Справа № 826/20469/13-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Федорчука А.Б.,
розглянувши адміністративну справу в
письмовому провадженні
за заявоюДержавної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києвідо Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс-Україна"про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту.
Державна податкова інспекція у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
поданням про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс Україна" (код
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до
Податкового органу надійшла заява
ОСОБА_1 з якої вбачається, що ТОВ
«Еліс-Україна» використовувало працю
найманих працівників без оформлення
трудових відносин. ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві було прийнято
рішення у формі Наказу №983 про
проведення фактичної перевірки ТОВ
«Еліс-Україна»» та видано направлення
№980 від 23.12.2013р., №981 від 23.12.2013 р. та №982
від 23.12.2013р., проте директором
Товариства не було допущено посадових
осіб Позивача до перевірки.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав подання у повному
обсязі та просив суд задовольнити
вимоги.

Відповідач заперечення не надав, в
судові засідання не з'являвся. Про час,
дату та місце судових засідань
повідомлений належним чином.
Заперечень проти позовних вимог не
надав.

Відповідно до частини сьомої статті 1833
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд подання відбувається
за участю органу державної податкової
служби, що його вніс, та платника
податків, стосовно якого його внесено.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується подання, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста
Києва,зазначає наступне.

Судом встановлено, що до ДПІ у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
надійшла заява ОСОБА_1 з якої
вбачається, що ТОВ «Еліс-Україна»
використовувало працю найманих
працівників без оформлення трудових
відносин.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України,
контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст. 75 ПК України,
встановлено, що фактичною вважається
перевірка, що здійснюється за місцем
фактичного провадження платником
податків діяльності, розташування
господарських або інших об'єктів права
власності такого платника. Така
перевірка здійснюється контролюючим
органом щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами).

У відповідності до п.80.2 ст.80 ПК України,
передбачено, що фактична перевірка
може проводитися на підставі рішення
керівника контролюючого органу,
оформленого наказом, копія якого
вручається платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин.

Підставою для проведення фактичної
перевірки є зокрема отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету, а також здійснення фізичною
особою підприємницької діяльності без
державної реєстрації (П.п.80.2.7 п.80.2 ст. 80
ПК України).

Відповідності до п.80.2 ст. 80 ПК України,
23.12.2013р. начальником ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві, Кравченком Ю.М.
прийнято рішення у формі Наказу №983 про
проведення фактичної перевірки ТОВ
«Еліс-Україна»» та видано направлення
№980 від 23.12.2013р., №981 від 23.12.2013р. та №982
від 23.12.2013р.

З метою проведення фактичної перевірки
ТОВ «Еліс-Україна» 23.12.2013р., начальником
управління доходів та зборів з
фізичних осіб Пелих С.Ю., начальником
відділу контрольно-перевірочної
роботи юридичних осіб управління
доходів і зборів з фізичних осіб Лазько
Т.А. та головним державним
ревізором-інспектором відділу
адміністрування єдиного соціального
внеску управління доходів та зборів з
фізичних осіб Вершиніним О.А. з метою
проведення фактичної перевірки
здійснено вихід за юридично адресою
ТОВ «Еліс-Україна», а саме, 04071, м. Київ,
вул. Ярославська, 5/2. У зв'язку з
відсутністю посадових осіб за місцем
знаходження вихід було здійснено за
адресою ресторану «Шангрі Ла» (м. Київ.
вул. Сагайдачного, 41).

Копія Наказу №983 від 23.12.2013р. та
направлень на перевірку були вручені
директору ТОВ «Еліс-Україна» Яровому
О.В.

Проте, Яровий О.В. не допустив ревізорів
інспекторів до фактичної перевірки та
відмовився розписатись в направленнях
на перевірку.

Згідно з абзацом першим пункту 89.4
статті 89 Податкового кодексу України у
разі якщо платник податків не допускає
податкового керуючого для здійснення
опису майна такого платника податків у
податкову заставу та/або не подає
документів, необхідних для такого
опису, податковий керуючий складає акт
відмови платника податків від опису
майна у податкову заставу.

Ревізорами 23.12.2013р. було складено Акт
про відмову ТОВ «Еліс-Україна» у
допуску посадових осіб ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві до проведення перевірки та Акт
про відмову ТОВ «Еліс-Україна» від
підпису у направленні на перевірку.

Крім того, Яровому О.В. було надано
письмовий запит з вимогою надання
копій документів, прийняти яку
останній відмовився, про що у
відповідності до п. 85.5 ст. 85 ПК України
складено відповідний акт, розписатись
в якому знов таки було відмовлено.

У відповідності до абз. 6 п.81.1 ст. 81 ПК
України встановлено, що відмова
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків
(його представників або осіб, які
фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно п. 85.4. ст.. 85 ПК України
передбачено, що при проведенні
перевірок посадові особи органу
державної податкової служби мають
право отримувати у платників податків
належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до пп. 20.1.5 п.20.1 ст. 20 ПК
України встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право вимагати від платників податків,
що перевіряються в ході перевірок,
проведення інвентаризації основних
фондів, товарно-матеріальних
цінностей, коштів, у тому числі зняття
залишків товарно-матеріальних
цінностей, готівки.

У разі відмови платника податків (його
посадових осіб або осіб, які здійснюють
готівкові розрахунки та/або проводять
діяльність, що підлягає ліцензуванню
та/або патентуванню) від проведення
інвентаризації основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів
(зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей, готівки), передбаченої
абзацом першим цього пункту, або
ненадання для перевірки документів, їх
копій (за умови наявності таких
документів) застосовуються заходи,
передбачені статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ст. 94 ПК України передбачено,
адміністративний арешт майна, як
винятковий спосіб забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків.

Підпунктом 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України
встановлено, що арешт майна може бути
застосовано, якщо платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

У відповідності до п.п.94.6.1 п.94.6 ст.94 ПК
України визначає, що керівник органу
державної податкової служби (його
заступник) за наявності однієї з
обставин, визначених у п. 94.2 цієї
статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається: платнику
податків з вимогою зупиняти відчуження
його майна.

На підставі звернення начальника
управління доходів та зборів з
фізичних осіб Пелих С.Ю. 24.12.2013р.було
прийнято рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків від 24.12.2013 року № 2 та
надіслано вимогу про тимчасове
зупинення відчуження майна.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що відповідачем не
було надано позивачу документів під
час перевірки та не допущено посадових
осіб Податкового органу до перевірки,
суд дійшов висновку про те, що наявні
всі правові підстави для підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс-Україна" ().

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що подання Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс-Україна" (), є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163, 1833
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс-Україна" () - задовольнити повністю.

2. Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Еліс-Україна" ().

3. Постанова підлягає негайному
виконанню, оскарження Постанови не
зупиняє її виконання.

Постанова відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. Згідно ст.ст. 185-186 КАС України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі мають право оскаржити в
апеляційному порядку Постанову
повністю або частково. Скарга про
апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня проголошення.
Дана скарга подаються до апеляційного
суду через суд першої інстанції.

Суддя
А.Б. Федорчук