Справа № 2а-12816/11/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючий - суддя
секретар судового засідання
представника позивача
представника відповідач
представника третьої особи
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова про стягнення податку з
власників транспортних засобів з
ОСОБА_3, третя особа Львівський ВРЕР ДАІ
при ГУ МВСУ у Львівській області.
Обставини справи.
Позивач, Державна податкова інспекція
у Шевченківському районі м. Львова,
звернувся з позовом до суду про
стягнення з відповідача, ОСОБА_3,
податку з власників транспортних
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем при реєстрації придбаних
транспортних засобів VOLKSWAGEN Т4
(державний номерний знак НОМЕР_1) 2000
року випуску та VOLKSWAGEN Т4 (державний
номерний знак НОМЕР_2) 2000 року випуску,
не сплачено податок з власників
транспортних засобів у визначеному
законом розмірі, відтак місцевий
Ухвалою суду від 08.02.2012 року
провадження у справі зупинялося з
підстав оскарження ОСОБА_3 дій
Львівського ВРЕР ДАІ при ГУ МВСУ у
Львівській області при реєстрації
вказаних транспортних засобів, до
набрання законної сили судовим
рішенням у справі №2а-704/12/1370.
Провадження у справі поновлено ухвалою
суду від 23.12.2013 року.

У зв'язку з проведеною реорганізацією
позивача, судом відповідно до ст. 55
Кодексу адміністративного судочинства
України допущено заміну відповідача
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області та роз'яснено, що
усі дії, вчинені в адміністративному
процесі до вступу правонаступника,
обов'язкові для правонаступника в
такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позовній заяві, повідомив про
ненадходження суми 37920 грн. до бюджету,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю з тих підстав, що постановою
Львівського окружного
адміністративного суду, яка набрала
законної сили, визнано протиправною та
скасовано реєстрацію за відповідачем
вказаних у позовній заяві транспортних
засобів, просить у задоволенні позову
відмовити.

Від третьої особи правової позиції у
спорі не надходило, представник не
прибув.

Суд заслухав пояснення представника
позивача та представника відповідача,
повно, всебічно та об'єктивно оцінив
подані докази у їх сукупності та

в с т а н о в и в :

За отриманою інформацією від
Львівського ВРЕР ДАІ при ГУ МВСУ у
Львівській області (лист №9/552 від
23.03.2011р.) (а.с.8) на запит від 19.01.2011 року
№1225/10/17-115/37 заступника голови ДПА у
Львівській області, позивачем
з'ясовано, що за ОСОБА_3 11.12.2009 року
вперше зареєстровано у Львівському
ВРЕВ ДАІ при ГУ МВС України у
Львівській області ввезений в Україну
автомобіль VOLKSWAGEN Т4 (державний номерний
знак НОМЕР_1) 2000 року випуску та VOLKSWAGEN Т4
(державний номерний знак НОМЕР_2) 2000
року випуску.

Проте кошти із сплати податку при
реєстрації цих автомобілів до
місцевого бюджету не поступали.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст викладених норм
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення несплаченого податку з
власників транспортних засобів,
предметом доказування у даній справі є
обставини, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість стягнення податку з
власників транспортних засобів у
судовому порядку, обґрунтованість їх
розміру, встановлення факту їх сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту
тощо.

Згідно із ст. 67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Законом України "Про систему
оподаткування" від 25.06.1991 р. № 1251-XII у
редакції чинній на час виникнення
спірних відносин (далі - Закон № 1251-XII)
визначено, що ставки, механізм
справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів), за винятком
особливих видів мита та збору у вигляді
цільової надбавки до діючого тарифу на
електричну та теплову енергію, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ
для споживачів усіх форм власності, і
пільги щодо оподаткування не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування.

Відповідно до ст.2 Закону № 1251-XII, під
податком і збором (обов'язковим
платежем) до бюджетів та до державних
цільових фондів слід розуміти
обов'язковий внесок до бюджету
відповідного рівня або державного
цільового фонду, здійснюваний
платниками у порядку і на умовах, що
визначаються законами України про
оподаткування.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів є, відповідно до п.10. ч.1 ст.14
Закону № 1251-XII, загальнодержавним
податком .

Правове регулювання податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
здійснюється у відповідності до Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» від
11.12.1991р. N 1963-XII у редакції чинній на час
виникнення спірних відносин (далі -
Закон № 1963-XII)

Статтею 20 Закону України "Про систему
оподаткування" передбачено, що
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів)
здійснюється державними податковими
органами та іншими державними органами
в межах повноважень, визначених
законами.

Аналогічними за змістом є завдання,
функції та права органів державної
податкової служби, встановлені Законом
України «Про державну податкову
службу» № 509-XII вiд 04.12.1990р. (у редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин).

Таким чином, ДПІ у Шевченківському
районі м. Львова звернулась до суду з
вимогою про стягнення даного виду
податку з фізичної особи в межах
наданих законом повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1963-XII,
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів є
підприємства, установи та організації,
які є юридичними особами, іноземні
юридичні особи (далі - юридичні особи), а
також громадяни України, іноземні
громадяни та особи без громадянства
(далі - фізичні особи), які здійснюють
першу реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які відповідно до
статті 2 цього Закону є об'єктами
оподаткування.

Об'єктами оподаткування відповідно до
ст. 2 Закону № 1963-XI є, зокрема,
автомобілі, призначені для перевезення
не менше 10 осіб, включаючи водія, - код
8702; автомобілі легкові - код 8703;
автомобілі вантажні - код 8704.

Перша реєстрація в Україні - це
реєстрація транспортного засобу в
Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу (ст. 3 Закону №
1963-XI).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1963-XI,
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними
особами - перед проведенням першої
реєстрації в Україні, реєстрацією,
перереєстрацією транспортних засобів,
а також перед технічним оглядом
транспортних засобів щорічно або один
раз за два роки, але не пізніше першого
півріччя року, в якому провадиться
технічний огляд.

Фізичні особи - платники податку,
відповідно до ч. 6 цієї ж статті,
зобов'язані пред'являти органам, що
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію, зняття з
обліку або технічний огляд
транспортних засобів, квитанції або
платіжні доручення про сплату податку
за попередній (у разі здійснення
сплати) та за поточний роки, а платники,
звільнені від сплати цього податку, -
відповідний документ, що дає право на
користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 6 Закону № 1963-XI,
сума податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів, що сплачується фізичними
особами, обчислюється за ставками,
визначеними у статті 3 цього Закону. У
разі виявлення юридичних чи фізичних
осіб, які не сплачували податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вони зобов'язані сплатити податок не
більш як за три попередні роки.
Перерахування неправильно сплаченого
податку допускається не більш як за три
попередні роки. Органи, що здійснюють
державну реєстрацію транспортних
засобів, зобов'язані щомісячно
повідомляти податкові органи про
транспортні засоби, зареєстровані або
зняті з реєстрації протягом
попереднього місяця, за формою,
затвердженою центральним податковим
органом України, та їх власників.

У разі приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, з власників
транспортних засобів відповідно до ст.
7 Закону № 1963-XI, стягуються сума
несплаченого податку, а також пеня або
штраф у порядку, передбаченому законом.

Суть позову визначається з урахуванням
його матеріально-правової і
процесуально-правової сторін. Це
свідчить про те, що позов виступає
процесуальною формою, яка забезпечує
реалізацію матеріального закону, його
примусове здійснення за допомогою
держави в особі компетентного органу -
суду. Елементи позову є: 1) предмет; 2)
підстава; 3) зміст. Предметом є та
частина, яка характеризує
матеріально-процесуальну вимогу
позивача до відповідача стосовно якої
позивач просить постановити судове
рішення. Підстави позову складають
підстави, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги і докази. Підставами позову
є: 1) юридичні факти, що визначаються
нормами матеріального права; 2)
доказові факти, тобто ті, що тісно
пов'язані з фактами
матеріально-процесуального характеру
і на підставі яких можливо зробити
висновок про їх наявність чи
відсутність. Підстави поділяються на: 1)
активні; 2) пасивні. Активні - які
підтверджують, що право належить
позивачу, а виконання певних обов'язків
- відповідачу. Пасивні - факти, з яких
видно, що відповідач виконав дії,
спрямовані на заперечення права
позивача. Змістом позову є звернена до
суду вимога позивача про здійснення
певних дій з зазначенням способу
судового захисту.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що
встановлені в судовому рішенні іншого
суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4
ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Судом з матеріалів справи встановлено
прийняття 20 листопада 2013 року
Львівським окружним адміністративним
судом постанови у справі №2а-704/12/1370 за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області про
скасування державної реєстрації
транспортних засобів (набрала законної
сили 09.12.2013 року), відповідно до якої
визнано протиправною та скасовано
державну реєстрацію на ім'я ОСОБА_3
автомобіля VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_1 2000
року випуску, автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4,
д.н.з. НОМЕР_1, 2000 року випуску.

При розгляді вказаної справи судом
встановлено, що державну реєстрацію
зазначених вище транспортних засобів
на позивача було здійснено на підставі
підроблених документів.

З урахуванням встановлених фактичних
обставин справи суд дійшов висновку, що
оскільки на час розгляду справи судом
визнано протиправною та скасовано
державну реєстрацію на відповідача
автомобілів VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_1, 2000
року випуску і VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_2, 2000
року випуску, то відсутні підстави
позову, зазначені у позовній заяві,
відтак у задоволенні позову слід
відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до положень
ст. 94 КАС України з сторін не
стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати з сторін не
стягуються.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в строк
та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та
підписано 11.01.2014р. о 11:00 год.

Суддя
Коморний О.І.