Справа № 807/63/13-а
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 рокум. Ужгород№ 807/63/13-а

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Плеханова З.Б,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Обласної
психіатричної лікарні про зобов'язання
надати інформацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Обласної
психіатричної лікарні про
зобов'язання надати інформацію.

Як слідує з позовної заяви, між
позивачем та громадянином ОСОБА_2
укладено Договір про надання
адвокатських послуг, предметом якого є
надання послуг юридичного характеру
внаслідок ДТП, яка мала місце 19.11.2012
року, внаслідок якої загинула дружина
та донька замовника.

Оскільки, як вказує позивач у своєму
позові, в процесі надання адвокатських
послуг стало відомо, що відразу після
ДТП гр. ОСОБА_3, який спричинив ДТП та
відносно якого порушено кримінальну
справу, знаходився на лікуванні в
Берегівській обласній психіатричній
лікарні, то для підтвердження чи
спростування даної інформації,
позивач, як адвокат, звернувся до
відповідача з відповідним
адвокатським запитом. Позивач хоча
отримав відповідь, однак на його думку,
відповідач розглянув адвокатський
запит поверхнево та необ'єктивно , а
необхідну інформацію взагалі не надав.

Позивач стверджує, що ненадання
відповідачем наведеної в запиті
інформації призвело до порушення
професійних прав адвоката,
передбачених ст.20 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність",
та є об'єктивною перешкодою у
здійсненні ним правомірної діяльності,
як представника потерпілої сторони.

А тому, як зазначає позивач, дії
посадових осіб обласної психіатричної
лікарні м. Берегово, свідчать про
вчинення службовими особами,
використовуючи своє службове
становище перешкод до здійснення
правової діяльності представника
особи по наданню правової допомоги, що
в свою чергу призвело до порушення
встановлених законом гарантій
діяльності адвоката.

Ухвалою суду від 14 листопада 2013 року
прийнято рішення про проведення
розгляду справи в порядку скороченого
провадження, у відповідності до ст. 183-2
КАС України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 183-2 КАС України
скорочене провадження застосовується
в адміністративних справах щодо
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії щодо
розгляду звернення, у тому числі
інформаційного запиту, фізичної або
юридичної особи. Частина 4 вищевказаної
статті встановлює, що суддя розглядає
справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне
судове рішення.

04 грудня 2013 року відповідачем -
Обласною психіатричною лікарнею в м.
Берегово було подане заперечення проти
позову, в якому зазначається, що вимога
адвоката ОСОБА_1 надати інформацію про
лікування ОСОБА_3 суперечила Закону
України "Про психіатричну допомогу",
оскільки він не являється ні його
законним представником, ні особою, яка
проводить дізнання, слідчим,
прокурором та суддею, як того вимагає
Закон, про що йому надано відповідне
роз'яснення.

Окрім того, інформація про стан
здоров'я ОСОБА_3 регулярно надавалась
на запити прокуратури та суду, тому
ОСОБА_1 мав змогу з нею ознайомитись та,
при потребі, надавати в прокуратуру та
суд клопотання, щодо надання
додаткових відомостей.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті , суд приходить
до наступних висновків.

Між позивачем - адвокатом ОСОБА_5 та
громадянином ОСОБА_2, (мешканець
АДРЕСА_1) укладено Договір про надання
адвокатських послуг №76/Д, предметом
якого є надання послуг юридичного
характеру внаслідок ДТП, яка мала місце
19.11.2012 року, внаслідок якої загинула
дружина та донька замовника (а.с.12).

Право на здійснення адвокатської
діяльності ОСОБА_1 підтверджується
свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю №3512/10 від
29.11.2007 та посвідченням адвоката (а.с.13).

В процесі надання адвокатських послуг
стало відомо, що одразу після ДТП, гр.
ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в
Берегівській обласній психіатричній
лікарні .

Для підтвердження чи спростування
даної інформації, позивач звернувся до
відповідача з відповідним
адвокатським запитом . ( а.с. 49).

У відповідь Берегівська обласна
психіатрична лікарня в особі
головного лікаря Алмашій Т.Й. відмовила
в наданні інформації на адвокатській
запит, посилаючись на ст. 6 ЗУ " Про
психіатричну допомогу" ( а.с.50).

Відносно громадянина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. порушено кримінальну
справу за ознаками злочину
передбаченого ч.3 ст.286 КПК України, що
підтверджується постановою про
порушення кримінальної справи №4128612
від 19.11.2012р. (а.с.14).

У відповідності до ст. 32 Конституції
України ніхто не може зазнавати
втручання в його особисте і сімейне
життя, крім випадків, передбачених
Конституцією України. Не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Відповідно до ЗУ " Про інформацію" від
від 2 жовтня 1992 року N 2658-XII кожен має
право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання,
використання, поширення, зберігання та
захисту інформації, необхідної для
реалізації своїх прав, свобод і
законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не
повинна порушувати громадські,
політичні, економічні, соціальні,
духовні, екологічні та інші права,
свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Згідно ст.11 ЗУ " Про інформацію", не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.

У статті ст.6 Закону України "Про
психіатричну допомогу" встановлено
конфіденційність відомостей про стан
психічного здоров'я особи та надання
психіатричної допомоги , а саме:

- медичні працівники, інші фахівці, які
беруть участь у наданні психіатричної
допомоги, та особи, яким у зв'язку з
навчанням або виконанням професійних,
службових, громадських чи інших
обов'язків стало відомо про наявність у
особи психічного розладу, про факти
звернення за психіатричною допомогою
та лікування у психіатричному закладі
чи перебування в психоневрологічних
закладах для соціального захисту або
спеціального навчання, а також інші
відомості про стан психічного здоров'я
особи, її приватне життя, не можуть
розголошувати ці відомості, крім
випадків, передбачених частинами
третьою, четвертою та п'ятою цієї
статті.

В законі вказано , що право на одержання
і використання конфіденційних
відомостей про стан психічного
здоров'я особи та надання їй
психіатричної допомоги має сама особа
чи її законний представник. ( У
відповідності до статті 1 Закону
законні представники - батьки
(усиновителі), опікуни або інші особи,
уповноважені законом представляти
інтереси осіб, які страждають на
психічні розлади, у тому числі
здійснювати захист їх прав, свобод і
законних інтересів при наданні їм
психіатричної допомоги).

За усвідомленою згодою особи або її
законного представника відомості про
стан психічного здоров'я цієї особи та
надання їй психіатричної допомоги
можуть передаватися іншим особам лише
в інтересах особи, яка страждає на
психічний розлад, для проведення
обстеження та лікування чи захисту її
прав і законних інтересів, для
здійснення наукових досліджень,
публікацій в науковій літературі,
використання у навчальному процесі. (
частина третя статті 6)

Допускається передача відомостей про
стан психічного здоров'я особи та
надання їй психіатричної допомоги без
згоди особи або без згоди її законного
представника для:

- організації надання особі, яка
страждає на тяжкий психічний розлад,
психіатричної допомоги;

- провадження досудового розслідування
або судового розгляду за письмовим
запитом слідчого, прокурора та суду.(
частина четверта статті 6)

У листку непрацездатності, що
видається особі, яка страждає на
психічний розлад, діагноз психічного
розладу вписується за згодою цієї
особи, а у разі її незгоди - лише
причина непрацездатності
(захворювання, травма або інша причина).
( частина пята статті 6)

Забороняється вимагати відомості
про стан психічного здоров'я особи та
про надання їй психіатричної допомоги,
за винятком випадків, передбачених цим
Законом та іншими законами.

У відповідності до статті 1 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"

адвокат - фізична особа, яка здійснює
адвокатську діяльність на підставах та
в порядку, що передбачені цим Законом..
Правовою основою діяльності
адвокатури України є Конституція
України, цей Закон, інші законодавчі
акти України. ( статті 3 Закону).

У своєму позові позивач посилається на
пункт перший статті 20 Закону
(Професійні права адвоката), в якій
йому надано право на здійснення
відповідних запитів та отримання
інформації, а саме: .звертатися з
адвокатськими запитами, у тому числі
щодо отримання копій документів, до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, підприємств, установ,
організацій, громадських об'єднань, а
також до фізичних осіб (за згодою таких
фізичних осіб). Однак, ці дій адвокат
має право вчиняти з дотримання
відповідних вимог , встановлених на
початку даної статті зокрема: під час
здійснення адвокатської діяльності
адвокат має право вчиняти будь-які дії,
не заборонені законом, правилами
адвокатської етики та договором про
надання правової допомоги, необхідні
для належного виконання договору ро
надання правової допомоги,

В статті 24 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено , що відмова в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації, надання інформації, що не
відповідає дійсності, тягнуть за собою
відповідальність, встановлену законом,
крім випадків відмови в наданні
інформації з обмеженим доступом.

Статтею 6 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" встановлено , що
інформацією з обмеженим доступом є:1)
конфіденційна інформація;2) таємна
інформація;3) службова інформація.2.
Обмеження доступу до інформації
здійснюється відповідно до закону при
дотриманні сукупності таких вимог:1)
виключно в інтересах національної
безпеки, територіальної цілісності або
громадського порядку з метою
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я населення, для
захисту репутації або прав інших людей,
для запобігання розголошенню
інформації, одержаної конфіденційно,
або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя;2)
розголошення інформації може завдати
істотної шкоди цим інтересам;3) шкода
від оприлюднення такої інформації
переважає суспільний інтерес в її
отриманні.

Отже, оскільки вимога позивача
стосувалася про надання
конфіденційної інформації, яка є
інформацією з обмеженим доступом,
обмеження щодо її надання встановлені
Законом України "Про психіатричну
допомогу", де встановлена відповідна
заборона, так як позивач не являється
ні законним представником, ні особою
яка проводить дізнання, слідчим,
прокурором та суддею, як того вимагає
Закон, то дії та відповідь посадових
осіб відповідача є такими , що
відповідають чинному законодавству, а
тому позовні вимоги є безпідставними і
не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Обласної
психіатричної лікарні про зобов'язання
надати інформацію та визнання дій
незаконними - відмовити повністю.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

3.Апеляційна скарга подається через
Закарпатський окружний
адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЗ.Б. Плеханова