Справа № 425/2437/13-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2013-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2013 року

Провадження
№2-а/425/64/13

Справа №425/2437/13-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області, у складі:

головуючого – судді Коваленка Д.С.,

при секретарі – Ларіній Т.Л.,

за участю позивача: ОСОБА_1 та
представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Рубіжне Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов’язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського
міського суду Луганської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рубіжне Луганської області про
визнання дій щодо відмови у
нарахуванні йому пенсії з підстав
передбачених пунктом десятим статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» як особі,
яка працювала на виборній посаді в
органах місцевого самоврядування
вісім і більше років або на протязі
повних двох і більше скликань
неправомірними, а також про включення
стажу роботи ним, на посаді керуючого
справами виконавчого комітету
Рубіжанської міської ради за період з 20
грудня 1990 року по 14 червня 1997 року у
стаж роботи на виборній посаді, та про
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області здійснити
нарахування йому пенсії з 11 січня 2010
року, з підстав, передбачених пунктом
десятим статті 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» як посадовій особі
місцевого самоврядування, яка
працювала на виборній посаді в органі
місцевого самоврядування вісім і
більше років або на протязі двох і
більше скликань, починаючи зі
скликання 1990 року.

Безпосередньо під час проведення
судового засідання, надаючи пояснення
суду, позивач підтвердив заявлені ним
позовні вимоги, але з врахуванням того,
що під пунктом десятим статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» просив
розглядати частину десяту статті 21
названого закону. Обґрунтовуючи
можливість задоволення позову,
зазначив, що оскільки він працював на
посаді керуючого справами виконавчого
комітету місцевої ради більше восьми
років або на протязі повних трьох
скликань починаючи з 28.03.1990 по 30.04.2002
роки, а така посада є виборною посадою в
органі місцевого самоврядування та при
цьому у нього є страховий стаж більше 25
років, він має право на призначення
йому пенсії з підстав, передбачених
частиною десятою статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

Представник відповідача,
безпосередньо під час судового
засідання, надаючи пояснення суду
заперечував проти задоволення позову.
Обґрунтовуючи необхідність відмови у
задоволенні позову, зазначив, що
оскільки позивач у період з 20.12.1990 року
по 14.06.1997 року займав посаду керуючого
справами виконавчого комітету
місцевої ради, яка не вважається
виборною посадою в органі місцевого
самоврядування у зв’язку з тим, що
позивач у вказаний період не обирався
на цю посаду територіальною громадою
або не затверджувався місцевою радою, а
період роботи позивача на виборній
посаді з 15.06.1997 року по 29.04.2002 року
складає менше восьми років, право на
призначення пенсії з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», у позивача
відсутнє.

Зважаючи на те, що позивач та
відповідач доводили свої вимоги і
заперечення тільки письмовими
доказами, які є в матеріалах справи, без
використання інших засобів
доказування, суд, на основі всебічного,
повного, об’єктивного та
безпосереднього дослідження, кожного
наявного у матеріалах справи доказу
окремо, а також у їх сукупності,
встановив наступні обставини:

Позивача, ОСОБА_1, рішенням
Рубіжанської міської ради народних
депутатів Луганської області від 28
березня 1990 року, було призначено на
посаду керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
народних депутатів Луганської області
(а.с.10), про що внесено запис в його
трудову книжку (а.с.120).

Рішенням Рубіжанської міської ради
Луганської області від 29 серпня 1994
року, ОСОБА_1 було затверджено на посаду
керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
Луганської області (а.с.11), про що
внесено запис в його трудову книжку
(а.с.25).

Рішенням Рубіжанської міської ради
Луганської області від 21 квітня 1998
року, ОСОБА_1 було затверджено на посаді
керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
Луганської області (а.с.12), про що
внесено запис в його трудову книжку
(а.с.120).

З метою отримання пенсії з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України від 07.06.2001 року №2493-ІІІ
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» (надалі за текстом –
Закон України «Про службу в органах
місцевого самоврядування»), вважаючи
себе особою, яка працювала на виборній
посаді в органі місцевого
самоврядування більше восьми років або
на протязі повних двох і більше
скликань, починаючи зі скликання 1990
року, при наявності страхового стажу
більше 25 років, позивач, 11 січня 2010 року
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України у місті Рубіжне
Луганської області (а.с.8).

Відповідач, Управління Пенсійного
фонду України у місті Рубіжне
Луганської області, 24 лютого 2010 року
відмовив позивачу у призначенні пенсії
з підстав, що передбачені частиною
десятою статті 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», вважаючи, що оскільки
з 07 грудня 1990 року по 14 червня 1997 року
виконавчий комітет місцевої ради
формувався відповідно до статті 31
Закону України «Про місцеві Ради
народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування»
одноособово головою місцевої ради, то
будь-які особи на посаду керуючого
справами виконавчого комітету
територіальною громадою не обирались
та радою не затверджувались, а тому
посада керуючого справами виконавчого
комітету місцевої ради не може
вважатись виборною посадою місцевого
самоврядування (а.с.10).

Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем виник
публічно-правовий спір, в межах якого
відповідач, як суб’єкт владних
повноважень оспорює право позивача як
фізичної особи на отримання
соціального захисту у старості у
вигляді права на отримання пенсійних
виплат, як посадовій особі місцевого
самоврядування, що працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім років і більше
або протягом двох і більше скликань,
починаючи зі скликання 1990 року.

Для вирішення спору, враховуючи
визначені судом правовідносини, суд
застосовує такі норми матеріального
права, виходячи при цьому з наступних
мотивів:

Положеннями частини першої статті 46
Конституції України громадянам
гарантовано право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у старості.

Згідно з пунктом шостим частини першої
статті 96 Конституції України основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами.

Відповідно до положень частини першої
статті 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» законодавство про
пенсійне забезпечення базується на
Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України
(далі - закони про пенсійне
забезпечення), а також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні.

Так, одним із законів, що регулює
відносини у сфері пенсійного
забезпечення є Закон України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування», оскільки частиною
десятою статті 21 цього закону (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) було
встановлено, що посадовим особам
місцевого самоврядування, які
працювали на виборних посадах в
органах місцевого самоврядування 8
років і більше,

або протягом повних двох і більше
скликань, починаючи зі скликання 1990
року, за винятком припинення
повноважень з причин, визначених
статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої,
частиною другою статті 79 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і
пунктом 1 частини другої статті 5 Закону
України "Про статус депутатів місцевих
рад", за наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, призначається пенсія
відповідно до цього Закону незалежно
від того, де вони працювали перед
призначенням пенсії. У цих випадках
пенсія обчислюється у порядку,
передбаченому для державних
службовців, із сум заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, за
останньою займаною виборною посадою на
день призначення пенсії.

Таким чином, якщо особа чоловічої статі
має 25 років страхового стажу та
працювала на виборній посаді в органах
місцевого самоврядування 8 років і
більше, або протягом повних двох і
більше скликань, починаючи зі
скликання 1990 року, за винятком
припинення повноважень з причин,
визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4
частини першої, частиною другою статті
79 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", пунктами 1, 2,
6 частини першої і пунктом 1 частини
другої статті 5 Закону України "Про
статус депутатів місцевих рад", такій
особі призначається пенсія відповідно
до Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування». При цьому
пенсія обчислюється у порядку,
передбаченому для державних
службовців, із сум заробітної плати, на
які нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, за
останньою займаною виборною посадою на
день призначення пенсії, тобто
незалежно від того, де працювала
вказана особа перед призначенням
пенсії.

Наявність у позивача страхового стажу
у кількості більше 25 років, а також те,
що позивач працюючи на посаді
керуючого справами Рубіжанської
міської ради Луганської області
вважався посадовою особою місцевого
самоврядування, не оспорюється
відповідачем (а.с.17).

Відповідач відмовив у призначенні
пенсії позивачу з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» у зв’язку з
тим, що посада керуючого справами
виконавчого комітету місцевої ради у
період з 20.12.1990 року по 14.06.1997 року, не
вважалась виборною посадою в органі
місцевого самоврядування, а тому
позивач не є такою особою, на яку
поширюється вказана норма права.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Перевіряючи чи вчинена вказана відмова
відповідача як суб’єкта владних
повноважень обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для відмови у призначенні
пенсії позивачу з підстав, що
передбачені частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», суд
виходить з наступного.

Відповідно до положень абзацу третього
частини першої статті 3 Закону України
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» до посад в органі
місцевого самоврядування відносяться
посади, на які особи обираються або
затверджуються відповідною радою.

Позивача, ОСОБА_1 рішенням Рубіжанської
міської ради народних депутатів
Луганської області від 28 березня 1990
року, було призначено на посаду
керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
народних депутатів Луганської області
(а.с.10), про що внесено запис в його
трудову книжку (а.с.120).

Посада, на яку було призначено позивача
розглядається судом як посада
секретаря виконавчого комітету
міської ради народних депутатів, тобто
посада в органі місцевого
самоврядування, на яку позивача було
саме обрано Рубіжанською міською радою
народних депутатів Луганської області,
а не одноосібно сформовано Головою
цієї ради, на чому наполягає відповідач
(а.с.9,17,35).

Висновок суду про те, що позивача було
саме обрано вказаною радою ґрунтується
на положеннях пункту другого,
чотирнадцятого частини другої статті
47, а також частини першої статті 52
Закону

Української РСР від 13.12.1979 року №5438-IX
«Про внесення змін і доповнень до
Закону Української РСР «Про міську,
районну в місті Раду депутатів
трудящих Української РСР»» (які діяли
на момент обрання позивача) якими
передбачено, що виключно на сесіях
міської Ради народних депутатів
вирішуються питання обрання
виконавчого комітету Ради і зміна його
складу; затвердження структури і
штатів виконавчого комітету;
виконавчим і розпорядчим органом
міської, районної в місті Ради народних
депутатів є виконавчий комітет, який
обирається нею з числа депутатів у
складі: голови, заступників голови,
секретаря і 7 - 11 членів виконавчого
комітету.

Висновок суду про те, що посада
керуючого справами виконавчого
комітету місцевої ради на яку було
обрано позивача, повинна розглядатись
і як посада секретаря виконавчого
комітету, ґрунтується на положеннях
частини першої статті 74 Закону
Української РСР від 13.12.1979 року №5438-IX
«Про внесення змін і доповнень до
Закону Української РСР «Про міську,
районну в місті Раду депутатів
трудящих Української РСР»» (які діяли
на момент обрання позивача) та
положеннях частини першої статті 57
Закону Української РСР від 07.12.1990 року
№533-ХІІ «Про місцеві Ради народних
депутатів Української РСР та місцеве
самоврядування» (які діяли вже при
перебуванні позивачем на посаді під
час повного скликання з 1990 року) з яких
вбачається, що посада секретаря
виконавчого комітету та посада
керуючого справами виконавчого
комітету вважається законодавцем
однією й тією ж посадою. Необхідність
поширення норм Закону Української РСР
від 07.12.1990 року №533-ХІІ «Про місцеві
Ради народних депутатів Української
РСР та місцеве самоврядування» на
депутатів скликання 1990 року та
відповідно виконавчий комітет ради,
який утворювався з їх числа
встановлена пунктом 3 Постанови
Верховної Ради Української РСР від
08.12.1990 року №534-ХІІ «Про порядок
введення в дію Закону Української РСР
«Про місцеві Ради народних депутатів
Української РСР та місцеве
самоврядування».

Стаття 31 Закону Української РСР від
07.12.1990 року №533-ХІІ «Про місцеві Ради
народних депутатів Української РСР та
місцеве самоврядування», в редакції
Закону України від 16.03.93 р.3067-XII «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України "Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування"», на яку посилається
відповідач, як на підставу того, що
виконавчий комітет місцевої ради
формувався одноосібно головою
місцевої ради, набула чинності тільки у
березні 1993 року, тобто вже після того,
як депутати Рубіжанської міської ради
народних депутатів Луганської області
скликання 1990 року обрали виконавчий
комітет та зокрема позивача, на посаду
керуючого справами (секретаря) цієї
ради.

Таким чином, посаду керуючого справами
на яку позивача було обрано
Рубіжанською міською радою народних
депутатів Луганської області
скликання 1990 року та яку він займав у
період з 28 березня 1990 року по 28 серпня
1994 року, тобто протягом всього (повного)
скликання 1990 року, слід визнати
виборною посадою в органі місцевого
самоврядування на якій працював
позивач.

Рішенням Рубіжанської міської ради
Луганської області від 29 серпня 1994
року, ОСОБА_1 було затверджено на посаду
керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
Луганської області скликання 1994 року
(а.с.11), про що внесено запис в його
трудову книжку (а.с.25).

Посада керуючого справами виконавчого
комітету, на яку було призначено
позивача розглядається судом як посада
в органі місцевого самоврядування, на
яку позивача було затверджено
Рубіжанською міською радою Луганської
області, а не одноосібно сформовано
Головою цієї ради, на чому наполягає
відповідач (а.с.9,17,35).

Висновок суду про те, що позивача було
затверджено вказаною радою
ґрунтується на положеннях частини
третьої статті 3 Закону України від
03.02.1994 року №3917-ХІІ «Про формування
місцевих органів влади і
самоврядування» в редакції Закону
України від 28.06.1994 року №64/94-ВР «Про
внесення змін і доповнень до Закону
України «Про формування місцевих
органів влади і самоврядування»» (які
діяли на момент затвердження позивача
на посаду) якими встановлено, що
кількісний склад виконавчого комітету
визначає Рада на пленарному засіданні.
Персональний склад виконавчого
комітету пропонується головою
відповідної Ради і затверджується
Радою.

Розглядаючи наведену норму права як
норму, що має спеціальний характер по
відношенню до загальної норми, що була
передбачена статтею 31 Закону
Української РСР від 07.12.1990 року №533-ХІІ
«Про місцеві Ради народних депутатів
Української РСР та місцеве
самоврядування», в редакції Закону
України від 16.03.93 р.3067-XII «Про внесення
змін і доповнень до Закону України "Про
місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне
самоврядування"», на яку посилається
відповідач, суд вважає, що формування
головою ради персонального складу
виконавчого комітету не передбачає
його обрання чи

затвердження, оскільки така
компетенція виходячи із вказаної
спеціальної норми права є виключною
компетенцією ради. Формування ж
головою ради персонального складу
виконавчого комітету передбачає лише
формування пропозиції персонального
складу виконавчого комітету для його
подальшого затвердження радою.

Таким чином, посаду керуючого справами
на яку позивача було затверджено
Рубіжанською міською радою Луганської
області скликання 1994 року та яку він
займав у період з 29 серпня 1994 року по 20
квітня 1998 року, тобто протягом всього
(повного) скликання 1994 року, слід
визнати виборною посадою в органі
місцевого самоврядування на якій
працював позивач.

Рішенням Рубіжанської міської ради
Луганської області від 21 квітня 1998
року, ОСОБА_1 було затверджено на посаді
керуючого справами виконавчого
комітету Рубіжанської міської ради
Луганської області (а.с.12), про що
внесено запис в його трудову книжку
(а.с.120).

Висновок суду про те, що позивача було
затверджено вказаною радою
ґрунтується на положеннях пункту
третього частини першої статті 26,
частини другої та третьої статті 51
Закону України від 21.05.1997 року №280/97-ВР
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(які діяли на момент затвердження
позивача на посаду) якими передбачено,
що до виключної компетенції ради
відноситься утворення виконавчого
комітету ради, визначення його
чисельності, затвердження
персонального складу; персональний
склад виконавчого комітету сільської,
селищної, міської ради затверджується
радою за пропозицією сільського,
селищного, міського голови; виконавчий
комітет ради утворюється у складі
відповідно міського голови, районної у
місті ради - голови відповідної ради,
заступника (заступників) сільського,
селищного, міського голови з питань
діяльності виконавчих органів ради,
керуючого справами (секретаря)
виконавчого комітету.

Наведена обставина не оспорюється та
визнається відповідачем (а.с.9,17,35).

Таким чином, посаду керуючого справами
на яку позивача було затверджено
Рубіжанською міською радою Луганської
області скликання 1998 року та яку він
займав у період з 21 квітня 1998 року по 29
квітня 2002 року, тобто протягом всього
(повного) скликання 1998 року, є виборною
посадою в органі місцевого
самоврядування на якій працював
позивач.

Враховуючи, що позивач займав посаду
керуючого справами виконавчого
комітету міської ради у період з 28
березня 1990 року по 28 серпня 1994 року, з 29
серпня 1994 року по 20 квітня 1998 року, з 21
квітня 1998 року по 29 квітня 2002 року, його
слід визнати таким, що займав виборну
посаду в органі місцевого
самоврядування більше восьми років.

Отже, зважаючи на встановлені судом
обставини, ОСОБА_1, на час звернення до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рубіжне Луганської області 11
січня 2010 року, як посадова особа
місцевого самоврядування, яка
працювала на посаді керуючого справами
виконавчого комітету Рубіжанської
міської ради Луганської області, як на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування більше восьми років або
на протязі трьох повних скликань,
починаючи зі скликання 1990 року, маючи
при цьому страховий стаж більше 25
років, мав та має право на призначення
йому пенсії з підстав передбачених
частиною десятою статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування».

Неврахування відповідачем наведених
вище та встановлених судом обставин
призвело до необґрунтованості (тобто
до не врахування усіх обставин, що мали
юридичне значення), а тому
неправомірності дій відповідача як
суб’єкта владних повноважень щодо
відмови позивачу у призначенні з 11
січня 2010 року пенсії з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім і більше років
або на протязі двох і більше скликань,
починаючи з скликання 1990 року.

Відповідно, позовні вимоги позивача в
частині визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у нарахуванні
йому пенсії, з підстав передбачених
частиною десятою статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» як особі,
яка працювала на виборній посаді в
органах місцевого самоврядування
вісім і більше років або на протязі
повних двох і більше скликань,
починаючи зі скликання 1990 року,
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Зважаючи на те, що право позивача на
отримання пенсії з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» станом на
дату ухвалення рішення по справі
залишається порушеним, при чому
порушеним відповідачем, воно підлягає
судовому захисту і шляхом ухвалення
судового рішення про задоволення
позову в частині зобов’язання
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рубіжне Луганської області
призначити позивачу з 11 січня 2010 року

пенсію з підстав, передбачених
частиною десятою статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім і більше років
або на протязі двох і більше скликань,
починаючи з скликання 1990 року, але
частково.

Висновок суду про необхідність
часткового задоволення позову в
указаній частині обумовлений тим, що
задоволення позову в частині
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області призначити
позивачу з 11 січня 2010 року пенсію з
підстав, передбачених частиною десятою
статті 21 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування більше восьми років є
достатнім для повного відновлення
порушеного права позивача
відповідачем.

Тому, керуючись наведеним мотивом, суд
вважає, що у задоволенні решти позовних
вимог слід відмовити позивачу. Зокрема,
в частині зобов’язання Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рубіжне Луганської області призначити
позивачу з 11 січня 2010 року пенсію з
підстав, передбачених частиною десятою
статті 21 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування на протязі двох і
більше скликань, а також позовних вимог
в частині включення стажу роботи
ОСОБА_1 на посаді керуючого справами
виконавчого комітету Рубіжанської
міської ради за період з 20 грудня 1990
року по 14 червня 1997 року у стаж роботи
на виборній посаді.

Керуючись статтями
1-7,17-20,23,24,69-86,122-154,158-163,167,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області про визнання дій
щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1
пенсії з підстав передбачених частиною
десятою статті 21 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» як особі, яка
працювала на виборній посаді в органах
місцевого самоврядування вісім і
більше років або на протязі повних двох
і більше скликань неправомірними, а
також про включення стажу роботи
ОСОБА_1 на посаді керуючого справами
виконавчого комітету Рубіжанської
міської ради за період з 20 грудня 1990
року по 14 червня 1997 року у стаж роботи
на виборній посаді, та про
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області здійснити
нарахування пенсії ОСОБА_1 з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім і більше років
або на протязі двох і більше скликань,
починаючи з скликання 1990 року, з 11 січня
2010 року, - задовольнити частково.

У задоволенні позову ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в місті Рубіжне Луганської області в
частині включення стажу роботи ОСОБА_1
на посаді керуючого справами
виконавчого комітету Рубіжанської
міської ради за період з 20 грудня 1990
року по 14 червня 1997 року у стаж роботи
на виборній посаді, відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області в частині визнання
дій щодо відмови у нарахуванні ОСОБА_1
пенсії, з підстав передбачених
частиною десятою статті 21 Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» як особі,
яка працювала на виборній посаді в
органах місцевого самоврядування
вісім і більше років або на протязі
повних двох і більше скликань
неправомірними, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рубіжне Луганської області щодо
відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з
підстав передбачених частиною десятою
статті 21 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім і більше років
або на протязі повних двох скликань.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області в частині
зобов’язання Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області здійснити
нарахування пенсії ОСОБА_1 з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування вісім і

більше років або на протязі двох і
більше скликань, починаючи з скликання
1990 року, з 11 січня 2010 року, -
задовольнити частково.

Зобов’язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Рубіжне
Луганської області призначити ОСОБА_1,
з 11 січня 2010 року, пенсію з підстав,
передбачених частиною десятою статті 21
Закону України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», як
посадовій особі місцевого
самоврядування, яка працювала на
виборній посаді в органі місцевого
самоврядування більше 8 років. У
задоволенні решти позовних вимог,
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Рубіжанський міський суд Луганської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Повний текст постанови складено 30
жовтня 2013 року.

Суддя -
Д.С.
Коваленко