/13-а
Суддя: Суворова С.В.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2013 р. Справа №801/9221/13-а

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим у складі
головуючого судді Суворової С.В., за
участю секретаря судового засідання
Жилич О.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом Кримської
республіканської установи
"Територіальне медичне об'єднання
"Центр екстреної медичної допомоги та
медицина катастроф"

до Територіальної державної
інспекція праці в АР Крим,
Головного державного інспектора праці
Територіальної державної інспекції
праці в АР Крим Аблятіпова Артема
Айдеровича

за участю представників:

позивача - Коркішко Миколи Григоровича,
довіреність № 680 від 16.05.2013 р.,

відповідача - Родіонової Ганни
Володимирівни, посвідчення НОМЕР_1 від
16.07.2013 р., довіреність № 01/2242 від 02.10.2013
р.,

відповідач Аблятіпов А.А. - не з'явився,

про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
припису.

Суть спору: КРУ "Територіальне медичне
об'єднання "Центр екстреної медичної
допомоги та медицина катастроф"
звернулося до Окружного
адміністративного суду АР Крим із
позовом до відповідачів, вимоги якого
уточнювалися протягом розгляду справи
та просить:

- визнати протиправними дії державного
інспектора праці Територіальної
державної інспекції праці в АР Крим
Аблятіпова Артема Айдеровича під час
проведення перевірки КРУ "Центр
екстреної медичної допомоги та
медицина катастроф";

- визнати протиправним та скасувати
Припис про усунення виявлених порушень
законодавства про працю (чи
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування) від 12 вересня 2013
року № 01-01-10/677-543;

- визнати незаконним Наказ відповідача
про проведення перевірок № 99/п від
30.08.2013 р.

Позовні вимоги мотивовані
безпідставним прийняттям
оскаржуваного наказу, у зв'язку з чим,
дії Аблятіпова А.А. з проведення
перевірки є незаконними, а встановлені
актом перевірки та приписом порушення
норм КЗпП не підтверджуються фактичним
обставинам.

Відповідачі з вимогами позову не
погодилися, вважають дії правомірними,
а встановлені порушення такими, що мали
місце під час проведення перевірки.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, відповідачів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Направлення від 04.09.2013 року
№ 03/948 Територіальною Державною
інспекцією з питань праці в Автономній
Республіки Крим проведена позапланова
перевірка позивача на предмет
додержання вимог законодавства з
питань праці.

В ході перевірки відповідачем
встановлені порушення позивачем вимог
КЗпП України, про що складено акт №
01-01-10/677.

Акт перевірки підписаний посадовою
особою позивача без заперечень та
зауважень.

12 вересня 2013 року Територіальною
державною інспекцією з питань праці в
Автономній Республіці Крим прийнято
Припис № 01-01-10/677-543 в якою зазначено, що
перевіркою встановлено:

- у порушення частини 1 статті 94 КЗпП
України, ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про оплату праці", а
саме заробітна плата працівнику не
виплачується за виконану ним роботу.
Так гроші за працю в нічний час в липні
не отримав ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 Розрахунок за працю в нічний час
проведено у сепрні.,

- у порушення частини 1 статті 116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення. Так,
ОСОБА_8, звільнений 18.06.2013 року,
остаточний розрахунок проведено у
кінці липня 2013 р.,

- у порушення ст. 121 КЗпП України
працівникам не відшкодовуються
витрати у зв'язку з службовим
відрядженням. Так в травні 2013 року
ОСОБА_9 розрахунок за відрядження не
отримала. Розрахунок за відрядження
отримано в липні 2013 р. ОСОБА_10 в липні 2013
року розрахунок за відрядження не
отримала. В серпні 2013 року ОСОБА_10
розрахунок за відрядження отримала не
у повному обсязі.

У пунктах 1, 2 та 3 припису позивачу
приписано:

- забезпечити дотримання ч.1 ст. 116 КЗпП,
а саме, при звільненні працівника
проводити виплату всіх сум, що належать
йому від підприємства в день
звільнення,

- забезпечити дотримання вимог частини
4 ст. 115; ст. 21 закону України "Про
відпустки", а саме заробітна плата
працівникам за весь час щорічної
відпустки виплачується не пізніше ніж
за три дні до початку відпустки,

- забезпечити виконання вимог ст. 121
КЗпП України, а саме, працівникам мають
відшкодовуватися витрати у зв'язку з
службовим відрядженням.

Припис отримано посадовою особою
позивача.

Не погодившись з прийнятим приписом,
наказом про проведення перевірки та
діями інспектора, позивач просить
визнати їх протиправними та скасувати.

Встановив фактичні обставини справи та
відповідні правовідносини, надав
оцінку доказам, суд вважає позов
частково обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1.3 Положення про
територіальну державну інспекцію з
питань праці в Автономній Республіці
Крим, затвердженого Наказом Державної
інспекції України з питань праці №
11від 15.11.2011 р., Територіальна державна
інспекція з питань праці (далі - ТДІзПП)
забезпечує реалізацію державної
політики з питань державного нагляду
та контролю за дотриманням
законодавства про працю, зайнятість
населення, законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
на випадок безробіття в частині
призначення, нарахування та виплати
допомоги, компенсацій, надання
соціальних послуг та інших видів
матеріального забезпечення з метою
дотримання прав і гарантій
застрахованих осіб.

Як зазначено у Направленні на
перевірку, підставою для здійснення
перевірки є доручення Держпраці від
08.08.2013 р. № 31-21/01-1524, яке оформлено на
підставі Наказу № 99/п від 30.08.2013 р. (а.с.
41,77-79, 81)

Наказом ТДІзПП від 30.08.2013 року за № 99/п
відповідно до пункту 1 статті 7 закону
України "Про основні засади здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" наказано
здійснити перевірки додержання
законодавства з питань праці за
зверненням юридичних та фізичних осіб
відповідно до додатку.

У додатку до Наказу № 99/п від 30.08.2013 р.
під номером 24 вказаний суб'єкт
господарювання - КРУ "Територіальне
медичне обєднання "Центр екстреної
медичної допомоги і медицини
катастроф" перевірку якого здійснює
державний інспектор праці - Аблятіпов
Артем Айдерович на підставі Доручення
Держпраці України від 08.08.2013 р. №
31-21/01-1524.(а.с. 78-79)

У листі Державної інспекції України з
питань праці (Держпраця України) від
08.08.2013 р. № 31-21/01-1524 доручено, зокрема
ТДІзПП в АРК провести тематичні
перевірки з питань оплати праці та
тривалості робочого часу працівників
закладів охорони здоров'я.

Як зазначено у Наказі № 99/п від 30.08.2013 р.,
підставою для його прийняття стало
Доручення Держпраці України від 08.08.2013
р. № 31-21/01-1524 у відповідність з пунктом 1
статті 7 закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" від 5
квітня 2007 року № 877-V (далі - закон № 877-V)

Відповідно до частини 1 статті 7 закону
№ 877-V, для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

Як зазначено вище, у Наказі № 99/п від
30.08.2013 р. зазначено предмет перевірки -
додержання законодавства з питань
праці та міститься назва позивача у
додатку.

Отже, підстав з визнання наказу
незаконним не існує.

Згідно частини 2 статті 7 закону № 877-V,
на підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Згідно частини 12 статті 4 закону № 877-V,
перед початком здійснення державного
нагляду (контролю) посадова особа
органу державного нагляду (контролю)
вносить запис до відповідного журналу
суб'єкта господарювання (за його
наявності).

На виконання наведених вище норм
закону, матеріалами справи
підтверджено належне оформлення права
інспектора праці на проведення
перевірки позивача.

Так, на підставі спірного Наказу,
направлення на проведення перевірки,
дата та термін проведення перевірки
позивача, особа інспектора праці та вид
перевірки зазначено у журналі
перевірок позивача під номером 4.(а.с.
66-67)

За таких обставин, в діях відповідача -
інспектора праці ТДІзПП Аблятіпова А.А.
здійснених під час проведення
перевірки позивача, порушень не
встановлено.

Щодо встановлених ТДІзПП порушень
позивача, зазначених у приписі, суд
зазначає наступне.

Як зазначено у пункті 1 спірного
припису, позивач повинен забезпечити
дотримання ч.1 ст. 116 КЗпП, а саме, при
звільненні працівника проводити
виплату всіх сум, що належать йому від
підприємства в день звільнення.

Даний висновок стосується порушення
несвоєчасного розрахунку позивачем з
ОСОБА_8 - в кінці липня 2013 р., який був
звільнений 18.06.2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП,
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

На підставі заяви ОСОБА_8 - водія
автотранспорту від 18.06.2013 року та ст. 38
КЗпП (а.с. 19), позивачем прийнято наказ
№ 3799-к від 18.06.2013 р. про звільнення
ОСОБА_8 з посади водія автотранспорту
за власним бажанням. (зв. бік а.с.123)

На підтвердження розрахунку зі
звільненим ОСОБА_8 позивачем надана
відомість нарахування коштів б/н від
25.06.2013 р. за червень 2013 р., в якій під
номером 157 ОСОБА_8 нараховано 1347,76 грн.
Відомість отримана КБ "Приватбанк"
26.06.2013 р., про що зроблена відмітка.

За платіжним дорученням № 1603 від 25
червня 2013 року позивачем перераховано
КБ "Приватбанк" кошти на заробітну
плату за червень 2013 року в сумі 4195778,67
грн. (а.с. 64)

Отже, розрахунок з ОСОБА_8 позивачем
проведено 26 червня 2013 року замість 18
або 19 червня 2013 року.

Встановлений відповідачем строк
розрахунку позивачем з ОСОБА_8 - кінець
липня 2013 року документально не
підтверджується, проте матеріалами
справи підтверджено розрахунок із
ОСОБА_8 не в день його звільнення, а
лише 26.06.2013 року, що вказує на порушення
частини 1 статті 116 КЗпП України.

За таких обставин відповідач
правомірно приписував позивачу на
усунення порушень ч. 1 ст. 116 КЗпП,
вчинених при звільнені ОСОБА_8

Приписом від 12.09.2013 р. № 01-01-10/677-543
приписано позивачу забезпечити
дотримання вимог частини 4 ст. 115; ст. 21
закону України "Про відпустки", а саме
заробітна плата працівникам за весь
час щорічної відпустки виплачується не
пізніше ніж за три дні до початку
відпустки.

У пункті 5.6.3 Акту перевірки № 01-01-01/677
вказано на дотримання позивачем
частини 4 статті 115 КЗпП України, статті
21 закону України № 504 щодо виплати
заробітної плати працівникам за три
дні до початку відпустки за весь час
щорічної відпустки.

Зазначене у приписі порушення не
знайшло свого підтвердження в акті
перевірки, що вказує на його
безпідставність в цієї частині, яке
належить визнати протиправним та
скасувати.

Приписом від 12.09.2013 р. № 01-01-10/677-543
приписано позивачу забезпечити
виконання вимог ст. 121 КЗпП України, а
саме, працівникам мають
відшкодовуватися витрати у зв'язку з
службовим відрядженням..

Вказане порушення стосується
несвоєчасної сплати витрат за службове
відрядження ОСОБА_9 - у травні 2013 р., та
несплати витрат за службове
відрядження ОСОБА_10 - у липні та серпні
2013 р.

Згідно статті 121 КЗпП України,
працівники мають право на
відшкодування витрат та одержання
інших компенсацій у зв'язку з
службовими відрядженнями.

Працівникам, які направляються у
відрядження, виплачуються: добові за
час перебування у відрядженні,
вартість проїзду до місця призначення
і назад та витрати по найму жилого
приміщення в порядку і розмірах,
встановлюваних законодавством.

За відрядженими працівниками
зберігаються протягом усього часу
відрядження місце роботи (посада).

Працівникам, які направлені у службове
відрядження, оплата праці за виконану
роботу здійснюється відповідно до
умов, визначених трудовим або
колективним договором, і розмір такої
оплати праці не може бути нижчим
середнього заробітку.

Згідно наказу № 95-у від 18 березня 2013
року ОСОБА_9 направлена у відрядження
до Кримської республіканської
установи "Центр післядипломної освіти
молодших спеціалістів з медичною та
фармацевтичною освітою" з 20 березня до
16 квітня 2013 року із відривом від роботи
та зберіганням заробітної плати. (а.с. 68)

Відшкодування коштів, виданих на
відрядження ОСОБА_9 підтверджується
звітом б/н від 16.04.2013 року на суму 857,31
грн., відомістю на перерахування витрат
на відрядження та платіжним дорученням
№ 1307 від 24 травня 2013 року на суму 4500,00
грн., платіжним дорученням № 1542 від
13.06.2013 р. (а.с. 69-74)

Згідно пункту 5 Інструкції
Міністерства фінансів України "Про
службові відрядження в межах України
та за кордон", затвердженої Наказом № 59
від 13 березня 1998 р., підприємство, що
відряджає працівника, забезпечує його
коштами для здійснення поточних витрат
під час службового відрядження
(авансом). Аванс відрядженому
працівникові може видаватися готівкою
або перераховуватися у безготівковій
формі на відповідний рахунок для
використання із застосуванням
платіжних карток.

Аналогічна норма викладена у пункті 5
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про суми та склад витрат на
відрядження державних службовців, а
також інших осіб, що направляються у
відрядження підприємствами,
установами та організаціями, які
повністю або частково утримуються
(фінансуються) за рахунок бюджетних
коштів" № 98 від 02.02.2011 р., підприємства,
установи та організації, що
направляють працівників у відрядження,
забезпечують їх коштами (у разі
відрядження за кордон - у національній
валюті держави, до якої відряджається
працівник, або у вільно конвертованій
валюті) як аванс для здійснення
поточних витрат. Аванс може видаватися
готівкою або перераховуватися у
безготівковій формі на відповідний
рахунок для використання із
застосуванням платіжних карток.

Залишок коштів понад суму, витрачену
згідно із звітом про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт, підлягає поверненню працівником
до каси або зарахуванню на відповідний
рахунок підприємства, установи,
організації, що їх видали (у разі
відрядження за кордон - у грошових
одиницях, в яких було видано аванс), у
встановленому законодавством порядку.

Як свідчать матеріали справи,
позивачем в порушення наведених норм
законодавства відшкодовувалися
витрати на відрядження ОСОБА_9 після
закінчення строку її відрядження, без
здійснення авансових платежів.

Отже, приписаний відповідачем
обов'язок позивача на усунення
порушень в цієї частині, є правомірним.

Що стосується відшкодування витрат
ОСОБА_10- заступнику головного лікаря з
економіки - 04 червня 2013 р. сум: 222,00 грн.,
116,30 грн., 229,60 грн., 416,50 грн., 1000,00 грн., 53,00
грн. та 03.06.2013 р. суми 120,00 грн. - це є
коштами, що отримані під звіт для
господарських потреб та не є коштами
для відрядження.

Отже, в цієї частині відповідачем
помилково встановлені порушення.

Розглядаючи даний спір, судом
з'ясовано, що спірним приписом
відповідач не приписував позивачу
усунення порушень ч. 1 ст. 94 КЗпП
України, ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про оплату праці",
щодо своєчасного розрахунку з
працівниками: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за
роботу у нічний час, проте, судом
перевірено в цієї частині дотримання
позивачем вимог КЗпП України.

З огляду на викладене, суд вважає позов
обґрунтованим лише в частині визнання
протиправним та скасування пункту 2
припису № 01-01-10/677-543, що належить
задовольнити та відповідно до
задоволеної частини, стягнути судовий
збір в розмірі 11,47 грн.

Керуючись ст. 160, 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
припис Територіальної Державної
інспекції з питань праці в АР Крим
№01-01-10/677-543 від 12.09.2013 року в частині п.2
щодо забезпечення позивачем
дотримання вимог ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21
Закону України "Про відпустки", а саме
заробітна плата працівникам за весь
час щорічної відпустки виплачується
не пізніше ніж за 3 дні до початку
відпустки.

3. Стягнути з Державногобюджету України
на користь позивача судовий збір в
розмірі 11,47 грн.

4. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
10 днів з дня її проголошення. Якщо
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови або справу
розглянуто у порядку письмового
провадження, постанова набирає
законної сили через 10 днів з дня її
отримання у разі неподання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд Автономної
Республіки Крим протягом 10 днів з дня
проголошення. У разі проголошення
вступної та резолютивної частин
постанови або розгляду справи у
порядку письмового провадження,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів від дня отримання постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення строку, з якого суб'єкт
владних повноважень може отримати
копію постанови суду.

Суддя Суворова С.В.