Справа № 811/3533/13-а
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2013 року
Справа № 811/3533/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Маловисківському районі (надалі - УПФУ
в Маловисківському районі) звернулося
до суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП
ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позов мотивовано тим, що відповідачка
має недоїмку зі сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за 2012 рік у сумі 4
282,73 грн. Оскільки у встановлений строк
вказана сума відповідачкою не
сплачена, позивач просить суд стягнути
її на свою користь.

У судове засідання сторони не прибули.
При цьому представником позивача
подано до суду клопотання про розгляд
справи без його участі. Судова повістка
про виклик, направлена на адресу
відповідачки, вказану у позовній заяві,
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернута поштою за
закінченням терміну зберігання.

Частиною 11 статті 35 КАС України
передбачено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши справу в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами, суд встановив такі
обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 19.07.00 зареєстрована як фізична
особа-підприємець Маловисківською
районною державною адміністрацією,
взята в УПФУ в Маловисківському районі
на облік як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. (а.с. 18, 24 - 25) У 2012
році перебувала на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності.
(а.с. 5-6)

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" (туті і
надалі - Закон, у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

За визначенням, наведеним у пункті 2
частини 1 статті 1 Закону, єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4
Закону платниками єдиного внеску є
зокрема фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Платники єдиного внеску, зазначені у
пунктах 2 - 14 частини першої цієї статті,
є застрахованими особами відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.
(частина 2 статті 4 Закону).

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 2
статті 6 Закону платник єдиного внеску
зобов'язаний: своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок; вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
4) подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону
встановлено, що для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, єдиний
внесок нараховується на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Як визначено пунктом 5 частини 1 статті 1
Закону, мінімальний страховий внесок -
це сума єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до частини 11 статті 8 Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини 1
статті 4 цього Закону, встановлюється у
розмірі 34,7 відсотка визначеної
пунктами 2 та 3 частини 1 статті 7 цього
Закону бази нарахування єдиного
внеску.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону
передбачено, що обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Обчислення єдиного внеску
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
територіальних органів Пенсійного
фонду, бухгалтерських та інших
документів, що підтверджують суми
виплат (доходу), на суми яких (якого)
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частин 7, 8 статті 9 Закону
єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць,
а для платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Порядок обчислення і строки сплати
єдиного внеску платниками - фізичними
особами - підприємцями, які обрали
спрощену систему оподаткування,
передбачений пунктом 4.6 розділу IV
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.10 №21-5, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 27.10.10 за
№994/18289 (надалі - Інструкція №21-5).
Вказаною нормою (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) установлено, що
зазначена категорія платників
самостійно обчислює для себе та членів
своїх сімей, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, суму єдиного внеску, яка не
може бути менше мінімального
страхового внеску за кожну особу на
місяць. Платники сплачують єдиний
внесок у вигляді авансового платежу в
розмірі, який самостійно визначили, до
20 числа місяця, наступного за місяцем,
за який він сплачується. Суми єдиного
внеску, сплачені у вигляді авансових
платежів, ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний рік.

Згідно з пунктом 3.2 Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.10 №22-2, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 01.11.10 за
№1014/18309, фізичні особи - підприємці, у
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, формують та
подають до органів Пенсійного фонду
звіт самі за себе один раз на рік до 10
лютого року, наступного за звітним
періодом. Звітним періодом є
календарний рік. Звіт подається за
формою згідно з додатком 5 до цього
Порядку.

Судом установлено, що відповідачкою
20.03.13 до УПФУ в Маловисківському районі
подано звіт про суми нарахованого
доходу застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2012 рік,
у якому нею самостійно обчислено суму
єдиного внеску до сплати у розмірі 4572, 42
грн. (а.с. 5-6). При цьому, у встановлені
строки авансові платежі відповідачкою
не сплачувалися та остаточні
розрахунки з Пенсійним фондом не
проведені.

Окрім того, позивачем прийнято рішення
№204 від 28.02.13, яким до ФОП ОСОБА_1 за
несвоєчасне подання звітності,
передбаченої Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", на підставі п.4
ч.11 ст.25 цього Закону застосовано
фінансову санкцію у вигляді накладення
штрафу у розмірі 170 грн. Вказане рішення
19.03.13 вручено відповідачці для
узгодження (а.с. 35) .

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону
визначено, що сума єдиного внеску, яка
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена територіальними
органами Пенсійного фонду України у
випадках, передбачених цим Законом, є
недоїмкою.

З огляду на наявність у відповідачки
недоїмки з єдиного внеску, УПФУ в
Маловисківському районі сформовано
вимогу про сплату боргу №Ф-39 від 25.03.13
на суму 4742, 42 грн., до якої включено
недоїмку за 2012 рік у розмірі 4572,42 грн. та
170 грн. штрафу, застосованого рішенням
№204 від 28.02.13. Вказана вимога 28.03.13
вручена відповідачці для узгодження.
(а.с. 10)

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом Пенсійного
фонду, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці шостому
цієї частини, територіальний орган
Пенсійного фонду також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки. При цьому заходи
досудового врегулювання спорів,
передбачені законом, не
застосовуються.

Частиною 14 статті 25 Закону передбачено,
що про нарахування пені та
застосування штрафів, передбачених цим
Законом, посадова особа
територіального органу Пенсійного
фонду в порядку, встановленому
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску. Суми пені та штрафів,
передбачених цим Законом, підлягають
сплаті платником єдиного внеску
протягом десяти робочих днів після
надходження відповідного рішення.
Зазначені суми зараховуються на
рахунки органів Пенсійного фонду,
відкриті в органах Державного
казначейства України для зарахування
єдиного внеску. При цьому платник у
зазначений строк має право оскаржити
таке рішення до органу Пенсійного
фонду вищого рівня або до суду з
одночасним обов'язковим письмовим
повідомленням про це територіального
органу Пенсійного фонду, яким прийнято
це рішення.

Згідно з частиною 15 статті 25 Закону
рішення територіального органу
Пенсійного фонду про нарахування пені
та/або застосування штрафів,
передбачених частинами одинадцятою і
дванадцятою цієї статті, є виконавчим
документом. У разі якщо платник єдиного
внеску не сплатив зазначені в рішенні
суми протягом десяти робочих днів, а
також не повідомив у цей строк
територіальний орган Пенсійного фонду
про оскарження рішення, таке рішення
передається державній виконавчій
службі в порядку, встановленому
законом. Суми штрафів та нарахованої
пені, застосованих за порушення
порядку та строків нарахування,
обчислення і сплати єдиного внеску,
стягуються в такому самому порядку, що
і суми недоїмки із сплати єдиного
внеску. Суми штрафів та нарахованої
пені включаються до вимоги про сплату
недоїмки, якщо їх застосування
пов'язано з виникненням та сплатою
недоїмки.

Вбачається, що отримавши рішення про
застосування штрафних санкцій та
вимогу про сплату боргу, відповідачка
їх у встановленому порядку не узгодила
та не оскаржила.

Судом установлено, що вимога про сплату
боргу №Ф-39 від 25.03.13 перебувала на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Маловисківського районного управління
юстиції та 06.12.13 була повернута
позивачу за його заявою, а виконавче
провадження закінчено. (а.с. 36)

Відповідно до картки особового рахунку
ФОП ОСОБА_1 за період 01.01.13 - 09.12.13, після
виникнення 21.01.13 недоїмки за 2012 рік у
розмірі 4572,42 грн. до Пенсійного фонду
перераховано 1259, 19 грн. (800 грн. - 13.03.13, 170
грн. - 18.03.13, 289, 19 грн. - 06.09.13).

Частиною 6 статті 25 Закону передбачено,
що за рахунок сум, що надходять від
платника єдиного внеску або від
державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Аналогічне правило міститься у пункті
6.10 розділу VІ Інструкції №21-5. При цьому
протягом п'яти робочих днів після
закінчення базового звітного періоду
орган Пенсійного фонду складає
повідомлення про суми розподілу
сплачених коштів за формою згідно з
додатком 8 до цієї Інструкції, яке
надсилається (вручається) такому
платнику. Корінець повідомлення
залишається в органі Пенсійного фонду.
Повідомлення вважається надісланим
(врученим) платнику, якщо його передано
службовій особі юридичної особи або
фізичній особі - підприємцю, особі, яка
забезпечує себе роботою самостійно,
під підпис або надіслано простим
поштовим відправленням. Дата
відправлення проставляється на
корінці повідомлення.

Наведене свідчить, що суми коштів,
сплачених відповідачкою, підлягають
зарахуванню на погашення сум недоїмки
у порядку календарної черговості її
виникнення. Відтак, внаслідок сплати
відповідачкою 1259, 19 грн., сума недоїмки
за 2012 рік у розмірі 4572, 42 грн., визначена
вимогою №Ф-39 від 25.03.13, зменшилася на 1259,
19 грн. та становить 3313, 23 грн.

Доказів погашення цієї недоїмки та
суми штрафу у розмірі 170 грн. суду не
надано.

Відтак, наразі сума заборгованості
відповідачки за вимогою про сплату
боргу №Ф-39 від 25.03.13, на яку посилається
позивач як на підставу своїх позовних
вимог, становить 3483, 23 грн. (3313, 23 грн. -
недоїмка за 2012 рік, 170 грн. - штраф). Решта
боргу зі сплати єдиного внеску,
заявленого позивачем до стягнення,
виникла з інших підстав, ніж за вимогою
№Ф-39 від 25.03.13 (зокрема за інший період),
які у позовній заяві позивачем не
обґрунтовані та відповідними доказами
не підтверджені.

Згідно з частинами 1, 4 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Тому заявлений позов підлягає
частковому задоволенню на суму 3483, 23
грн. У решті позовних вимог на суму 799,50
грн. позивачу слід відмовити у зв'язку з
їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи", який набрав чинності 11.08.13,
органи Пенсійного фонду України
продовжують адмініструвати єдиний
внесок у частині завершення процедур
такого адміністрування.

Судові витрати сторонами у справі не
понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 162, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду
України в Маловисківському районі
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 3483, 23
грн. (три тисячі чотириста вісімдесят
три гривні 23 копійки).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А.
Черниш