Справа № 0870/11700/12
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

11 грудня 2013 року (15 год. 01 хв.) Справа №
0870/11700/12 м.Запоріжжя Запорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання -
Столяренко О.М.,

за участю представників:

позивача - Мальчева В.Є.,

відповідача - Крошки В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Запорізький
електровозоремонтний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення.

07.12.2012 до Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Запорізький
електровозоремонтний завод» (далі -
позивач) до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби
(далі - відповідач), в якому позивач
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
29.11.2012 №.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
за наслідками камеральної перевірки
податкової звітності позивача з
податку на додану вартість за серпень
2011 року відповідачем був складений акт
від 21.11.2012 №500/25-0/01056273 (далі - Акт
перевірки). На підставі зазначеного
Акту перевірки відповідачем було
прийняте оскаржуване податкове
повідомлення-рішення. Позивач вважає
висновки відповідача щодо порушення
позивачем вимог податкового
законодавства необґрунтованими, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення протиправним, а
тому таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 10.12.2012
провадження у справі було відкрите,
судове засідання призначене на 24.12.2012.

У судове засідання 24.12.2012 представники
сторін, належним чином повідомлених
про дату, час та місце судового
розгляду, не прибули.

Ухвалою від 24.12.2012 за клопотанням
позивача провадження у справі було
зупинене до набрання законної сили
судовими рішеннями у адміністративній
справі №0870/10144/12 за позовом Приватного
акціонерного товариства «Запорізький
електровозоремонтний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 11.12.2013 провадження у справі
було поновлено, судове засідання
призначене на 11.12.2013.

У судовому засіданні 11.12.2013 на підставі
ст. 55 КАС України було здійснене
процесуальне правонаступництво
відповідача залучено до участі в
справі замість первинного відповідача
- Спеціалізовану державну податкову
інспекцію з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених у позовній заяві,
зокрема зазначивши, що відповідачем
були порушені права позивача на участь
у розгляді заперечень до Акту
перевірки та не виконаний обов'язок,
який покладений на відповідача щодо
повідомлення про дату час та місце
проведення розгляду заперечень, а тому
відповідач прийняв оскаржуване
податкове повідомлення-рішення з
порушеннями норм діючого
законодавства. Зазначив, що діючим
законодавством чітко визначено право
платників податків на самостійне
виправлення виявленої помилки, що
міститься у раніше поданій податковій
декларації, шляхом надіслання
уточнюючого розрахунку, протягом 1095
днів. Наголосив, що у межах строку,
визначених п. 198.6 ст. 198 ПК України
позивачем було включено до податкового
кредиту за серпень 2011 року суму ПДВ на
підставі податкових накладних від ТОВ
«ВКФ «Локомотив». Також, зазначив, що
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11.12.2012 по
справі №0870/101441/12 були визнані
неправомірними та скасовані податкові
повідомлення-рішення №000086025 від 16.10.2012
та № від 16.10.2012. Зазначене
свідчить про протиправність
застосування відповідачем штрафу у
розмірі 50% за податковим
повідомленням-рішенням від 29.11.2012
№, оскільки штрафні санкції було
застосовано на підставі п. 123.1 ст. 123
Податкового Кодексу України, а також,
оскільки повідомлення-рішення від
16.10.2012 №000086025 визнано постановою суду
від 11.12.2012 протиправним та скасовано.
Просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог з підстав викладених у
запереченнях проти позову, зокрема
зазначивши, що позивач в уточнюючій
розшифровці податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень 2011 року, до
складу податкового кредиту
уточнюючого розрахунку з ПДВ за
серпень 2011 року, який подано 26.10.2012
№ включив податкові накладні з
терміном виписки, що перевищує 365
календарних днів у сумі 99190,00 грн. по ТОВ
«ВКФ «Локомотив» на загальну суму 99189,76
грн., чим порушив п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України. Тому,
вважає оскаржуване податкове
повідомлення - рішення правомірним,
через що просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 11.12.2013 проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали і з'ясувавши обставини
адміністративної справи, дослідивши
наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі п. 200.10 ст. 200 Податкового
кодексу України та в порядку ст. 76
Податкового кодексу України проведено
камеральну перевірку податкової
звітності позивача з податку на додану
вартість за серпень 2011 року, за
результатами якої складено Акт
перевірки.

Актом перевірки позивача було
встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п.
200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового
кодексу України, пп. 4.6.1, 4.6.8 п. 4.6 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції 20.12.2011 №1490/20228 (далі - Порядок
№1492), що призвело до заниження суми
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет за підсумками поточного
звітного (податкового) періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
(податкового) періоду в розмірі 99190,00
грн.

Не погодившись з висновками Акту
перевірки позивач подав заперечення до
Акту перевірки від 27.11.2012 №5205, в яких
висловив бажання прийняти участь у
розгляді заперечень, проте відповіддю
на заперечення від 28.11.2012 №6792/10/25-0
відповідачем було відмовлено в їх
задоволенні.

На підставі Акту перевірки 29.11.2012
відповідачем було прийняте податкове
повідомлення-рішення №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість у розмірі 148785,00 грн., в
тому числі за основним зобов'язанням -
99190,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 49595,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинами
справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки підставою прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення стали висновки
Акту перевірки, то для вирішення
позовних вимог необхідним є
дослідження обґрунтованості цих
висновків.

Відповідач в Акті перевірки позивача
посилається на недотримання, позивачем
вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200
Податкового Кодексу України, пп. 4.6.1, 4.6.8
п. 4.6 Порядку №1492.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1, 200.2 ст. 200
Податкового Кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

Відповідно до пп. 4.6.1 п. 4.6 Порядку №1492
якщо в результаті розрахунку різниці
між сумою податкових зобов'язань і
податкового кредиту отримано
позитивне значення, то заповнюється
рядок 18 декларації.

Згідно із пп. 4.6.8 п. 4.6 Порядку №1492 у
рядку 25 декларації вказується сума
податку на додану вартість, яка
підлягає нарахуванню за підсумками
поточного звітного (податкового)
періоду, з урахуванням залишку
від'ємного значення попереднього
звітного (податкового) періоду, та:

- сплачується до загального фонду
державного бюджету - рядок 25.1
декларації 0110;

- частково сплачується до
спеціального фонду державного бюджету
- рядок 25.1 декларації 0140;

- спрямовується на спеціальний
рахунок сільськогосподарського
підприємства - рядок 25.2 декларації
0121-0123;

- частково спрямовується на
спеціальний рахунок переробного
підприємства - рядок 25.2 декларації 0140;

- залишається у розпорядженні
сільськогосподарського підприємства -
рядок 25.2 декларації 0130.

Судом встановлено, що 19.09.2011 позивачем
було подано податкову декларацію з
податку на додану вартість за серпень
2011, відповідно до якої позивачем було
задекларовано податкового кредиту на
загальну суму 5808953,00 грн., з яких по
операціях з ТОВ «ВКФ «Локомотив» на
суму 99189,76 грн.

Податковий кредит по операціях з ТОВ
«ВКФ «Локомотив» було сформовано на
підставі податкових накладних від
03.08.2011 №2, від 26.08.2011 №51, від 31.08.2011 №62,
від 17.08.2011 №27, від 31.08.2011 №63, від 23.08.2011
№46, від 30.08.2011 №60, від 17.08.2011 №28, від
25.08.2011 №50, від 19.08.2011 №37, від 10.08.2011 №11,
від 15.08.2011 №15, від 31.08.2011 №42, від 03.08.2011
№1, від 31.08.2011 №61, від 25.08.2011 №49 на
загальну суму 99189,76 грн. Зазначене
підтверджується реєстром виданих та
отриманих податкових накладних.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового
кодексу України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

За приписами п. 102.1, 102.5 ст. 102
Податкового Кодексу України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі подання платником податку
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації контролюючий орган має
право визначити суму податкових
зобов'язань за такою податковою
декларацією протягом 1095 днів з дня
подання уточнюючого розрахунку.

Заяви про повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань або про їх
відшкодування у випадках, передбачених
цим Кодексом, можуть бути подані не
пізніше 1095 дня, що настає за днем
здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

27.10.2011 позивачем було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок № за серпень 2011 року, яким
було виключено суму 2778,00 грн. з
податкового кредиту за серпень 2011 року
по господарським операціям з ТОВ «ВКФ
«Локомотив», що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень 2011 року від
27.10.2011 № та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2011 року.

27.10.2011 позивачем було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок № за вересень 2011 року,
яким було включено суму 2778,00 грн. до
податкового кредиту за вересень 2011
року по господарським операціям з ТОВ
«ВКФ «Локомотив», що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за вересень 2011 року від
27.10.2012 № та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2011 року.

02.11.2011 позивачем було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок № за серпень 2011 року, яким
було виключено суму 96412,00 грн. з
податкового кредиту за серпень 2011 року
по господарським операціям з ТОВ «ВКФ
«Локомотив», що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень 2011 року від
02.11.2011 № та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
листопад 2011 року.

11.04.2012 позивачем було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок № за вересень 2011 року,
яким було виключено суму 2778,00 грн. з
податкового кредиту за вересень 2011
року по господарським операціям з ТОВ
«ВКФ «Локомотив», що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за вересень 2011 року від
11.04.2012 № та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
квітень 2012 року.

26.10.2012 позивачем було подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку із
виправленням самостійно виявлених
помилок № за серпень 2011 року, яким
було включено суму 99190,00 грн. до
податкового кредиту за серпень 2011 року
по господарським операціям з ТОВ «ВКФ
«Локомотив», що підтверджується
розшифровкою податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів за серпень 2011 року від
26.10.2012 № та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2012 року.

Отже, з урахуванням строків для
виправлення помилок у податковій
звітності, які встановлені чинним
законодавством (1095 днів), позивачем
було правомірно включено суму 99190,00 грн.
до податкового кредиту за серпень 2011
року по операціях з ТОВ « ВКФ
«Локомотив».

При цьому суд зазначає, що в даному
випадку позивачем не були порушені
приписи ч. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України,
відповідно до якої, у разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

В даному випадку позивачем була
задекларована сума податкового
кредиту з податку на додану вартість по
операціях з ТОВ « ВКФ «Локомотив» за
податковими накладними виданими
останнім в серпні 2011 року в податковій
декларації з цього податку від 19.09.2011.
Отже, у встановлений законодавством
термін позивач скористався своїм
правом на включення суми податку на
додану вартість по операціях з ТОВ «
ВКФ «Локомотив» за серпень 2011 року до
складу податкового кредиту цього
періоду.

Крім того, конструкція норми ч. 3 п. 198.6
ст. 198 ПК України не дозволяє зробити
висновок про заборону платнику
податків включати до складу
податкового кредиту суму податку на
додану вартість по податкових
накладних, які видані більш ніж за 365
днів до такого включення.

Щодо нарахування відповідачем
штрафних санкцій за порушення діючого
законодавства у розмірі 49595,00 грн. на
підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового
Кодексу України, що складає 50% від
загальної суми порушення, в зв'язку з
тим, що позивачу вже було нараховане
податкове зобов'язання за період з
жовтня 2009 року по січень 2012 року
податковим повідомленням-рішенням від
16.10.2012 №000086025, суд зазначає наступне.

За приписами п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів
визначенні контролюючим органом суми
податкового зобов'язання з цього
податку, зменшення суми бюджетного
відшкодування тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
у розмірі 50 відсотків суми
нарахованого податкового зобов'язання,
завищеної суми бюджетного
відшкодування.

За приписами п. 56.1 ст. 56 Податкового
Кодексу України рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Відповідач обґрунтував нарахування
позивачу штрафу в розмірі 50% суми
нарахованого податкового зобов'язання
тим, що податковим
повідомленням-рішенням від 16.10.2012
№000086025 позивачу нараховувався штраф за
аналогічне порушення в розмірі 25% від
суми нарахованого податкового
зобов'язання. Тобто протягом 1095 днів, що
передували прийняттю оскаржуваного у
цій справі податкового
повідомлення-рішення до позивача
застосовувався штраф на підставі п. 123.1
ст. 123 ПК України.

Судом встановлено, що в провадженні
Запорізького окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №0870/101441/12 щодо
спору між позивачем та Спеціалізованою
державно податковою інспекцією по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі Державної податкової
служби з приводу визнання протиправним
та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 11.12.2012 по
справі №0870/101441/12 (далі - постанова від
11.12.2012), залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 05.11.2013, були
визнані неправомірними та скасовані
податкові повідомлення-рішення №000086025
від 16.10.2012 та № від 16.10.2012.

З Постанови від 11.12.2012 вбачається, що
відповідачем не доведено фактів
порушень, які слугували підставою для
визначення позивачу сум грошового
зобов'язання за основним платежем,
відсутні підстави і для нарахування на
суму такого зобов'язання штрафних
(фінансових) санкцій.

Суд дійшов висновку про
неправомірність нарахування штрафу з
податку на прибуток в розмірі 50% в
податковому повідомленні-рішенні
№ від 16.10.2012, оскільки нарахування
штрафу за звітний період 2009 рік - 1
квартал 2012 року здійснювали в зв'язку з
донарахуванням податку на прибуток
податковим повідомленням-рішенням
№ від 09.07.2012, однак, зазначене
податкове повідомлення-рішення
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 28.08.2012
визнано протиправним та скасовано, а
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.06.2013, зазначена постанова
залишена без змін.

Зазначене свідчить про протиправність
застосування відповідачем штрафу у
розмірі 50% за податковим
повідомленням-рішенням від 29.11.2012
№, оскільки повідомлення-рішення
від 16.10.2012 №000086025 визнано Постановою
від 11.12.2012 протиправним та скасовано.

Крім того, відповідно до п. 86.7 ст. 86
Податкового кодексу України у разі
незгоди платника податків або його
законних представників з висновками
перевірки чи фактами і даними,
викладеними в акті (довідці) перевірки,
вони мають право подати свої
заперечення до контролюючого органу за
основним місцем обліку такого платника
податків протягом п'яти робочих днів з
дня отримання акта (довідки). Такі
заперечення розглядаються
контролюючим органом протягом п'яти
робочих днів, що настають за днем їх
отримання (днем завершення перевірки,
проведеної у зв'язку з необхідністю
з'ясування обставин, що не були
досліджені під час перевірки та
зазначені у зауваженнях), та платнику
податків надсилається відповідь у
порядку, визначеному статтею 58 цього
Кодексу для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень. Платник
податку (його уповноважена особа та/або
представник) має право брати участь у
розгляді заперечень, про що такий
платник податку зазначає у
запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив
бажання взяти участь у розгляді його
заперечень до акта перевірки,
контролюючий орган зобов'язаний
повідомити такого платника податків
про місце і час проведення такого
розгляду. Таке повідомлення
надсилається платнику податків не
пізніше наступного робочого дня з дня
отримання від нього заперечень, але не
пізніше ніж за два робочих дні до дня їх
розгляду.

Участь керівника відповідного
контролюючого органу (або
уповноваженого ним представника) у
розгляді заперечень платника податків
до акта перевірки є обов'язковою. Такі
заперечення є невід'ємною частиною
акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових
зобов'язань приймається керівником
контролюючого органу (або його
заступником) з урахуванням результатів
розгляду заперечень платника податків
(у разі їх наявності). Платник податків
або його законний представник може
бути присутнім під час прийняття
такого рішення.

За приписами п. 86.8 ст. 86 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Зі змісту поданих позивачем до
відповідача заперечень від 27.11.2012 №5205
на Акт перевірки вбачається, що позивач
виявив бажання прийняти участь у
розгляді заперечень на Акт перевірки.

Судом встановлено, що відповідач не
повідомив позивача про місце, дату та
час розгляду заперечень на Акт
перевірки, чим порушив вимоги
вищезазначеної норми Податкового
кодексу України.

Суд зазначає, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази які б
спростовували факт не повідомлення
позивача про місце, дату та час
розгляду заперечень.

З наведених вище підстав суд доходить
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачем вимог щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення та
необхідність його скасування.

З приводу вимоги позивача про
стягнення з відповідача судового
збору, суд зазначає, що за приписами ч. 1
ст. 94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Доданим до матеріалів справи платіжним
дорученням №16089 від 05.12.2012
документально підтверджується факт
сплати позивачем судового збору в сумі
1487,85 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного
акціонерного товариства «Запорізький
електровозоремонтний завод» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
29.11.2012 №, прийняте
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією по роботі з великими
платниками податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби, яким
Приватному акціонерному товариству
«Запорізький електровозоремонтний
завод» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість, на загальну суму 148785,00
грн., в тому числі за основним платежем -
99190,00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 49595,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного акціонерного
товариства «Запорізький
електровозоремонтний завод» (, зареєстроване: 69095, м.
Запоріжжя, вул. Залізнична, 2) судовий
збір у сумі 1487,85 грн. (одна тисяча
чотириста вісімдесят сім гривень 85
коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль