Справа № 826/17036/13-а
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2013 року 17:11 №
826/17036/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., членів колегії Арсірія
Р.О., Донця В.А., при секретарі судового
засідання Абросімову Є.О., вирішив у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті

про скасування наказу про притягнення
до дисциплінарної відповідальності та
стягнення моральної шкоди

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2,

представників відповідача: Ляхович
М.П., Зусік Т.В.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва відкрито провадження у
справі № 826/17036/13-а за позовом ОСОБА_1
(далі також - позивач) до Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті
(далі також - відповідач,
Укрморрічінспекція) про скасування
наказу від 26.07.2013 № 369 «Про
дисциплінарне стягнення» та стягнення
моральної шкоди в розмірі 7200,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 26.12.2013 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
складено і підписано 27.12.2013 року.

Позивачем в судовому засіданні позовні
вимоги підтримано в повному обсязі, в
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що при прийнятті
оскаржуваного наказу відповідачем
порушено ст. 149 КЗпП України та ст. 10
Закону України «Про державну службу»,
що, зокрема підтверджено в Акті
Міністерства інфраструктури України
від 05.09.2013 р. Оскільки позивач вважає, що
її незаконно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, і
порушення її прав та гарантій як
працівника призвели до значних
моральних страждань протягом 3 місяців
з моменту незаконного видання наказу,
захворювань та побоювань незаконного
звільнення з державної служби, позивач
просить відшкодувати їй моральну
шкоду в сумі 7 200 гривень (оклад 2 400
гривень х 3 місяці).

Відповідач проти позову заперечує
(письмові заперечення від 18.12.2013 р.),
зазначає, що під час притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності було дотримано
вимоги чинного законодавства. Просить
відмовити у задоволенні позову
повністю.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, Окружним
адміністративним судом міста Києва,
встановлено, що ОСОБА_1 працює в
Укрморрічінспекції з 2011 р. Наказом
Укрморрічінспекції від 22.04.2013 р. № 172-к
позивача призначено на посаду
начальника відділу обліку документів
Управління аналітичного забезпечення
роботи Голови Укрморрічінспекції та
міжнародного співробітництва
Укрморрічінспекції.

З 19 по 25 липня 2013 року комісією,
створеною на підставі наказу
Укрморрічінспекції від 17.07.2013 р. № 326
«Про створення комісії», здійснено
перевірку порядку обліку, зберігання і
використання документів, видань та
інших матеріальних носіїв інформації,
які містять конфіденційну інформацію,
що є власністю держави, відділу обліку
документів Управління аналітичного
забезпечення роботи Голови
Укрморрічінспекції та міжнародного
співробітництва.

Комісією перевірено дотримання вимог
Інструкції про порядок обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
службову інформацію, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.11.98 № 1893 (далі - Постанова),
Інструкції з діловодства у Державній
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті,
затвердженої наказом
Укрморрічінспекції від 15.02.2013 № 69 (далі
- Інструкція), Інструкції про порядок
обліку, зберігання та використання
документів і інших матеріальних носіїв
інформації, які містять відомості, що
становлять службову інформацію в
Укрморрічінспекції, затвердженої
наказом Укрморрічінспекції від 19.04.2013
№ 166 (далі - Інструкція ДСК).

Під час проведення перевірки виявлено
та зафіксовано в Акті від 25 липня 2013 р.
наступні недоліки:

- Журнал вхідних ДСК № 43 та журнал
обліку не відповідають вимогам чинного
законодавства та не ведуться належним
чином.

- не ведеться журнал обліку машинних
носіїв інформації та журнал обліку
службових видань з грифом «Для
службового користування», в зв'язку з
чим не належним чином зареєстровано
вхідний документ від 09.02.2012 № 34/ДСК та
від 22.11.2012 № 154/ДСК з додатками (диски),
документ отриманий з Секретаріату
Кабінету Міністрів України від 07.02.2012 №
127/1/1-12-ДСК (Служба безпеки України від
30.01.2012 № 38 гриф «Для службового
користування») зареєстровано в
загальному порядку від 08.02.2012 № 109/0/47-12,

- у порушення вимог пункту 31 Постанови,
пункту 7 розділу VI Інструкції ДСК після
закінчення діловодного 2012 року справи
з грифом «Для службового користування»
не переглядалися членами експертної
комісії,

- в порушення пункту 33 Постанови, пункту
5 розділу IV Інструкції ДСК у справах з
грифом «ДСК» внутрішні описи відсутні,

- в порушення вимог пункту 61 Постанови,
пунктів 231, 234 Інструкції, наказу
Укрморрічінспекції від 28.12.2012 № 410 «Про
створення експертної комісії» щорічна
перевірка документів «ДСК», яка
повинна проводитись у І кварталі
кожного року не проводилась жодного
разу, відповідно відсутній акт
перевірки за 2012 рік,

- відсутня номенклатура справ на 2012 та
2013 роки, яка відповідно до пунктів 231, 234
Інструкції складається канцелярією на
основі номенклатури справ структурних
підрозділів та вводиться в дію з 1 січня
наступного календарного року,

- в порушення вимог пункту 55 Постанови,
пункту 1 розділу VI Інструкції ДСК
документи з грифом «ДСК» зберігаються
в структурних підрозділах
Укрморрічінспекції в не опечатаних
сховищах та приміщеннях,

- в порушення вимог пункту 56 Постанови,
пункту 2 розділу VI Інструкції ДСК
документи з грифом «ДСК», видані
виконавцям для відповідної роботи,
формувались ними в справи «ДСК»
самостійно і не повертались до
канцелярії.

Наказом Укрморрічінспекції від 26.07.2013
№ 369 «Про дисциплінарне стягнення» за
неналежну організацію та невиконання
своїх посадових обов'язків щодо обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
конфіденційну інформацію, що є
власністю держави, керуючись статтями
147-149 КЗпП України та статтею 14 Закону
України «Про державну службу» і взявши
до відома письмові пояснення, ОСОБА_1,
начальнику відділу обліку документів
Управління аналітичного забезпечення
роботи Голови Укрморрічінспекції та
міжнародного співробітництва
Державної інспекції України з безпеки
на морському та річковому транспорті,
оголошено догану (пункт 1). Підстава -
акт проведення перевірки обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
конфіденційну інформацію, що є
власністю держави відділу обліку
документів Управління аналітичного
забезпечення роботи Голови
Укрморрічінспекції та міжнародного
співробітництва від 25.07.2013.

На підставі доповідної записки
позивачки та Наказу Міністерства
інфраструктури України від 28.08.2013 № 214-г
«Про проведення перевірки» комісією
Міністерства інфраструктури України
проведено перевірку в
Укрморрічінспекції та 05.09.2013 складено
акт, в якому встановлено порушення
вимог статті 149 Кодексу законів про
працю України та, відповідно, статті 10
Закону України «Про державну службу».

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
Києва приходить до висновку про
часткове задоволення позову.

Законом України «Про державну службу»
визначено, що державна служба в Україні
- це професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів. Ці особи є державними
службовцями і мають відповідні
службові повноваження.

Основними обов'язками державних
службовців відповідно до статті 10
Закону України «Про державну службу» є:

додержання Конституції України та
інших актів законодавства України;

забезпечення ефективної роботи та
виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції;

недопущення порушень прав і свобод
людини та громадянина;

безпосереднє виконання покладених на
них службових обов'язків, своєчасне і
точне виконання рішень державних
органів чи посадових осіб,
розпоряджень і вказівок своїх
керівників;

збереження державної таємниці,
інформації про громадян, що стала їм
відома під час виконання обов'язків
державної служби, а також іншої
інформації, яка згідно з
законодавством не підлягає
розголошенню;

постійне вдосконалення організації
своєї роботи і підвищення професійної
кваліфікації;

сумлінне виконання своїх службових
обов'язків, ініціатива і творчість в
роботі.

Державний службовець повинен діяти в
межах своїх повноважень. У разі
одержання доручення, яке суперечить
чинному законодавству, державний
службовець зобов'язаний невідкладно в
письмовій формі доповісти про це
посадовій особі, яка дала доручення, а у
разі наполягання на його виконанні -
повідомити вищу за посадою особу.

Відповідно до статті 147 Кодексу законів
про працю України за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2)
звільнення.

Дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника (ст. 1471 Кодексу
законів про працю України).

Порядок застосування дисциплінарних
стягнень встановлено статтею 149
Кодексу законів про працю України. Так,
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. За кожне порушення
трудової дисципліни може бути
застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення. При обранні виду стягнення
власник або уповноважений ним орган
повинен враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Таким чином, до застосування
дисциплінарного стягнення власник
зобов'язаний зажадати від працівника
письмові пояснення. Відсутність таких
пояснень не перешкоджає застосуванню
стягнення, якщо власник зможе довести
те, що пояснення від працівника він
зажадав, але працівник їх не дав. Як
правило, таким доказом є акт, складений
за підписом кількох осіб на
підтвердження відмови працівника дати
пояснення по суті порушення трудової
дисципліни.

При розгляді справи судом встановлено,
що в порушення статті 149 Кодексу
законів про працю України, від ОСОБА_1
керівництво Укрморрічінспекції не
витребовувало жодних письмових
пояснень щодо порушення трудової
дисципліни.

Суд ставить під сумнів наявність під
час розгляду відповідачем питання про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності та не бере до уваги
наявну в матеріалах справи копію акту
від 25.07.2013 р. про відмову ОСОБА_1,
начальника відділу обліку документів
Управління аналітичного забезпечення
роботи Голови Укрморрічінспекції та
міжнародного співробітництва, щодо
надання пояснень про стан роботи
порядку обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які містять конфіденційну
інформацію, що є власністю держави.
Зокрема, в акті Міністерства
інфраструктури України від 05.09.2013 р.
зазначено, що на запит Комісії від
03.09.2013 № 14-2/475-13 щодо надання документів,
що підтверджують факт надання ОСОБА_1
пояснень по суті порушення трудової
дисципліни, за яке її було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності
або, за їх відсутності, письмових
пояснень посадових осіб
Укрморрічінспекції відповідні
документи надано не було. При цьому
зазначено, що згідно з письмовими
поясненнями ОСОБА_1 від 30.08.2013 №
1717-11.2/11.2/44-13 керівництво
Укрморрічінспекції не витребовувало
від неї письмових пояснень з приводу
порушення трудової дисципліни та не
ознайомлювало її з Актом про
результати перевірки.

Представники відповідача в судовому
засіданні не спростували встановлені в
акті Міністерства інфраструктури
України від 05.09.2013 р. обставини, а тому
колегія суддів дійшла висновку про
недотримання відповідачем вимог ст. 149
Кодексу законів про працю України в
частині невитребовування письмових
пояснень від позивача щодо порушення
нею вимог трудового законодавства при
застосуванні до неї дисциплінарного
стягнення.

Відповідно до статті 148 Кодексу законів
про працю України дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Як було зазначено вище, позивача
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за виявлені
порушення у 2012 році неналежної
організації та невиконання своїх
посадових обов'язків щодо обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
конфіденційну інформацію, що є
власністю держави. Однак, до
дисциплінарної відповідальності
позивача притягнуто в липні 2013 р., тобто
з порушенням шести місяців з дня
вчинення проступку.

Також суд звертає увагу, що вимогами ч. 2
ст. 252 Кодексу законів про працю України
передбачено, що притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників, які є членами виборних
профспілкових органів, допускається
лише за попередньою згодою виборного
профспілкового органу, членами якого
вони є.

Так, до матеріалів справи долучено
адвокатський запит від 17 грудня 2013
року, складений представником
позивача та направлений до Профспілки
працівників водного господарства
України, щодо надання інформації про
те, чи є ОСОБА_1 членом профспілкової
організації та чи надавала Профспілка
працівників водного господарства
України згоду на притягнення до
дисциплінарної відповідальності, якщо
вона є членом профспілки.

Листом від 20 грудня 2013 року №11 головою
ПСПВГУ було повідомлено, що ОСОБА_1
обрано головою ППО Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті та Державна
інспекція України з безпеки на
морському та річковому транспорті не
зверталася до Професійної спілки
працівників водного господарства
України з питань отримання згоди на
оголошення догани ОСОБА_1

Таким чином, оскільки під час
притягнення до дисциплінарної
відповідальності згоди від
Професійної спілки працівників
водного господарства України
відповідачем не було отримано, у діях
Укрморрічінспекції вбачається
порушення вимог ч. 2 ст. 252 Кодексу
законів про працю України, що є однією з
підстав для скасування наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача.

Крім того, в Наказі Укрморрічінспекції
від 17.07.2013 № 326 «Про створення комісії»
міститься вимога надати акт, складений
за результатами перевірки, на
затвердження Голові
Укрморрічінспекції. Однак, судом
встановлено, що складений акт від 25.07.2013
р. на затвердження Голові
Укрморрічінспекції подано не було.

Щодо виявлених порушень позивачем, які
стали підставою для притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності,
суд їх не досліджує з огляду на
відсутність будь-яких обґрунтувань з
цього приводу в позовній заяві. Так,
відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1
не заперечувала щодо виявлених при
перевірці порушень, однак просила
скасувати Наказ Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті від 26.07.2013 № 369
«Про дисциплінарне стягнення» в
зв'язку з порушенням порядку
притягнення її до відповідальності.

Суд також звертає увагу на те, що згідно
з вимогами Кодексу адміністративного
судочинства України відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

«На підставі» означає, що суб'єкт
владних повноважень: 1) повинен бути
утвореним у порядку, визначеному
Конституцією та законами України; 2)
зобов'язаний діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що
суб'єкт владних повноважень повинен
приймати рішення, а дії вчиняти
відповідно до встановлених законом
повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних
повноважень зобов'язаний
дотримуватися встановленої законом
процедури і форми прийняття рішення
або вчинення дії і повинен обирати лише
визначені законом засоби.

Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, але одночасно вони є і вимогами
для суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Це означає, що у будь-яких спорах з
суб'єктом владних повноважень
зазначене завдання судочинства не
повинно нівелюватися, а суд повинен
ретельно перевіряти доводи сторін.
Крім того, зазначене вище завдання
адміністративного судочинства
реалізується через призму ст. ст. 11, 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відтак, ураховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
скасування Наказу Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті від 26.07.2013 № 369
«Про дисциплінарне стягнення». Однак,
скасуванню підлягає лише пункт 1
наказу, який безпосередньо стосується
ОСОБА_1

Щодо відшкодування моральної шкоди,
колегія суддів зазначає, що частиною
першою ст. 1167 Цивільного кодексу
України встановлено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні (п. 5
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

При вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди судом, виходячи з положень пункту
4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
визнаються необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не зазначено, з яких
міркувань вона виходила, визначаючи
шкоду, та якими доказами це
підтверджується.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення
частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
частково.

2. Скасувати пункт 1 Наказу Державної
інспекції України з безпеки на
морському та річковому транспорті від
26.07.2013 № 369 «Про дисциплінарне
стягнення» в частині оголошення догани
ОСОБА_1.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
набирає законної сили. Постанову суду
може бути оскаржено до суду
апеляційної інстанції в порядку ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України

Головуючий суддя Л.О. Маруліна
СуддіР.О. Арсірій В.А. Донець