Справа № 2-а-2153/07
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-a-2153/07
Постанова

Іменем України

14.11.2007 року Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі головуючого судді Федчишен С.А. при секретарі Підвисоцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги, суд

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до чинного законодавства, позивачу по справі надано пільги, як члену сім'ї померлого учасника бойових дій. Але в порушення вимог ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту 2005, 2006, 2007 роках допомога була виплаче позивачу не в повному розмірі.

Мінімальна пенсія за віком у 2004 році, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року за 1058-ГУ "Про загальнообов'язкове державне страхування" складала 92,45 гривень, у 2005 року відповідно до Законів України від 23.12.2004 року, за № 2291-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та від 25.03.2005 року за № 25С IV, "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2005 рік" складає 332, гривень, у 2006 році 359 гривень.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист суми виплат позивачу ОСОБА_1 мала б складати:

У 2005 році - 332 х 5 = 166,00 грн., а виплачено -130 грн., у 2006 році 359 х 5 = 1795,00 грн., а виплачено - 4130 грн. у 2007 році - 410 х 5 = 2050,60 грн. а виплачено - 150 грн. Недоплата позивачу склала 5095,00 грн.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року за № 486 "Про забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги", передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та від 31.03.2003 року за № 425 "Про забезпечення витати у 2003 році разової грошової допомоги" встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення.

В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні змінив позовні вимоги просив суд відшкодувати позивачу завдані збитки в сумі 5095,00 грн.

Представник головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Представник управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомлено.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу надано пільги, як члену сім'ї померлого учасника бойових дій до ст. 14 Закону України "Про статус ветеран війни, гарантії їх соціального захисту" мають право на отримання щорічної разової грошової допомоги, яка повинна виплачуватися до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вони і суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Розміри щорічної допомоги відповідної категорії громадян, на яких розповсюджується дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік, а саме: учасникам війни 2004 році виплата грошової допомоги передбачена не була, учасникам війни встановлені суми грошової допомоги: в 2005 році - 130 гривень, в 2006 році - 130 грн., 2007 році - 150 грн., на підставі Закону України "Про державний бюджет України".

Вказані суми були отримані позивачем, про що заперечень немає.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року, стаття 44 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік", якою не передбачено виплати грошової допомоги учасникам війни, визнана такою, що не відповідає Конституції України.

Згідно ст. ст. 14, 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально, захисту", виплата разової грошової допомоги встановлена щорічно до 5 травня; особи, які отримали разову грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Оскільки рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року набрало законної сили 01.12.2004 року, воно не може бути застосовано до правовідносин, які виникли до його прийняття тобто до періоду з 1 січня 2004 року до 30 листопада 2004 року.

Таким чином, вимоги позивача про відшкодування завданих збитків на її користь недоплачених сум грошової допомоги за 2005 та 2007 роки є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного не підлягають задоволенню і вимоги позивачів про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги 2005, 2006 роки, оскільки згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально захисту" та Закону України "Про державний бюджет України" на відповідний рік, позивача учасникам війни були виплачені суми грошової допомоги, про що позивачі не заперечували в судовому засіданні.

Що стосується вимоги позивача, щодо виплати грошової допомоги за 2007 рік, суд приходить до висновку, про те, що на момент виплати пенсій стаття 17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціально, захисту", про державний бюджет на 2007 р була конституційною, а з 09.07.07 року втратила чинність.

Ст. 152 Конституції України зазначає, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конкретні розміри щорічної разової допомоги до 5 травня ветеранам війни щороку

передбачались у законах України про Державний бюджет України на відповідний рік, у цих ж

розмірах державні кошти надходили на рахунки розпорядників бюджетних коштів, яким на

сьогодні є Головне управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради для

здійснення виплат. Відповідно до ч.4, 5 та б ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники

бюджети коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення

контролю виконанням процедур та вимог встановлених цим Кодексом; розпорядники бюджетних

коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнував

встановлених кошторисами; будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами

коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж

перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет

України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями, витрати державного бюджету, покриття

таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетний процес -регламентована нормами права діяльність, пов'язана складанням, розглядала затвердженням бюджетів, їх виконанням і контролем за їх виконання розглядом звітів про виконання бюджетів, що складають бюджетну систему України, а згідно з ст.4 цього кодексу при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині в якій вони не суперечать положенням Конституції України цього Кодексу та закону про Державний бюджет України Органи праці і соціального захисту населення, як орган місцевого самоврядування, приймають участь у бюджетному процесі виключно, на стадії виконання Держбюджету і не приймають ніякої участі у його складанні чи формуванні. Виплата бюджетних коштів у розмірах, не передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями, або із інших рахунків є грубим порушенням бюджетного законодавства та тягне за собою відповідальність посадових осіб (ст. 164-12 КпАП України, ст. 210 КК України).

Положення ст. 34 закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік" та ст. 30 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" предметом розгляду питання про їх невідповідність Конституції (неконституційність) у Конституційному Суді України не розглядалось, дані положення неконституційними не визнавались. Крім того п. 8 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дія положень ч.5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни призупинено на 2006 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 Конституції України, п. 11 ч.1 ст. 2, ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік», ст. 30, 77 п. 18 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ст.ст. 11, 71, 86, 159, 163 КАС України, суд

Постановив:

В позові ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення в Ленінському районі м. Вінниці № 2 (Вишенька) головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради про відшкодування завданих збитків - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.