Справа № 808/8899/13-а
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року ( 15 год. 10 хв.)Справа №
808/8899/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Максименко Л.Я., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовною заявою: Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт», м. Запоріжжя

про: стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (далі - позивач) звернулось із
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Український графіт» (далі -
відповідач), в якому позивач просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
сумі 73 839,90 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» та п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій
відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 «Прикінцевих
положень» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (1058-15) в розмірі 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону (1058-15)
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах. ПАТ
«Український графіт» не виконує
вказані зобов'язання, в результаті чого
витрати за нараховані та виплачені
пенсії колишнім працівникам
відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за липень -
жовтень 2013 року у сумі 73 839,90 грн.
залишились невідшкодованими.
Відповідач вказану заборгованість в
установлені законом строки не сплатив,
тому позивач просить її стягнути в
судовому порядку.

Відповідач позов не визнав, у письмових
запереченнях від 05.12.2013 вх. № 47693
посилається на те, що вимоги про
стягнення з ПАТ «Укрграфіт» суми
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до Списку
№ 2 в частині стягнення доплат, в т.ч. за
понаднормовий стаж, надбавок та
підвищень, включених до розрахунків за
липень-жовтень 2013 року, не мають жодних
правових підстав. Також, відповідач
вважає, що позивач по гр. ОСОБА_9, ОСОБА_6
та ОСОБА_5 при розрахунку суми
відшкодування підприємствами
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій необґрунтовано
відніс витрати на виплату та доставку
пенсій особам, які до 01.01.1992 працювали
на роботах зі шкідливим і важкими
умовами праці на ПАТ «Укрграфіт». Також
зазначає, що позивачем до матеріалів
позову не надано документів, які б
підтверджували правомірність
нарахування зазначених у розрахунках
сум; документи, якими б підтверджувався
відпрацьований працівником стаж (копії
трудових книжок), а також докази
понесення фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах. На підставі
викладеного, просить у задоволенні
позову відмовити повністю.

10.12.2013 позивачем через канцелярію суду
подана заява вх. № 48154 про збільшення
позовних вимог, в якій позивач просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
період липень-листопад 2013 року у сумі 94
636,86 грн.

Оскільки заява не суперечить вимогам
ст. 137 КАС України, суд прийняв її до
розгляду.

23.12.2013 на адресу суду надійшли
додаткові заперечення відповідача (вх.
№ 50452) на заяву про збільшення позовних
вимог, в яких товариство зазначає, що
позивачем були включені позовні вимоги
про стягнення фактичних витрат за
листопад 2013 року по гр.. ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, які у первинному позові не
значились взагалі. З огляду на це,
відповідач вважає, що вимоги позивача
про стягнення 2 361,52 грн. є
безпідставними. Також зазначає, що
вимоги про стягнення з ПАТ «Укрграфіт»
суми відшкодування витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до Списку
№ 2 в частині стягнення доплат, в т.ч. за
понаднормовий стаж, надбавок та
підвищень, включених до розрахунків за
липень-листопад 2013 року, не мають
жодних правових підстав.

В судове засідання 25.12.2013 представник
позивача не прибув, подав через
канцелярію суду заяву (вх. № 50029 від
18.12.2013) про розгляд справи за його
відсутності. На позовних вимогах
наполягає.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився. В
додаткових запереченнях від 23.12.2013 вх.
№ 50452 просить суд розглянути справу за
його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження.

Таким чином, суд визнав за доцільне
вирішити справу за наявними в ній
матеріалами, за відсутності
представників позивача та відповідача,
в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України №
1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право
на пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 міс. на
зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Як встановлено з матеріалів справи,
колишнім працівникам відповідача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 була
призначена та виплачується пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до пп. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями протоколів та
розпоряджень про призначення пенсій
даним пенсіонерам.

Про зайнятість вказаних пенсіонерів на
роботах з важкими умовами праці на
підприємстві відповідача, - за списком
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, свідчать надані
позивачем довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, які містяться у справі.

Згідно з розрахунком позивача, сума
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за період липень-листопад 2013
року (включно) по пенсіонерам: ОСОБА_1
(пільговий стаж роботи на підприємстві
10 р. 10,73 м., частка плати підприємства -
87,16 %), ОСОБА_2 (пільговий стаж роботи на
підприємстві 6 р. 3.03 м., частка плати
підприємства - 50,02 %), ОСОБА_3 (пільговий
стаж роботи на підприємстві 12 р. 6 м.,
частка плати підприємства - 100 %), ОСОБА_4
(пільговий стаж роботи на підприємстві
7 р. 6.00 м., частка плати підприємства - 100
%), ОСОБА_5 (пільговий стаж роботи на
підприємстві 6 р. 3,60 м., частка плати
підприємства - 63,00 %), ОСОБА_6 (пільговий
стаж роботи на підприємстві 10 р. 0.00 м.,
частка плати підприємства - 100 %), ОСОБА_7
(пільговий стаж роботи на підприємстві
8 р. 0.00 м., частка плати підприємства - 100
%), ОСОБА_8 (пільговий стаж роботи на
підприємстві 10 р. 0.00 м., частка плати
підприємства - 100 %), ОСОБА_9 (пільговий
стаж роботи на підприємстві 7 р. 6.00 м.,
частка плати підприємства - 100 %), ОСОБА_10
(пільговий стаж роботи на підприємстві
10 р. 0.00 м., частка плати підприємства - 100
%), ОСОБА_11 (пільговий стаж роботи
на підприємстві 5 р. 0.00 м., частка плати
підприємства - 100 %), ОСОБА_12 (пільговий
стаж роботи на підприємстві 10 р. 0.00 м.,
частка плати підприємства - 100 %), ОСОБА_13
(пільговий стаж роботи на підприємстві
10 р. 0.00 м., частка плати підприємства -
100 %), складає 94 636,86 грн.

Зазначені обставини підтверджуються
наданими позивачем та дослідженими
судом довідками, що підтверджують
пільговий стаж, розрахунками стажу з
відомостями про розподіл пільгового
стажу, протоколами та розпорядженнями
про призначення пенсії по кожному з
вищевказаних пенсіонерів.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
липень-листопад 2013 року становить
94 636,86 грн.

Відповідно до п. 2 прикінцевих положень
Закону України № 1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно з ч. 2 абз. 2 п. 1 Прикінцевих
положень Закону № 1058-ІV до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону № 1058-ІV в разі
досягнення пенсійного віку та при
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом, а саме відповідно
до норм Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
відшкодуванню підлягали пенсії ,
призначені за пунктами «б» - «з» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

До набрання чинності Законом України №
1058-ІV, порядок покриття витрат на
виплату і доставку пенсій регулювався
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 № 400-97-ВР (далі -
Закон України № 400-97-ВР). Також
застосовувалися положення Інструкції
про порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України №
4-6 від 3 червня 1999 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України № 436/3729
від 5 липня 1999 року, та Інструкції про
порядок обчислення і сплати
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, інших платежів, а також
обліку їх надходження до Пенсійного
фонду України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України №
16-6 від 19.10.2001 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України № 998/6189
від 29.11.2001, які насьогодні втратили свою
чинність.

Тобто, механізм відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, був
врегульований та закріплений на
законодавчому рівні ще до набрання
чинності Законом України № 1058-ІV.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону
України № 400/97-ВР об'єктом
оподаткування є фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Статтею 13 Закону України № 1788-ХІІ
визначено категорії працівників, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, а також до 2000 року
врегульовано порядок внесення
підприємствами та організаціями плати
до пенсійного фонду, що покривала
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених у відповідності до пп. «б» -
«з» цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17.02.2000,
порядок внесення плати на покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій змінено, зокрема, порядок
покриття витрат на виплату та доставку
пенсій визначено шляхом введення
окремого виду збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування Законом
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», яким
передбачено, що платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування повинні сплачувати такий
збір у розмірах, встановлених ст. 4
цього Закону.

Відповідно до Закону України № 400/97-ВР,
суб'єкти підприємницької діяльності,
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100% розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пп. «б» - «з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Даний порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився
із набранням чинності Законом України
№ 1058-ІV.

Закон України № 1058-ІV, зокрема, визначає
принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

Виходячи з приписів п.16 розділу 15
Прикінцевих положень Закону України
№ 1058-ІV до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом
закони України, інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Закону України № 1788-ХІІ застосовуються
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Наразі, порядок відшкодування
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах визначений Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16.01.2004
за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно із абз. 2 п. 6.1. Інструкції № 21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону № 1058 в
таких розмірах: для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1. пункту 2.1.
цієї Інструкції - 100 % фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції № 21-1
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
особам, які мають стаж, що дає право на
призначення цих пенсій на декількох
підприємствах, покривається цими
підприємствами пропорційно стажу
роботи. При цьому стаж роботи на
останньому підприємстві враховується
у повному розмірі, а з попередніх місць
роботи осіб він додається до стажу
необхідного для призначення пенсій на
пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається управлінням
Пенсійного фонду щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, які
надсилаються підприємствам до 20-го
числа січня поточного року, та протягом
10-ти днів з новопризначених пенсій, що
визначено п. 6.4 вказаної Інструкції.

Згідно із п. 6.8 Інструкції № 21-1
підприємства щомісяця, до 25 числа,
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму, фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Вищенаведена позиція відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, висловленою у постановах суду
від 31.01.2011 в адміністративній справі №
21-69а10 за позовом Виробничого
підприємства «Рембудмонтаж» до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області про
скасування розрахунку та зобов'язання
вчинити дії; від 25.09.2012 в
адміністративних справах № 21-293а12 та №
21-294а12 за позовами управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області до закритого
акціонерного товариства «Росава» про
стягнення витрат на виплату і доставку
пенсій.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, за відповідачем
рахується заборгованість по
відшкодуванню зазначених витрат за
липень-листопад 2013 року у розмірі 94 636,86
грн., яка відповідачем наразі не
відшкодована.

Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій складені
з дотриманням позивачем всіх
необхідних вимог Інструкції № 21-1.
Розмір сум по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по вищевказаним
пенсіонерам визначено позивачем з
урахуванням вимог Закону № 1058-IV та
Інструкції № 21-1.

Виплата пенсій вказаним у позовній
заяві пенсіонерам підтверджується
наявними у справі довідками УПФУ.

Вищенаведені, встановлені судом,
обставини справи були підтверджені
доказами, зібраними під час її
розгляду.

В свою чергу відповідач не надав суду
будь-яких платіжних документів, які б
свідчили про повне або часткове
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій по
вищевказаним пенсіонерам. Також,
відповідачем не надано суду заперечень
та доказів на їх обґрунтування, або
будь-яких інших доказів, які б
спростовували доводи позивача.

Посилання відповідача на те, що вимоги
заяви про збільшення позовних вимог
щодо стягнення заборгованості по
фактичним витратам за гр. ОСОБА_12 та
ОСОБА_13, які у позовній заяві не
значились, є підставою для відмови у
позові в цій частині, суд вважає
безпідставними. Як вбачається із заяви,
розмір заборгованості відповідача,
щодо відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
збільшився за рахунок того, що УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя додало до суми позову
заборгованість ще за один наступний
місяць - листопад, а також витрати по
виплаті пенсій за гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_13,
які дійсно у позовній заяві не
значились. В даному випадку мало місце
фактичне збільшення позовних вимог, що
не забороняється законом та відповідає
вимогам ст. 137 КАС України. Сама лише ця
обставина не може бути підставою для
відмови у позові. Питання щодо
стягнення заборгованості з
відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_13
досліджувалось судом на загальних
підставах.

Відповідач також заперечує проти
стягнення на користь Пенсійного фонду
України сум на відшкодування витрат на
підвищення пенсій за понаднормативний
стаж, оскільки на його думку, таке
відшкодування взагалі не передбачено
чинним законодавством України.

З приводу даних доводів суд зазначає,
що дане питання регулюється приписами
Закону України №1058-IV.

Згідно зі статтею 28 Закону України
№1058-IV мінімальний розмір пенсії за
віком за наявності у чоловіків 25, а у
жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу
понад 25 років чоловікам і 20 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більше ніж на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини.

Починаючи з 01.10.2011 страховий стаж
змінено та встановлено, що для
чоловіків 35 років, для жінок - 30 років,
проте відсоткове відношення
збільшення пенсії залишилось
незмінним та становить 1%.

Якщо пенсію було призначено до 1 жовтня
2011 року й особі після цієї дати не
здійснювали перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу та
заробітку, набутого після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії, то й
з 1 грудня мінімальний розмір її пенсії
та доплату за понаднормативний стаж
визначено за понад 20 і 25 років
страхового стажу для жінок і чоловіків
відповідно. А якщо пенсію вже
призначено в жовтні-листопаді 2011 року
або призначено раніше, але протягом цих
двох місяців перераховано зі стажу й
заробітку, набутого після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії, і
якщо її мінімальний розмір і доплату за
понаднормативний стаж визначено з
урахуванням 30 й 35 років страхового
стажу, то й грудневий перерахунок
здійснено, виходячи із цих показників.

Згідно норм пенсійного законодавства
витрати на підвищення пенсій за
понаднормативний стаж відносяться до
тих витрат, які підлягають
відшкодуванню підприємствами,
установами та організаціями, незалежно
від форми власності.

Суд вважає, що такі доводи відповідача
є безпідставними, оскільки відповідно
до пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України №1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Тобто, законодавцем був введений
поетапний порядок застосування
відсоткових відшкодувань, що спочатку
становив 20%, а тому стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій в розмірі 100% станом на
червень-жовтень 2012 року є законним та
відповідає нормам чинного
законодавства.

Щодо відшкодування пенсій, призначених
відповідно до ст. 13 та ст. 100 Закону
№1788-ХІІ, особам, які мають відповідний
стаж роботи до 01.01.1992, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 100 Закону № 1788-ХІІ,
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Із змісту ст. 100 Закону № 1788-ХІІ
випливає, що право на пенсію відповідно
до вказаної статті має особа, яка
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах до 01.01.1992 і
після цієї дати не працювала на цих
роботах. В свою чергу, особі, яка до і
після 01.01.1992 працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до ст. 13
Закону № 1788-ХІІ.

Суд зазначає, що відшкодуванню не
підлягають витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, на підставі статті 100
Закону України №1788-ХІІ лише за умов,
якщо пенсіонери працювали на
відповідних роботах до 01.01.1992, станом на
цю дату набули права на отримання таких
пенсій, та не продовжували працювати
після 01.01.1992, а відтак розмежування
відповідачем періодів до 1992 року та
після є безпідставним.

Згідно наведених норм чинного
законодавства у відповідача наявний
обов'язок по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «б»-«з»
ст.13 Закону №1788-ХІІ.

Зауваження відповідача з приводу не
надання позивачем копій трудових
книжок суд до уваги не приймає,
оскільки в матеріалах справи є копії
довідок відповідача, якими товариство
підтвердило пільговий стаж колишніх
працівників. Тому, досліджувати самі
трудові книжки не має сенсу.

Отже, доводи відповідача не
приймаються судом до уваги з підстав
зазначених вище.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в разі, якщо
особа, яка бере участь у справі, без
поважних причин не надасть докази на
пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується наявність
заборгованості, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є законними та
обґрунтованими, а отже підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються

Враховуючи вищезазначене, та
керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Публічного акціонерного
товариства «Український графіт» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, -
задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Український графіт», (69600,
м. Запоріжжя, вул. Північне шосе,
20, ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (69057, м.
Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-б; , р/р 1080, банк: Запорізьке
обласне управління ВАТ «Державний
ощадний банк України», МФО 313957)
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» у розмірі 94 636
(дев'яносто чотири тисячі шістсот
тридцять шість) грн. 86 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.Я. Максименко