Справа № 221/3717/13-а
Суддя: Ковей Л. В.
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2013 року

Волноваський районний суд, Донецької
області

У складі: головуючого: судді - Ковей
Л.В.

При секретарі -
Метьолкіной Н.В.

Позивач - ОСОБА_1

Представники відповідача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Волноваха
адміністоративний позов ОСОБА_4 до
Управління пенсійного фонду України у
Волноваському районі про визнання
незаконими дії та скасування
розпоряджень відносно перерахунку
пенсії та стягнення переплачених сум
та зобов»язати перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
дій незаконними та розпоряджень про
перерахунок пенсій та стягення
переплачених сум та зобов»язати
перерахувати пенсію, і свої доводи
мотивує тим, що він є інвалідом
дитинства 3-ї групи, знаходився на
обліку у відповідача і отримував
пенсію в розмірі 50% пенсії за віком, так
як працював.

01.07.2011 року, в зв»язку з
ліквідацією підприємства, де працював
позивач, він став не працюючим
інвалідом і тому звернувся до
відповідача з заявою з приводу
нарахування йому пенсії по
інвалідності в розмірі пенсії за віком
на підставі ч.2 статті 33 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування». Розмір
нарахованої відповідачем пенсії,
позивач оскаржив до суду, тому на
підставі рішення суду позивачеві була
нарахована пенсія в розмірі 2754 гривні 75
копійок.

В березні місяці 2013 року
було зроблено перевірку заробітної
плати позивача, працівниками
відповідача і на підставі цієї
перевірки були видані інші довідки про
отримання ним заробітної плати і
зроблений перерахунок пенсії згідно
розпорядження № 183857 від 23.05.2013 року і
пенсія склала 1471,79 гривень, позивач
вважає, що невірно було обраховано
середній заробіток і коефіцієнт стажу,
оскільки в 1986 – 1990 роках радгосп
«Транспортник» був державним
підприємством, тому згідно типового
положення про оплату праці, оплата
праці проводилась керівним
працівникам і спеціалістам за
реалізовану продукцію, тобто протягом
року 80% від посадового окладу, а потім
за результатами роботи проводилась
доплата за календарний рік, тобто 12
місяців, тому згідно п.2 ч.2 ст. 41 Закону
України № 1058-1У, в довідці про заробітну
плату для нарахування пенсії почивачу,
суми річних заробітних плат та премій
розподілялись на період роботи, а саме
на 12 місяців.

В довідці № 38 від 15.05.2013 року
доплата зафіксована в місяць її
виплати, а не розподілена на кожний
місяць роботи, як потребує закон, але
згідно постанови КМУ № 306 від 20.04.2005
року, зазначено, що заробітна плата
розподіляється на осіб, працюючих в
сільському господарстві. Відповідачем
з даного приводу позивачу була нада
відповідь, що він не є сезонним
працівником, тому просить визнати дії
відповідача незаконними і скасувати
розпорядження про перерахунок пенсії
від 23.05.2013 року, 27.08.2013 року, 30.08.2013 року
та № 4 від 25.09.2013 року про стягнення з
нього незаконно виплачених сум та
скасувати лист за № 2331/03 від 03.06.2013 року.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав в поному
обсязі.

Представники відповідача -
ОСОБА_5»єва В.В. і ОСОБА_3, позов не
визнали і просили в позові відмовити.

Заслухавши пояснення
сторін, свідчення свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 суду свідчив,
що він працює в ТОВ «Трапспортник» з 1974
року на різних посадах, і достовірно
суду свідчив, що заробітна плата
керівним працівникам і спеціалістам
протягом року виплачувалась 80%
посадового окладу, а в кінці року за
результатами роботи проводилась
доплата. Пояснити, як розроблялись
положення про оплату праці і
затверджувались не зміг.

Свідок ОСОБА_6 суду свідчила,
що вона працювала головним бухгалтером
протягом 30-ти років спочатку в радгоспі
«Транспортник», а після в ТОВ
«Транспортник». Заробітна плата
спеціалістам і керівникам
виплачувалась протягом року 80%
посадового окладу, а за результатами
роботи була доплата, робочі отримували
її в грудні місяці поточного року, а
спеціалісти з березня місяця і по
липень наступного року. Доплата
нараховувалась, відраховувались з неї
внески, але не виплачувалась, оскільки
тільки після розпорядження обласного
управління робились виплати, а
розпорядження були з березня по липень
місяць наступного року і виплата також
з березня по липень наступного року
спеціалістам і керівним працівникам.
Також пояснила, що розроблялись
положення про оплату праці, здавались
розпорядження про ведення положень в
дію.

Доводи позивача, що він працював у
радгоспі «Транспортник» на посаді
головного економіста підтверджується,
ксерокпією трудової книжки серії БТ-1 №
4495958, виданої адміністрацією радгоспу
«Транспортник» 02.08.1982 року на його ім»я
що є наявною у справі, що з 02.08.1982 року
наказ № 82 від 02.08.1982 року і по 28.02.2002 року
наказ № 19 від 28.02.2002 року, проти чого не
заперечували і сторони в судовому
засіданні.

Для нарухування пенсіцї
було подано довідку про заробітну
плату № 273 від 19.02.2005 року видану ТОВ
«Транспортник» за період з 1986 – 1990
роки, де помісячно за кожен рік указана
заробітна плата, що є в матеріалах
довідки, і на підставі довідки і було
нараховано пенсію позивачеві, з якою
позивач не погодився і звернувся до
суду і на підставі рішення суду, пенсія
позивачеві з 01.07.2011 року була
перерахована і склала 2754 гривні 75
копійок.

Відповідно до пункут 38
Порядку № 2-1 орган, що призначає пенсію,
має право перевіряти в необхідних
випадках обгрунтованість видачі
документів, наданих для призначення
(перерахунку) пенсії, тому працівниками
УПФУ у Волноваському районі було
зроблено зустрічну перевірку наданих
позивачеві довідок по заробітній
платі.

Згідно акту зустрічної
перевірки № 49 від 15.03.2013 року було
виявлено розбіжності в сумах в довідці
№ 273 від 19.12.2005 року з первинними
документами, тому підприємству ТОВ
«Транспортник» було рекомендовано
надати до відділу з призначення пенсій
довідку про заробітну плату за період з
01.01.1986 року і по 31.12.1990 року на позивача
на підставі первинних документів.

ТОВ «Транспортник» 17.05.2013
року подало до УПФУ у Волноваському
районі довідку № 38 від 13.05.2013 року, за
період роботи з 01.01.1986 року і по 31.12.1990
року, в зв»язку з розбіжностями в
заробітній платі, УПФУ у Волноваському
районі звернулося з заявою до
прокуратури Волноваського району про
проведення перевірки і надання
правової оцінки обставинам і фактам.

Постановою від 28.09.2013 року
слідчого СВ Волноваського РВ ГУМВС
України в Донецькій області
кримінальне провадження закрито за
відсутністю складу кримінального
правовпорушенния, що є наявним у
справі.

На підставі розпорядження
УПФУ у Волноваському районі № 183857 від
23.05.2013 року позивачу була нарахована
пенсія в розмірі 1471 гривні 79 копійок, а
на підставі розпорядження № 183857 від
27.08.2013 року нараховано 2513 гривень 36
копійок.

З наказу № 237 від 16.08.1986 року
по радгоспу «Транспортник» вбачається,
що згідно виконання постанов ЦК КПРС та
РМ СРСР від 20.03.1986 року № 358 введено
новий порядок оплати праці, а саме
протягом року виплачувати по 80%
посадового окладу, а в кінці року за
результатами роботи проводити доплату,
копія якого є наявною у справі.

З табелю нарахування
заробітної плати за грудень місяць 1986
року вбчається, що позивач під № 4 і
йому нараховано і видано премію, а не
доплату, доказів про те, що це доплата
суду не надано.

З наказу № 105 від 02.06.1988 року
«Про преміювання керівних працівників
та спеціалістів робітників радгоспу за
підсумками 1987 року», а в табелі
нарахування заробітної плати за
грудень місяць 1987 року, під № 2 вказаний
позивач і вказано доплата, тобто
доплата в грудні місяці 1987 року, наказ
від 02.06.1988 року, а коли саме позивач
отримав і що доплату чи премію суду
доказів не надано.

З наказу № 41 від 29.03.1989 року
«Про преміювання керівних працівників
та спеціалістів робітників радгоспу за
підсумками 1988 року», а в табелі
нарахування заробітної плати за
грудень місяць 1988 року, під № 2 вказаний
позивач і вказано доплата, тобто
доплата в грудні місяці 1988 року, наказ
від 29.03.1989 року, а коли саме позивач
отримав і що доплату чи премію суду
доказів не надано.

З наказу № 60 від 06.03.1990 року
«Про преміювання керівних працівників
та спеціалістів робітників радгоспу за
підсумками 1989 року», а в табелі
нарахування заробітної плати за
грудень місяць 1989 року під № 2 вказаний
позивач і вказано доплата, тобто
доплата в грудні місяці 1989 року, наказ
від 06.03.1990 року, а коли саме позивач
отримав і що доплату чи премію суду
доказів не надано.

З наказу № 267 від 21.12.1990 року
«Про доплату по підсумкам роботі за 1990
рік від валового доходу керівникам та
спеціалістам», в табелі нарахування
заробітної плати за грудень місяць 1990
року, під № 2 вказаний позивач і вказано
доплата за 1990 рік, тому данна сума
повинна бути зарахована і в цій частині
позов підлягає задоволенню.

З наданої відповідачем
довідки вбчається, що з липня 2011 року і
по червень місяць 2013 року позивачеві
було переплачено пенсію, вказано за
кожний місяць і рік, загальна сума
складає 5777,05 гривень, і на підставі
рішення № 4 від 25.09.2013 року по УПФУ у
Волноваському районі про утримання
переплаченої суми пенсії, прийнято
рішення про утримання з пенсії
позивача по 20% щомісячено до погашення
суми, що є наявними у справі і
підтверджує доводи позивача в цій
частині.

Суд не може прийняти доводи
позивача, відносно того що книга
«Положення про оплату праці
робітників», є положенням по радгоспу
«Транспортник», оскільки ця книга не є
блаком, окрім того свідок ОСОБА_7
пояснила, що приймались положення, які
друкувались на аркушах паперу і
затверджувались розпорядженнями.

Позивач просить визнати
незаконним лист за № 2331/03 від 03.06.2013
року, але позов в цій частині
задоволенню не підлягає оскільки, лист
має рекомендаційний
характер.

Аналіз наведених доказів
дає суду підстави визнати, що з наданих
позивачем доказів вбачається, що в
табелі за грудень місяць 1996 року,
нараховано премію, а не доплату, і коли
видано не відомо, в табелях за грудень
місяць кожного року починаючи з 1987 і по
1989 рік включно вказані доплати
позивачу до заробітної плати, а в
наказах за вказані роки вказано, що
премії, окрім того накази датовані
наступним роком, тобто 02.06.1988 роком,
29.03.1989 роком та 06.03.1990 роком, накази
видаються через 3 – 6 місяців, а коли
позивач отримав ці кошти суду доказів
не надано, що також підтвердила в
судовому засіданні і допитаний свідок
ОСОБА_7, тому позов підялгає частковому
задоволенню, в частині визнання дій
неправомірними, скасуванню
розпоряджень про перерахунок пенсії і
розпорядження № 4 від 25.09.2013 року про
утримання переплаченої суми пенсії і
зобов»язати перерахувати позивачу
пенсію з урахуванням доплати за 1990 рік
в іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 11, 17, 19, 72, 99-102, 105, 106, 107,
158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України у
Волноваському районі про визнання
незаконними дій та розпоряджень
відносно перерахунку пенсії та
стягнення переплаченої суми пенсії та
зобов»язання перерахувати пенсію
задовольнити частково.

Визнати незаконними дії
Управління Пенсійного фонду України
відносно відмови в прийнятті доплати
до заробітної плати за 1990 рік при
перерахунках пенсії і скасувати
розпорядження за № 183857 від 23.05.2013 року,
від 01.06.2013 року, від 27.08.2013 року, від
30.08.2013 року та № 4 від 25.09.2013 року про
перерахунок пенсії і стягнення з
пенсії переплачених сум.

Зобов’язати Управління
Пенсійного фонду України перерахувати
ОСОБА_4 пенсію з урахуванням доплати за
1990 рік по підсумкам роботи за рік
згідно ст.41 п.2 Закону України № 1058 та
відповідної постанови КМ України № 306
від 20.04.2005 року в іншій частині позову
відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова може бути
оскаржена до Адміністративного
апеляційного суду Донецької області
протягом 10- ти днів, з наступного дня
після його проголошення через
Волноваський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми в судовому засіданні
під час проголошення постанови, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цієї
постанови.

Постанова суду набирає чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним адміністративним
судом

Суддя: