Справа № К-32948/10-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2013-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2013 р. м. Київ
К-32948/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2009 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 вересня 2010 року

у справі № 2а-866/08/0470

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Новомосковської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області

третя особа: Державна податкова
адміністрація у Дніпропетровській
області

про скасування актів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області (далі -
відповідач) про визнання недійсними та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 05
березня 2007 року № /0 та рішень про
застосування фінансових санкцій від 05
березня 2007 року № /0 і від 07
березня 2007 року № /0.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2009 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 вересня 2010 року постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2009
року залишено без змін.

В касаційній скарзі суб'єкт
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2009
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 вересня 2010 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

19 лютого 2007 року працівниками ДПА у
Дніпропетровській області на підставі
направлень від 19 лютого 2007 року № 0911 і
№ 0912 була проведена перевірка щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, а саме:
господарської одиниці - магазину, що
розташований за адресою: АДРЕСА_2, та
належить суб'єкту господарювання -
приватному підприємцю ОСОБА_1, за
результатами якої був складений акт на
бланку № 001560 (зареєстрований за №
).

В акті перевірки було встановлено
порушення позивачем, зокрема, вимог
пункту 13 статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», яке полягало: у
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
у розмірі 198,40 грн. сумі коштів, яка
зазначена у денному звіті реєстратора
розрахункових операцій у розмірі 36,30
грн., невідповідність склала 162,10 грн.;
вимог статті 11 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», частини 2 статті 7
Закону України «Про акцизний збір на
алкогольні напої та тютюнові вироби»,
які полягали у продажу пляшки вина
«Там'янка» без марки акцизного збору.

05 березня 2007 року Новомосковська ОДПІ
Дніпропетровської області на підставі
вказаного акта перевірки прийняла
рішення № /0, яким на підставі
статті 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові)
санкції у сумі 810,50 грн.

05 березня 2007 року Новомосковська ОДПІ
Дніпропетровської області на підставі
вказаного акта перевірки прийняла
рішення № /0, яким на підставі
абзацу 12 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
застосувала до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові)
санкції у сумі 1700,00 грн.

22 лютого 2007 року працівниками ДПА у
Дніпропетровській області на підставі
направлень від 19 лютого 2007 року № 0917 і
№ 0918 була проведена перевірка щодо
контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, а саме:
господарської одиниці - магазину, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
належить суб'єкту господарювання -
приватному підприємцю ОСОБА_1, за
результатами якої був складений акт на
бланку № 001610 (зареєстрований за №
).

В акті перевірки було встановлено
порушення позивачем вимог статей 111, 18
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», яке полягало у продажу двох
пачок цигарок «Мальборо» за ціною 4,50
грн. за пачку, тоді як максимальна
роздрібна ціна на такі тютюнові вироби,
нанесена виробником на пачку,
становила: 4,10 грн. - на одній пачці, 4,25
грн. - на другій пачці.

07 березня 2007 року Новомосковська ОДПІ
Дніпропетровської області на підставі
вказаного акта перевірки прийняла
рішення № /0, яким на підставі
абзацу 11 частини 2 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
застосувала до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 штрафні (фінансові)
санкції у сумі 1000,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що виявлені перевірками факти
порушення позивачем вимог пункту 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та статей 11, 111, 18 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», частини 2 статті 7
Закону України «Про акцизний збір на
алкогольні напої та тютюнові вироби», є
доведеними належними та допустимими
доказами і не заперечувались
позивачем, з урахуванням того, що
перевірки в межах повноважень органів
державної податкової служби,
визначених Законом України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», вважаються
позаплановими у відповідності до
положень частини 7 статті 111 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», з огляду на що вимога про
направлення за 10 днів повідомлення про
проведення таких перевірок не
застосовується.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 13 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Відповідно до статті 22 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин) у
разі невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Пунктом 1.7 Порядку оформлення
результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України № 327 від 10 серпня 2005 року» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), передбачено, що
факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства
викладаються в акті невиїзної
документальної, виїзної планової чи
позапланової перевірок чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Тобто належним доказом
невідповідності готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі
готівкових коштів, вказаних у денному
звіті реєстратора розрахункових
операцій повинен бути покупюрний опис
готівкових коштів, що складають
вказану невідповідність.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, продавцем
магазину, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, був здійснений опис наявної
готівки на місці проведення
розрахунків, сума якої склала 198,40 грн.
(арк. справи 83), тоді як згідно денного
Х-звіту реєстратора розрахункових
операцій повинно було становить 36,30
грн. (арк. справи 80).

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про наявність
підстав для притягнення позивача до
відповідальності, передбаченої
статтею 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», згідно з оспорюваним рішенням
від 05 березня 2007 року № /0.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті
11 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
алкогольні напої та тютюнові вироби,
які виробляються в Україні, а також
такі, що імпортуються в Україну,
позначаються марками акцизного збору в
порядку, визначеному законодавством.

Абзацом 2 статті 7 Закону України «Про
акцизний збір на алкогольні напої та
тютюнові вироби» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
виробники алкогольних напоїв та
тютюнових виробів проводять
маркування кожної пляшки (упаковки)
алкогольних напоїв та кожної пачки
(упаковки) тютюнових виробів у такий
спосіб, щоб марка розривалася під час
відкупорювання (розкривання) товару
відповідно до Положення про
виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Відповідно до абзацу 1 статті 111 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) встановлена
виробником або імпортером максимальна
роздрібна ціна на тютюнові вироби
наноситься на пачку, коробку або
сувенірну коробку тютюнових виробів
разом з датою їх виготовлення.

Згідно з частиною 13 статті 18 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) за наявності у
місці торгівлі тютюновими виробами
таких виробів однієї власної назви, на
пачках, коробках та сувенірних
коробках яких вказані різні
максимальні роздрібні ціни, продаж
таких тютюнових виробів здійснюється
за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані
на відповідних пачках, коробках та
сувенірних коробках.

За приписами частини 1 статті 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) за порушення
норм цього Закону щодо виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством.

Положеннями абзаців 11, 12 частини 2
статті 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що до суб'єктів
підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі: роздрібної
торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін на тютюнові вироби,
встановлених виробниками або
імпортерами таких тютюнових виробів, -
100 відсотків вартості наявних у
суб'єкта підприємницької діяльності
тютюнових виробів, але не менше 1000
гривень; зберігання, транспортування,
реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без марок акцизного
збору встановленого зразка або з
підробленими марками акцизного збору -
100 відсотків вартості товару, але не
менше 1700 гривень.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, факт продажу
пляшки вина «Там'янка» без марки
акцизного збору підтверджується
пояснювальною запискою продавця (арк.
справ 83 - зворотна сторона), факт
продажу двох пачок цигарок за цінами,
вищими від максимальних роздрібних
цін, встановлених виробниками цих
тютюнових виробів, підтверджений
пояснювальною запискою продавця (арк.
справ 82 - зворотна сторона) та
фіскальним чеком від 22 лютого 2007 року №
7241 (арк. справи 81).

За таких обставин, суди попередніх
інстанцій дійшли правомірного
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про наявність
підстав для притягнення позивача до
відповідальності, абзацами 11, 12 частини
2 статті 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», згідно з оспорюваними
рішеннями від 05 березня 2007 року №
/0 та від 07 березня 2007 року №
/0.

Колегія суддів також погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, що перевірки в межах
повноважень органів державної
податкової служби, визначених Законом
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», Законом України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», вважаються
позаплановими у відповідності до
положень частини 7 статті 111 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), з
огляду на що вимога про направлення
повідомлення про проведення таких
перевірок не застосовується.

При цьому, колегія суддів відзначає, що
згідно положень частини 2 статті 112
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) ненадання платнику
податків документів, визначених
частиною 1 цієї статті, або їх надання з
порушенням вимог, встановлених
частиною 1 цієї статті, є підставою для
недопущення посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення планової або позапланової
виїзної перевірки, тоді посадові особи
господарських одиниць позивача
допустили перевіряючих до проведення
перевірки та не перешкоджали у їх
проведенні.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 21 травня 2009
року та ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 вересня 2010 року підлягають
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
травня 2009 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08 вересня
2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________ Л.І.
Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна