Справа № 816/6311/13-а
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2013-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року м.
ПолтаваСправа № 816/6311/13-а

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Опошнян І.О.,

представника позивача - Курінного Т.М.,

представника відповідача - Вербицької
І.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Приватного підприємства
"Агроінвест Плюс" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2013 року Приватне
підприємство "Агроінвест Плюс" /надалі -
позивач, ПП "Агроінвест Плюс"/
звернулося до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області /надалі - відповідач;
Кременчуцька ОДПІ/ про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення № /646 від
29.03.2013 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що підставою для
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення є акт від 13.02.2013
року № 379/22.4-08/36410576 про результати
позапланової виїзної перевірки ПП
"Агроінвест Плюс" по взаємовідносинам
з ТОВ "Продсервіс 2012", ТОВ "Самі Груп",
ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Сі Гейт", ТОВ
"Всеукраїнська творча спілка", ТОВ "Анві
Продукт", ТОВ "Арвет", ТОВ "Стар Прайм",
ТОВ "Печерський міст ЛТД", ПП
"Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест"
за період з 01.01.2009 р. по 01.08.2012 р. згідно
постанови від 08.02.2013 р. старшого
слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській
області підполковника податкової
міліції Сєрякова О.А. Вважає, що у
Кременчуцької ОДПІ були відсутні
підстави та право для проведення
позапланової виїзної перевірки.
Вказує, що акт перевірки від 13.02.2013 року
№ 379/22.4-08/36410576 складений з численними
порушеннями, зокрема, в акті на різних
сторінках вказані різні періоди
перевірки взаємовідносин ПП
"Агроінвест Плюс" з контрагентами, а
також перераховано декілька
підприємств, з якими співпрацювало ПП
"Агроінвест Плюс", проте, висновки
зроблені лише по одному з них - ТОВ
"Леда-Ком".

16 грудня 2013 року до суду надійшли
письмові заперечення проти позову, в
яких на підтвердження правомірності
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення відповідач
зазначає, що перевірка ПП "Агроінвест
Плюс" здійснена з дотриманням вимог
Податкового кодексу України.
Посилається на висновки позапланової
виїзної перевірки ПП "Агроінвест Плюс"
по взаємовідносинам з ТОВ "Продсервіс
2012", ТОВ "Самі Груп", ТОВ "Леда-Ком", ТОВ
"Сі Гейт", ТОВ "Всеукраїнська творча
спілка", ТОВ "Анві Продукт", ТОВ "Арвет",
ТОВ "Стар Прайм", ТОВ "Печерський міст
ЛТД", ПП "Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест"
за період з 01.01.2009 р. по 01.08.2012 р. згідно
постанови від 08.02.2013 р. старшого
слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській
області підполковника податкової
міліції Сєрякова О.А., оформленої актом
від 13.02.2013 року № 379/22.4-08/36410576, за
результатами якої встановлено
порушення позивачем п. 201.1, п. 201.6 ст. 201,
п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
січень 2012 року, на суму 68333 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ПП
"Агроінвест Плюс", ідентифікаційний код
36410576, є юридичною особою, перебуває на
податковому обліку в Кременчуцькій
ОДПІ з 06.04.2009 року за № 42671, та у
перевіряємому періоді було
зареєстровано платником податку на
додану вартість, індивідуальний
податковий номер 35 /а.с. 10-11, 132-134/.

У термін з 12.02.2013 по 13.02.2013 на
підставі направлень від 12.02.2013 /а.с. 87/ та
наказу Кременчуцької ОДПІ від 12.02.2013 №
726 /а.с. 86/ посадовими особами
Кременчуцької ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ПП
"Агроінвест Плюс" по взаємовідносинам
з ТОВ "Продсервіс 2012", ТОВ "Самі Груп",
ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Сі Гейт", ТОВ
"Всеукраїнська творча спілка", ТОВ "Анві
Продукт", ТОВ "Арвет", ТОВ "Стар Прайм",
ТОВ "Печерський міст ЛТД", ПП
"Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест"
за період з 06.04.2009 р. по 31.12.2012 р. /а.с. 13/
згідно постанови від 08.02.2013 р. старшого
слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській
області підполковника податкової
міліції Сєрякова О.А. /а.с. 85/, за
результатами якої складено акт від
13.02.2013 № 379/22.4-08/36410576 /а.с. 12-22/.

29.03.2013 Кременчуцькою ОДПІ на
підставі акту перевірки від 13.02.2013 №
379/22.4-08/36410576 винесено податкове
повідомлення-рішення № 2/646, яким
ПП "Агроінвест Плюс" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"податок на додану вартість" в
загальному розмірі 85416 грн. 25 коп., у
тому числі: за основним платежем - в
сумі 68333 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - в сумі 17083 грн. 25
коп. /а.с. 23/.

Позивач оскаржив дане податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Мінходів у Полтавській області від
11.10.2013 № 1186/10/16-31-10-04-06 скарга ПП
"Агроінвест Плюс" залишена без розгляду
та повернена заявнику /а.с. 59-60/.

Позивач, не погоджуючись з
податковим повідомленням-рішенням від
29.03.2013 № 2/646, звернувся до суду з
даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75
Податкового кодексу України /у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин/ документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Документальна планова перевірка
проводиться відповідно до
плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова
перевірка не передбачається у плані
роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності хоча
б однієї з обставин, визначених цим
Кодексом.

Перелік підстав, необхідних для
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
встановлений п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України.

Так, п.п. 78.1.11 п. 78. 1 ст. 78 Податкового
кодексу України встановлено, що
документальна позапланова перевірка
здійснюється у разі, коли отримане
судове рішення суду (слідчого судді)
про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 78.4, 78.5, 78.6 ст. 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб органів
податкової служби до проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки здійснюється згідно із
статтею 81 цього Кодексу.

Строки проведення документальної
позапланової перевірки встановлені
статтею 82 цього Кодексу.

У зв'язку з надходженням постанови
старшого слідчого з ОВС ВРКС СУ ДПС у
Полтавській області підполковника
податкової міліції Сєрякова О.А. від
08.02.2013 про призначення документальної
перевірки ПП "Агроінвест Плюс" /а.с. 85/,
на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
начальником Кременчуцької ОДПІ
прийнято наказ від 12.02.2013 № 726 "Про
проведення позапланової перевірки"
/а.с. 86/, яким зобов'язано провести з
12.02.2013 по 18.02.2013 документальну
позапланову виїзну перевірку ПП
"Агроінвест Плюс" з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ "Продсервіс 2012", ТОВ "Самі Груп", ТОВ
"Леда-Ком", ТОВ "Сі Гейт", ТОВ
"Всеукраїнська творча спілка", ТОВ "Анві
Продукт", ТОВ "Арвет", ТОВ "Стар Прайм",
ТОВ "Печерський міст ЛТД", ПП
"Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест"
за період з 06.04.2009 р. по 31.12.2012 р. /а.с. 86/.

Суду не надано доказів оскарження
позивачем наказу від 12.02.2013 № 726 "Про
проведення позапланової перевірки".

Направлення на перевірку від 12.02.2013
року, виписані посадовим особам
Кременчуцької ОДПІ, копії яких наявні
у матеріалах справи /а.с. 87/, містять всі
необхідні реквізити, передбачені
приписами п. 81.1 ст. 81 Податкового
кодексу України.

Із пояснень представника
відповідача у судовому встановлено, що
посадовими особами Кременчуцької ОДПІ,
з метою здійснення виїзної
позапланової перевірки позивача, було
здійснено вихід за податковою адресою
позивача ПП "Агроінвест Плюс": пров.
Галузевий, 20 м. Кременчук Полтавської
області.

Однак виявлено, що ПП "Агроінвест
Плюс" не знаходиться за даною адресою,
про що складено акт № 1294/22.4-08/36410576 від
12.02.2013 /а.с. 88/.

Відповідно до пункту 1.8 Додатку
№ 1 до наказу Державної податкової
адміністрації України від 14.04.2011 № 213
"Методичні рекомендації щодо порядку
організації та проведення перевірок
платників податків" у разі коли при
організації документальної планової
та позапланової або фактичної
перевірки встановлено відсутність
платника податків (посадових осіб
платника податків або його законних
(уповноважених) представників) за
місцезнаходженням (місцем проживання),
у той же день складається акт
(довільної форми) щодо не встановлення
місцезнаходження платника податків
(посадових осіб платника податків або
його законних (уповноважених)
представників).

Таким чином, акт № 1294/22.4-08/36410576 від
12.02.2013 є належним доказом відсутності
ПП "Агроінвест Плюс" за податковою
адресою станом на час здійснення
посадовими особами виходу на
підприємство.

У зв'язку з відсутністю ПП
"Агроінвест Плюс" за податковою
адресою, посадовими особами
Кременчуцької ОДПІ не було вручено
позивачу направлення на перевірку та
копії наказу.

За приписами п.п. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний повідомляти
контролюючі органи про зміну
місцезнаходження юридичної особи та
зміну місця проживання фізичної особи -
підприємця.

Аналізуючи положення статті 81
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що якщо платник
податку ухилявся від отримання
направлення на проведення перевірки,
копії наказу про проведення перевірки
та службових посвідчень осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки, то на підставі абз. 2 п. 81.1 ст.
81 Податкового кодексу України,
податковий орган вправі приступити до
проведення перевірки, незважаючи на
фактичне невручення платнику податків
копій необхідних для початку перевірки
документів.

Матеріалами справи підтверджено,
що у термін з 12.02.2013 по 13.02.2013 на
підставі направлень від 12.02.2013 /а.с. 87/ та
наказу Кременчуцької ОДПІ від 12.02.2013 №
726 /а.с. 86/ посадовими особами
Кременчуцької ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ПП
"Агроінвест Плюс" по взаємовідносинам
з ТОВ "Продсервіс 2012", ТОВ "Самі Груп",
ТОВ "Леда-Ком", ТОВ "Сі Гейт", ТОВ
"Всеукраїнська творча спілка", ТОВ "Анві
Продукт", ТОВ "Арвет", ТОВ "Стар Прайм",
ТОВ "Печерський міст ЛТД", ПП
"Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест"
за період з 06.04.2009 р. по 31.12.2012 р. /а.с. 13/
згідно постанови від 08.02.2013 р. старшого
слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській
області підполковника податкової
міліції Сєрякова О.А. /а.с. 85/, за
результатами якої складено акт від
13.02.2013 № 379/22.4-08/36410576.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що посадові
особи Кременчуцької ОДПІ правомірно
приступили до проведення перевірки за
наявності законодавчо визначених
підстав для її проведення.

За результатами перевірки
встановлено та зафіксовано в акті від
13.02.2013 № 379/22.4-08/36410576 порушення
позивачем п.201.1, п.201.6 статті 201, п.198.1,
п.198.3, п.198.6 статті 198 Податкового
Кодексу України по взаємовідносинам з
ТОВ "Леда-Ком", в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
сумі 68333 грн., в тому числі, за січень 2012
року в сумі 68333 грн. /а.с. 12-22/.

У акті перевірки на сторінці 4 вказано,
що перевіркою не встановлено
взаємовідносини з підприємствами: ТОВ
"Продсервіс 2012", ТОВ "Самі Груп", ТОВ "Сі
Гейт", ТОВ "Всеукраїнська творча
спілка", ТОВ "Анві Продукт", ТОВ "Стар
Прайм", ТОВ "Печерський міст ЛТД", ПП
"Дан-Кремінь", ТОВ "Чєнгун", ТОВ
"Економ-Ресурс", ТОВ "Імпекс Продгарант",
ТОВ "Верес Груп", ТОВ "Спецпродсервіс",
ТОВ "ПГ "Інтєксторг", ТОВ "Реал Інвест",
ТОВ "Арвет" /а.с. 15/.

З огляду на вищевикладене, суд
відхиляє доводи позивача про те, що
висновки в акті перевірки зроблено
вибірково лише по одному з
контрагентів та висновки акту не
співпадають з направленням та метою
перевірки.

Допущені перевіряючими описки у
зазначенні періоду перевірки у
вступній частині акту "з 01.01.2009 по
01.08.2012" та у розділі 3 акту "з 01.01.2009 по
31.12.2012" замість "з 06.04.2009 по 31.12.2012" не
спростовують виявлене за результатами
перевірки порушення, допущене у січні
2012 року, та не можуть бути підставою для
звільнення його від відповідальності
за це порушення.

14.02.2013 року Кременчуцькою ОДПІ на
податкову адресу позивача направлено
акт перевірки рекомендованим поштовим
відправленням, яке повернулося до
податкового органу з відміткою
поштової організації "за закінченням
терміну зберігання", що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення та
конверту /а.с. 136/.

29.03.2013 Кременчуцькою ОДПІ на
підставі акту перевірки від 13.02.2013 №
379/22.4-08/36410576 винесено податкове
повідомлення-рішення № 2/646, яким
ПП "Агроінвест Плюс" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"податок на додану вартість" в
загальному розмірі 85416 грн. 25 коп., у
тому числі: за основним платежем - в
сумі 68333 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - в сумі 17083 грн. 25
коп. /а.с. 23/.

Суд не бере до уваги доводи
позивача про те, що дата початку
призначеної перевірки знаходиться
поза межами строків, встановлених у
статтях 102, 114 Податкового кодексу
України, оскільки законодавство
України не встановлює обмежень щодо
періоду, за який органами державної
податкової служби проводяться
перевірки платників податків.

Натомість, грошове зобов'язання,
визначене позивачу за результатами
проведеної перевірки за січень 2012
року, визначено Кременчуцькою ОДПІ у
межах строку давності для нарахування
податкових зобов'язань, визначеного
статтею 102 цього Кодексу.

Вказане податкове
повідомлення-рішення направлено на
адресу позивача 03.04.2013 рекомендованим
поштовим відправленням, проте,
повернуто поштовою організацією
відправнику з відміткою 07.05.2013 "за
закінченням терміну зберігання" /а.с.
135/.

За приписами пункту 58.3 статті 58
Податкового кодексу України у разі
коли пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Таким чином, податкове
повідомлення-рішення № 2/646 від
29.03.2013 вважається врученим позивачу
07.05.2013.

За таких обставин, суд відхиляє
доводи позивача щодо недотримання
Кременчуцькою ОДПІ приписів
Податкового кодексу України в частині
не направлення позивачу копії акту
перевірки та оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Суд наголошує, що наявність
формального порушення порядку
проведення перевірки та процедури
прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення не можуть
свідчити про відсутність факту
порушення платником податкового
законодавства та не є підставою для
звільнення його від відповідальності
за це порушення.

З огляду на зміст позовної вимоги
предметом доказування в даній справі є
коло обставин, які слугували підставою
для донарахування позивачеві грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість за спірним податковим
повідомленням-рішенням № 2/646 від
23.03.2013.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України визначено, що податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до підпункту "а" п. 198.1 ст.
198 Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України); ї)
номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового
кодексу України встановлено, що
податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Згідно з пунктом 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України передбачено, що право
на нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна відповідно до
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України видається платником
податку, який здійснює операції з
постачання товарів/послуг, на вимогу
покупця та є підставою для нарахування
сум податку, що відносяться до
податкового кредиту.

З огляду на викладені положення
Кодексу, для отримання права
сформувати податковий кредит із сум
податку на додану вартість, сплачених в
ціні придбаного товару (робіт, послуг),
платник податку на додану вартість
повинен мати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар
(роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Це підтверджується також правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною у справах, пов'язаних з
визначенням податкових зобов'язань з
ПДВ та бюджетним відшкодуванням ПДВ, в
яких Верховний Суд України звертає
увагу на необхідність з'ясування
судами при розгляді справ на те, чи
мали операції з придбання та
реалізації товарів (послуг) реальний
характер, як перевозились і
зберігались товари (чиїм транспортом,
за чий рахунок, яким є розмір витрат,
якою особою виконувались роботи чи
надавались послуги, які матеріали
використовувалися для виконання
робіт), чи були такі операції взагалі
можливі з урахуванням оперативності їх
проведення та інше.

На підтвердження здійснення
господарських операцій з придбання у
ТОВ "Леда-Ком" робіт (послуг), позивачем
надано до суду копію договору про
виконання робіт № ДУ-АУ/090112 від 09.01.2012
/а.с. 25-29/, укладеного між ТОВ "Леда-Ком"
(виконавець) та позивачем (замовник), за
умовами якого у порядку та на умовах,
визначених даним договором,
виконавець зобов'язується своїми
силами та засобами виконати роботи по
такелажу, демонтажу та підготовки до
фарбування Асфальтозмішувальної
установки ДС-18567, 2002 р. випуску,
повнокомплектної, бувшої в
експлуатації, зав. № 0102049, в кількості
однієї штуки та передати замовнику у
відповідності із затвердженим
технічним завданням та обумовлений
даним договором строк, а замовник
зобов'язується забезпечити своєчасне
фінансування запланованих робіт на
об'єкті, прийняти об'єкт та повністю
сплатити вартість виконаних робіт.

Пунктом 2.1 договору визначено строки
початку та звершення робіт на об'єкті,
передбаченому п. 1.1 даного договору:
початок робіт 11.01.2012 та завершення
робіт 13.01.2012 за умови своєчасного
виконання замовником своїх зобов'язань
вказаних у даному договорі. Даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.2012, але у
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по даному договору.

На виконання умов даного договору
ТОВ "Леда-Ком" виписано позивачу
податкові накладні на загальну суму
ПДВ 68333 грн. 35 коп., копії яких наявні у
матеріалах справи /а.с. 32-40/. На підставі
вказаних податкових накладних
позивачем включено суми податку на
додану вартість в розмірі 68333 грн. 35 коп.
до складу податкового кредиту січня 2012
року /а.с. 139/.

За результатами проведеної
перевірки Кременчуцькою ОДПІ
встановлено порушення позивачем п.201.1,
п.201.6 статті 201, п.198.1, п.198.3, п.198.6 статті 198
Податкового Кодексу України по
взаємовідносинам з ТОВ "Леда-Ком", в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в сумі 68333 грн., в тому
числі, за січень 2012 року в сумі 68333 грн.

Вказане порушення Кременчуцька
ОДПІ обґрунтовує актом від 06.09.2012 №
800/22-317/37740565 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Леда-Ком" щодо підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями за період
з 10.06.2011 по 31.07.2012" /а.с. 90-93/, за висновками
якого встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
і продажу товарів (послуг) за період з
10.06.2011 по 31.07.2012 в розумінні ст. 138, п. 185.1.
ст. 185, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу
України. Податковий орган посилається
на відсутність у ТОВ "Леда-Ком" трудових
та матеріальних ресурсів, виробничих
потужностей, необхідних для здійснення
господарської діяльності. Вказує, що у
провадженні СУ ДПС у Полтавській
області перебуває кримінальна справа
№ 008, порушена за ч. 2 ст. 205 КК
України відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
фактом створення та придбання ряду
суб'єктів підприємницької діяльності,
у тому числі ТОВ "Леда-Ком", з метою
прикриття незаконної діяльності та
посилається на матеріали кримінальної
справи.

У ході судового розгляду справи
представник відповідача також
посилався на недоліки при оформленні
первинних документів бухгалтерського
обліку по взаємовідносинам з ТОВ
"Леда-Ком", вказував про нереальний
характер господарської операції з ТОВ
"Леда-Ком" та посилався на вирок
Київського районного суду м. Полтави
від 27.11.2013 по справі № 552/1498/2013 /а.с. 94-100/.

На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій за
вказаним договором позивач надав до
суду копії актів здачі - прийняття
робіт (надання послуг) /а.с. 24, 41-49/,
рахунків-фактур /а.с. 50-58/ та
банківської виписки /а.с. 170/.

Відповідно до пункту 4.2 договору №
ДУ-АУ/090112 від 09.01.2012 здача-приймання
робіт оформляється актом, підписання
якого визначає момент передачі готових
робіт.

Судом встановлено, що у наданих
копіях актів здачі-прийняття робіт
усупереч вимогам статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", пункту
2.4 Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704, не зазначено місце їх
складання, прізвище та посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарських операцій.

Копії актів здачі-прийняття робіт
містять реквізити про їх затвердження
директорами підприємств, проте, у графі
директор ТОВ "Леда-Ком" всіх актів здачі
- прийняття робіт відсутній підпис
ОСОБА_6

Позивачем не надано до суду
затвердженого технічного завдання,
необхідність наявності якого
передбачено пунктом 1.1 договору.
Представник позивача у судовому
засіданні пояснив, що таке завдання у
письмовій формі не складалося, а
узгоджувалося усно.

Проте, суд вважає вказані доводи
необґрунтованими, оскільки згідно
пункту 7.5 даного договору зміни та
доповнення, додаткові угоди та додатки
до даного договору є його невід'ємною
частиною та мають юридичну силу лише у
випадку, якщо вони викладені в
письмовій формі та підписані
уповноваженими представниками сторін
договору.

Позивачем не надано до суду
будь-яких додаткових угод, якими би
змінювалися умови укладеного з ТОВ
"Леда-Ком договору з даного питання.

Слід зазначити, що предметом
договору № ДУ-АУ/090112 від 09.01.2012 є роботи
по такелажу, демонтажу та підготовці до
фарбування Асфальтозмішувальної
установки ДС-18567, 2002 р. випуску,
повнокомплектної, бувшої в
експлуатації, зав. № 0102049, в кількості
однієї штуки /а.с. 25/. У додатку № 1 до
договору від 09.01.2012 визначено перелік
робіт, які включають демонтаж, очистку,
завантаження, розвантаження та
упаковку складових асфальтобетонного
заводу /а.с. 30/.

За умовами договору № ДУ-АУ/090112
від 09.01.2012 ТОВ "Леда-Ком" зобов'язується
своїми силами та засобами виконати
роботи по такелажу, демонтажу та
підготовки до фарбування
Асфальтозмішувальної установки ДС-18567.

Однак, згідно з актом ДПІ у
Соломянському районі у м. Києві від
06.09.2012 № 800/22-317/37740565 /а.с. 90-93/ у період з
10.06.2011 по 31.07.2012 на ТОВ "Леда-Ком" були
відсутні трудові, матеріальні ресурси,
виробничі потужності, транспортні
засоби.

Крім того, за висновками даного акту
перевіркою ТОВ "Леда-Ком" встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання і продажу
товарів (послуг) за період з 10.06.2011 по
31.07.2012 в розумінні ст. 138, п. 185.1. ст. 185, п.
188.1 ст. 188 Податкового кодексу України.

Із пояснень представника
позивача у судовому засіданні
встановлено, що оплата ТОВ "Леда-Ком"
згідно договору № ДУ-АУ/090112 від 09.01.2012
здійснена лише частково на суму 300000
грн., у тому числі ПДВ-50000 грн., на
підтвердження чого надано копію
банківської виписки /а.с. 170/.

Відтак, станом на час розгляду
справи судом позивачем не сплачено в
повному обсязі суми податку на додану
вартість в складі ціни придбаних
робіт, хоча згідно пункту 3.7 договору
замовник зобов'язаний не пізніше 10 днів
з дати підписання актів
здачі-приймання робіт (надання послуг)
перерахувати на розрахунковий рахунок
виконавця 100% оплату за виконані об'єми
роботи .

Представником позивача у ході
судового розгляду справи спочатку
надавалися пояснення, за змістом яких
ТОВ "Леда-Ком" фактично виступало
субпідрядником робіт, які замовлялися
позивачу третьою особою. У подальшому,
представник позивача змінив свої
пояснення та вказував, що
асфальтозмішувальна установка ДС-18567,
2002 р. випуску, повнокомплектна, бувша в
експлуатації, зав. № 0102049, в кількості
однієї штуки була придбана позивачем у
ТОВ "СБМУ "Підряд" та після виконання
робіт ТОВ "Леда-Ком" продана "Кредмаш
Сервіс", на підтвердження чого надав
копії договорів та копії первинних
документів бухгалтерського обліку.

При цьому слід зазначити, що
станом на час укладення договору №
ДУ-АУ/090112 від 09.01.2012 з ТОВ "Леда-Ком", за
умовами якого останнє зобов'язується
своїми силами та засобами виконати
роботи по такелажу, демонтажу та
підготовки до фарбування
Асфальтозмішувальної установки ДС-18567,
вказана установка не перебувала у
власності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи
асфальтозмішувальна установка ДС-18567
придбана позивачем у ТОВ "СБМУ "Підряд"
згідно видаткової накладної № ЛНА-000001
від 10.01.2012 /а.с.149/ та продана позивачем
ТОВ "Кредмаш Сервіс" згідно видаткової
накладної № РН-0000004 від 12.01.2012 /а.с. 109/.

На підтвердження приймання-передачі
асфальтозмішувальної установки ДС-18567
позивачем надано до суду копії актів
прийому-передачі від 12.01.2012 /а.с. 150/ та
від 13.01.2012 /а.с. 165/.

Відповідно до частини 1 статті 334
Цивільного кодексу України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, право власності на
асфальтозмішувальну установку ДС-18567
виникло у позивача 12.01.2012, однак, згідно
наданих копій актів здачі - прийняття
робіт роботи на АБЗ були виконані та
прийняті позивачем у ТОВ "Леда-Ком"
11.01.2012, 12.01.2012 та 13.01.2012.

Таким чином, роботи згідно
наданих актів прийняті у ТОВ "Леда-Ком"
11.01.2012, коли асфальтозмішувальна
установка ДС-18567 ще не перебувала у
власності позивача.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 01.01.2012
одновним видом діяльності ПП
"Агроінвест Плюс" є оптова торгівля
паливом /а.с. 188/.

Як вбачається з акту перевірки, у
перевіряємому періоді позивач мав
право здійснювати такі види
діяльності: діяльність посередників у
торгівлі сільськогосподарською
сировиною, живими тваринами,
текстильною сировиною та
напівфабрикатами; діяльність
посередників у торгівлі товарами
широкого асортименту; оптова торгівля
зерном необробленим тютюном, насінням
і кормами для тварин; оптова торгівля
цукром, шоколадом і кондитерськими
виробами; оптова торгівля твердим,
рідким, газоподібним паливом і
подібними продуктами;
неспеціалізована оптова торгівля /а.с.
14/.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
20.12.2013 ПП "Агроінвест Плюс" має право на
здійснення таких видів діяльності:
діяльність посередників у торгівлі
сільськогосподарською сировиною,
живими тваринами, текстильною
сировиною та напівфабрикатами;
діяльність посередників у торгівлі
товарами широкого асортименту; оптова
торгівля зерном, необробленим тютюном,
насінням і кормами для тварин; оптова
торгівля цукром, шоколадом і
кондитерськими виробами; оптова
торгівля твердим, рідким, газоподібним
паливом і подібними продуктами;
неспеціалізована оптова торгівля /а.с.
123/.

Разом з тим, серед видів діяльності
позивача відсутні види діяльності,
які би передбачали необхідність
придбання позивачем як робіт по
такелажу, демонтажу та підготовці до
фарбування асфальтозмішувальної
установки, так і самої
асфальтозмішувальної установки.

Відтак, відсутній зв'язок робіт,
зазначених у договорі № ДУ-АУ/090112 від
09.01.2012 та актах здачі - прийняття робіт,
складених на виконання даного
договору, з господарською діяльністю
ПП "Агороінвест Плюс".

Позивачем не обґрунтовано та не
надано суду жодних доказів
необхідності придбання у ТОВ "Леда-Ком"
робіт по такелажу, демонтажу та
підготовки до фарбування
Асфальтозмішувальної установки ДС-18567,
яка за поясненнями представника
позивача знаходилася у м. Вишневому та
не перевозилася позивачем після її
придбання.

Як пояснив представник позивача у
судовому засіданні
асфальтозмішувальна установка була
продана ТОВ "Кредмаш Сервіс" згідно
договору поставки товару № 2112-11Т від
20.12.2011 /а.с. 107/ та самостійно перевезена
ТОВ "Кредмаш Сервіс" з м. Вишневого.
Умовами вказаного договору, укладеного
з ТОВ "Кредмаш Сервіс" також не
передбачено, що асфальтозмішувальна
установка має бути підготовлена до
фарбування, а також має бути
демонтована, відвантажена, упакована
та у подальшому розвантажена
позивачем.

Зазначене вище у своїй сукупності
свідчить про відсутність у діях ПП
"Агороінвест Плюс" наявних розумних
економічних та
організаційно-адміністративних причин
для укладання договору з ТОВ "Леда-Ком"
про виконання робіт по такелажу,
демонтажу та підготовці до фарбування
асфальтозмішувальної установки.

Таким чином, позивачем не доведено
наявності розумних економічних
(ділових) цілей (комерційного інтересу)
щодо укладання договору про виконання
робіт з ТОВ "Леда-Ком" № ДУ-АУ/090112 від
09.01.2012, а також фактичного виконання
(надання) робіт за даним договором,
використання результатів робіт
(послуг) у господарській діяльності
позивача та наявності зв'язку
понесених витрат за цим договором із
господарською діяльністю позивача.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на проведення часткової
оплати наданих робіт як на доказ
належного виконання сторонами
зобов'язань за вищевказаним договором,
оскільки сам лише факт сплати грошових
коштів не може бути безумовним та
беззаперечним доказом повного
виконання сторонами умов такого
договору.

В сукупності наведене вище свідчить, що
укладання договору та перерахування за
ним коштів при одночасній
недоведеності фактичного виконання
робіт спрямовано на отримання
позивачем необґрунтованої податкової
вигоди за даним договором, а понесені
за цим договором витрати не можуть
бути визнані такими, що пов'язані з
господарською діяльністю позивача
(правомірними).

Суд зазначає, що правильність
формування податкового кредиту
залежить від наявності зв'язку витрат
платника податків на придбання послуг
(робіт) з його господарською
діяльністю, який (зв'язок) зокрема,
полягає і у наявності розумних
економічних причин (ділової мети,
економічної вигоди) для вчинення
господарських операцій.

Виходячи з недоведеності фактичного
вчинення на користь позивача операцій,
відсутності видимих розумних
економічних та
організаційно-адміністративних причин
для укладання зазначеного вище
договору, а також відсутності чинників,
з якими закон пов'язує можливість
формування позивачем податкового
кредиту за спірною операцією, зокрема,
відсутності зв'язку витрат позивача за
цим договором з його господарською
діяльністю, суд, керуючись внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
оцінці в сукупності всіх доказів по
справі, на встановлених судом
обставинах та вищенаведених
положеннях законодавства, приходить до
висновку про відсутність у позивача
правових підстав для формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість за договором,
укладеним з ТОВ "Леда-Ком".

Таким чином, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № 2/646 від
29.03.2013, прийняте Кременчуцькою ОДПІ на
підставі, у межах повноважень, у спосіб,
що передбачені законодавством України
та з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Позовні вимоги необґрунтовані та
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
"Агроінвест Плюс" до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 31
грудня 2013 року.

Суддя
С.С. Сич