Справа № 267/6887/13-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2013-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а/267/151/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013
року
місто Макіївка

Гірницький районний суд м. Макіївки
Донецької області у складі судді
Помогаєва А.В., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального
захисту населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради, третя особа ОСОБА_2 Державної
казначейської служби у м. Макіївці, про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом у якому
просила:

- Визнати неправомірними дії ОСОБА_2
праці та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради (далі - УПСЗН)
щодо нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

- Зобов’язати відповідача здійснити
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
у розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років на поточний рік,
починаючи з 23.03.2013 року до дати
досягнення дочкою трирічного віку та
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача нараховану
допомогу, з урахуванням фактично
виплачених сум.

- Стягнути з Державного бюджету України
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 34,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що має доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі заяви позивача, їй
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 21.09.2011 р. по 28.06.2014 р. у розмірі 130
грн. на місяць.

Розмір допомоги встановлений
відповідно до ст. 15 Закону України “Про
державну допомогу сім ям з дітьми” в
редакції Закону України № 2334-III від
22.03.2001р. (із змінами, внесеними Законом
України “ Про державний бюджет України
на 2007 рік ” №-489-V від 19.12.2006р.).

Однак, відповідно ст. 15 Закону України
“Про державну допомогу сім’ям з
дітьми ” в редакції Закону від 22.03.2001р.
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України
№-6-рп/2007 від 09.07.2007р. було скасовано
зміни, що внесені до ст. 15 Закону
України “ Про державний бюджет України
на 2007р.”, зокрема, у тій частині, що
положення Закону України “ Про
державний бюджет України на 2007 рік ” не
можуть скасовувати чи змінювати обсяг
прав і обов’язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами
України, тобто, визнано їх
неконституційними.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено
прожитковий мінімум для дітей віком до
6-ти років на одну особу в розрахунку на
місяць у 2013 році: з 01.01.2013р. – 972,00
гривни.

Таким чином, вважає, що відповідач,
починаючи з 23 березня 2013 року повинен
був встановити їй розмір допомоги по
догляду за дитиною в сумі, передбаченій
законом. Однак перерахунку не було
зроблено. І тому за період з березня 2013
року повинен був зробити перерахунок.

Зазначає, що коли вона звернулась до
УПСЗН із заявою про здійснення
перерахунку та виплати різниці між
сумою, встановленою законом та
фактично отриманою, їй було відмовлено.
Тому вона звертатись до суду із даним
позовом.

Посилаючись на норми Конституції
України, Закону України “ Про державну
допомогу сім ям з дітьми ” від 21.11.1992р.
№ 2811-XII, рішення Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р., Закону
України “ Про прожитковий мінімум ” №
966-14 від 15.07.1999р., ст. 62 Закону України “
Про державний бюджет України на 2007р.”
№ 489-V від 19.12.2006р., ст. 12 Закону України “
Про державний бюджет України на 2012р.”
№ 4282- VI від 22 грудня 2011 року, ст. 7 Закону
України “ Про державний бюджет України
на 2013р.” № 5515-VI від 6 грудня 2012 року,
просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про
розгляд справи у її відсутність.

Відповідач - представник
ОСОБА_2 праці та соціального захисту
населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради Донецької області, подавши
письмові заперечення на позов, заявили
клопотання про розгляд справи у їх
відсутності.

Позивач просив розглянути справу в
порядку скороченого провадження. Разом
з тим, відповідно до ч. 2 ст. 18-2 Кодексу
адміністративного судочинства суд
може розглядати в порядку
скороченого провадження
адміністративні справи щодо вимог,
передбачених пунктами 1-4 частини
першої цієї статті, якщо такі вимоги не
стосуються прав, свобод, інтересів та
обов'язків третіх осіб. До участі у
справі за ініціативою позивача
залучено у якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_2 державної
казначейської служби України у м.
Макіївці. За таких обставин, суд
розглядає справу у загальному порядку.

У зв’язку з неявкою сторін,
яки просили справу розглядати за їх
відсутності, відповідно до приписів ч.4
ст. 122 КАС України, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 має дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв’язку з чим з 21.09.2013 р.
позивачу призначено державну допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн. на
місяць.

Державну допомогу позивачу
призначено у відповідності до положень
Закону України «Про державну допомогу
сім’ям з дітьми».

Розмір призначеної допомоги
визначено УПСЗН відповідно до п. 22
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім’ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р. у
розмірі, що дорівнює різниці між: 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні

шість місяців, але не менш як 130
гривень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування. У справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення.
Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім’ям з дітьми» передбачено,
що всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і
виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків

(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції
України передбачено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод.

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім’ям з дітьми» та пункту 3
Прикінцевих Положень цього Закону,
пункту 22 Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім’ям з дітьми,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р.,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50
відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75
відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130 гривень.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону, відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України «Про державну допомогу
сім’ям з дітьми», функції по виплаті
допомоги по догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ч. 1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім’ям з дітьми» в редакції Закону
№107-VI, тобто у розмірі, що дорівнює
різниці між: 100 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш
як 130 гривень. Проте, відповідно до
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік», Розділ ІІ «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»,
яким викладена зазначена редакція ч. 1
ст. 15 Закону України «Про державну
допомогу сім’ям з дітьми» діяла по 31
грудня 2008 року.

Таким чином, станом на день звернення
позивача до відповідача з заявою про
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, частина 1 статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім’ям з
дітьми» діє в наступній редакції:
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімум для дітей
віком до 6 років.

Статтею 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Допомогу позивачу
призначено у вересні 2011 року, таким
чином, на теперішній час минув
шестимісячний строк з дня коли позивач
дізнався (повинен був дізнатися) про
порушення своїх прав. Разом з тим,
спірні виплати є щомісячними, отже
порушення є триваючим. За таких
обставин суд вважає за необхідне
захистити права позивача у межах
шестимісячного строку до дня звернення
з адміністративним позовом. Згідно
відмітки канцелярії суду, позовну
заяву подано 23.09.2013р. Таким чином,
позивач має право вимагати перерахунок
допомоги за період з 23.03.2013р.

Разом з тим, вимога позивача про
нарахування та стягнення спірної
допомоги до дати досягнення дитиною
трирічного віку, тобто до 28.06.2014 року є
безпідставною, оскільки відповідно до
ст. 14 Закону України «Про державну
допомогу сім’ям з дітьми»
допомога виплачується щомісячно. Право
отримання державної допомоги наперед,
за майбутні періоди, Законом не
передбачено. Таким чином, позивач має
право на отримання допомоги за період з
23.03.2013 р. до моменту прийняття рішення
суду з цього питання. У задоволенні
позовних вимог про нарахування та
стягнення коштів за весь період до
досягнення дитиною трирічного віку
слід відмовити.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення на користь ОСОБА_4 допомоги
по догляду за дитиною, суд зазначає
наступне.

Сторонами подано заяви про розгляд
справи за їх відсутності. За викликом у
судове засідання сторони не з’явились.
Позивачем не надано будь-який
розрахунок суми не донарахованої
допомоги по догляду за дитиною, тому
суд не має можливості визначити суму,
яка підлягає стягненню. Відповідно до
ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Отже, позивачем не обґрунтовано вимоги
у цій частині. За таких обставин у їх
задоволенні необхідно відмовити.

Разом з тим, суд визнає, що саме лише
нарахування допомоги у відповідності
до вимог Закону не призведе до
належного захисту прав та інтересів
позивача. У зв’язку з цим, суд
приходить до висновку про необхідність
зобов’язати відповідача здійснити
виплату нарахованих сум.

Згідно ст. 94 КАС України, Якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

У зв’язку з тим, що позовні вимоги суд
задовольняє частково, на користь
позивача необхідно стягнути частину
судового збору, а саме 17,21 грн.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51,
56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 праці та соціального захисту
населення Гірницької районної
адміністрації Макіївської міської
ради про визнання протиправною
бездіяльності ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради, третя особа
ОСОБА_2 Державної казначейської служби
у м. Макіївці про перерахунок допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку – задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 праці
та соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_1
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Зобов’язати ОСОБА_2 праці та
соціального захисту населення
Гірницької районної адміністрації
Макіївської міської ради здійснити
перерахунок ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення трирічного
віку у розмірі прожиткового мінімуму
для дітей віком до 6 років на поточний
рік, починаючи з 23.03.2013 року по 12.11.2013
року та виплатити недоотриману суму
коштів, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі
17,21 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження – за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня з дня
отримання копії постанови.

Суддя

А.В.Помогаєв