Справа № 803/2429/13-а
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року Справа № 803/2429/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання
Мартинюк О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Мільчева Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації, Управління
соціального захисту населення
Горохівської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до Департаменту соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації про визнання
неправомірними дій щодо відмови у
наданні статусу інваліда війни та
зобов'язання надати статус інваліда
війни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач у період з 16.10.1986 року по 01.11.1986
року виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у складі
автоколони № 10264 м. Горохів, в зв'язку з
чим отримав посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

27.03.2012 року позивач звернувся до
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської райдержадміністрації із
проханням надати статус інваліда війни
згідно із пунктом 9 статті 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
28.03.2012 року позивачу було надано такий
статус.

Листом Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Горохівської
райдержадміністрації від 20.06.2012 року №
159/5.27 було повідомлено, що позивач не
може бути віднесеним до осіб, які
підпадають під дію пункту 9 статті 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», тому вказане посвідчення
було відкликано.

Позивач оскаржував такі дії Управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи
Горохівської райдержадміністрації, за
результатами розгляду скарг листом
Департаменту соціального захисту
населення Волинської обласної
державної адміністрації № Г-289 від
04.06.2013 року позивача було повідомлено
про те, що його питання розглянуто на
засіданні робочої групи для розгляду
звернень департаменту соціального
захисту і законних підстав для
позитивного вирішення питання щодо
встановлення статусу інваліда війни
немає.

Позивач вважає, що дії Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації є неправомірними,
оскільки наявність відповідних
документів підтверджують факт його
участі у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у складі формування Цивільної
оборони, а відтак факт встановлення ІІ
групи інвалідності внаслідок
захворювань, пов'язаних з роботами по
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи дають йому право отримати
статус інваліда війни відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Позивач просить визнати
неправомірними дії Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації щодо відмови у наданні
статусу інваліда війни відповідно до
пункту 9 статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та зобов'язати
відповідача надати статус інваліда
війни.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 10.12.2013 року
залучено до участі у даній справі як
другого відповідача Управління
соціального захисту населення
Горохівської районної державної
адміністрації (а. с. 43-44).

В судовому засіданні позивач
адміністративний позов підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації в судовому засіданні
адміністративний позов не визнав та
просить у його задоволенні відмовити
повністю з тих підстав, що позивач не
може бути віднесеним до осіб, які
підпадають під дію пункту 9 статті 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а тому оскаржувані ним дії є
правомірними.

Представник відповідача Управління
соціального захисту населення
Горохівської районної державної
адміністрації в судове засідання не
прибув з невідомих для суду причин,
хоча відповідач належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а. с. 48), у зв'язку з чим на
підставі частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) судовий розгляд
справи проведено за відсутності
представника вказаного відповідача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову
слід відмовити повністю з таких
мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у
період з 16.10.1986 року по 01.11.1986 року
виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у складі
автоколони № 10264 м. Горохів, має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія
1), йому довічно встановлено другу групу
інвалідності (захворювання, пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС), що підтверджується
посвідченням особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
серії НОМЕР_1 від 26.09.2011 року (а. с. 5),
довідкою автоколони від 30.10.1986 року №
1391 (а. с. 5), записами в трудовій книжці (а.
с. 16), довідкою до акту огляду МСЕК від
21.09.2011 року (а. с. 18).

27.03.2012 року позивач звернувся до
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської райдержадміністрації із
заявою надати статус інваліда війни
згідно із пунктом 9 статті 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» (а. с.
6) і 28.03.2012 року позивачу було надано
такий статус.

Листами Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Горохівської
райдержадміністрації від 20.06.2012 року №
159/5.27, від 03.09.2012 року № Г-412 було
повідомлено, що позивач не може бути
віднесеним до осіб, які підпадають під
дію пункту 9 статті 7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», тому
зазначене посвідчення було вилучено (а.
с. 7, 8).

Позивач оскаржив такі дії в
адміністративному порядку.

Листом Міністерства соціальної
політики України від 24.05.2013 року №
1925/014/184-13 доручено Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації розглянути звернення
позивача про встановлення статусу
інваліда війни (а. с. 10).

Як слідує із протоколу № 2 засідання
робочої групи для розгляду звернення
ОСОБА_1 щодо встановлення статусу
інваліда війни від 04.06.2013 року, ОСОБА_1
надав довідку Міністерства
автомобільного транспорту від 30.10.1986
року № 1391, у якій вказано, що він в
період з 16.10.1986 року по 30.10.1986 року
працював на об'єктах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, але факт
залучення заявника до складу формувань
Цивільної оборони не підтверджено.
Також документально не підтверджено
займану посаду та не визначено роботи,
які виконував ОСОБА_1 під час
ліквідації аварії на ЧАЕС. Відповідно
до роз'яснення Міністерства з
надзвичайних ситуацій від 14.08.2006 року в
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
брали участь три зведені загони
Цивільної оборони, а саме: Київської,
Житомирської та Чернігівської
областей, які були сформовані на базі
об'єднань «Хімволокно». Також до складу
формувань Цивільної оборони входив
особовий склад штабів Цивільної
оборони, який направлявся до складу
оперативних груп Цивільної оборони
України (м. Чорнобиль) та Цивільної
оборони Київської області (м. Іванків).
У зв'язку з цим працівники, які
залучалися для ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи від інших
міністерств та відомств і стали
інвалідами внаслідок пов'язаних з цим
захворювань, не можуть бути віднесені
до осіб, які підпадають під дію пункту 9
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Відтак, було
вирішено про те, що на підставі
представлених документів та
відповідно до діючого законодавства
законних підстав для позитивного
вирішення питання щодо встановлення
статусу інваліда війни ОСОБА_1 немає (а.
с. 35), про що Департамент соціального
захисту населення Волинської обласної
державної адміністрації повідомив
позивача листом від 04.06.2013 року № Г-289 (а.
с. 11).

Згідно із частиною другою статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, дії відповідачів щодо
відмови у встановленні позивачу
статусу інваліда війни є правомірними,
з огляду на таке.

Згідно із пунктом 9 частини другої
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року №
3551-ХІІ (з наступними змінами та
доповненнями) до інвалідів війни
належать також інваліди з числа осіб,
залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого пункту 7
Положення про порядок видачі
посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1994 року № 302 (з наступними
змінами та доповненнями), «Посвідчення
інваліда війни», «Посвідчення учасника
війни» і відповідні нагрудні знаки,
«Посвідчення члена сім'ї загиблого»
видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина.

При вирішенні питання щодо того, чи
підпадає позивач під дію пункту 9
частини другої статті 7 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», суд виходить з
такого.

Законом України «Про внесення змін до
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 15.06.2004 року №
1770-IV частину другу статті 7 цього Закону
доповнено пунктом 9 такого змісту: «9)
осіб, залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи».

Як слідує із інформації, розміщеної на
офіційному веб-порталі Верховної Ради
України, Закон України «Про внесення
змін до статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 15.06.2004 року №
1770-IV був прийнятий на базі проекту
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», внесений народними
депутатами України Шпигом Ф.І.,
Мельничуком В.В. (реєстраційний № 3078
від 06.02.2003 року). У пояснювальній
записці до вказаного законопроекту
йдеться про те, що «з перших днів аварії
на Чорнобильській АЕС 1300 осіб,
залучених до мобільних загонів
спецзахисту формувань Цивільної
оборони Чернігівської, Житомирської та
Київської областей, виконували роботи
у 30-тикілометровій зоні найвищого
радіоактивного забруднення. На той час
загони Цивільної оборони знаходилися в
структурі Міністерства оборони
колишнього Союзу РСР, діяли за його
статутом та підпорядковувалися
військовому командуванню. Перелік
робіт, які провадились цими загонами,
включає: проведення радіаційної
розвідки, гасіння пожеж на забруднених
радіонуклідами торфовищах,
дезактивацію доріг, жилих та
адміністративних будинків,
спецобробку техніки на пунктах
дезактивації, доставку
дезактиваційних речовин та інші.
Роботи провадились у складі військових
формувань. Є усі архівні документи на
підтвердження цих фактів. Проте при
виконанні тих же робіт, що й особи
мобілізовані військкоматами до інших
військових формувань, інваліди з цієї
малочисельної категорії ліквідаторів
не прирівняні до інвалідів війни
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту». Пояснити це можна лише тим, що
на час прийняття спільного наказу
Міністерства праці та соціальної
політики і Міністерства оборони
України 1 грудня 1997 року про
прирівняння інвалідів-ліквідаторів з
числа призваних через військкомати до
інвалідів війни загони Цивільної
оборони вже були виведені зі складу
Міністерства оборони і випали з поля
зору законотворців. За час, що пройшов з
дня Чорнобильської катастрофи, більше
130 бійців вже померли, близько 200 є
інвалідами. Для цих двохсот ще живих
інвалідів прирівняння у правах до
їхніх товаришів, з якими вони
пліч-о-пліч ліквідували наслідки
жахливої катастрофи, було б актом
відновлення справедливості, хоч і
запізнілим» (а. с. 50-58).

Крім того, відповідно до роз'яснення
Міністерства України з надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи від 14.08.2006
року в ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС брали участь три зведені загони
Цивільної оборони, а саме: Київської,
Житомирської та Чернігівської
областей, які були сформовані на базі
об'єднань «Хімволокно». Також до складу
формувань Цивільної оборони входив
особовий склад штабів Цивільної
оборони, який направлявся до складу
оперативних груп Цивільної оборони
України (м. Чорнобиль) та Цивільної
оборони Київської області (м. Іванків).
У зв'язку з цим працівники, які
залучалися для ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи від інших
міністерств та відомств і стали
інвалідами внаслідок пов'язаних з цим
захворювань, не можуть бути віднесені
до осіб, що підпадають під дію пункту 9
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (а. с. 34).

З урахуванням наведених норм чинного
законодавства України та встановлених
обставин у справі, суд приходить до
висновку, що оскільки позивач не брав
участь в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС у складі зведених загонів
Цивільної оборони Київської,
Житомирської та Чернігівської
областей, а був залучений для
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи від іншого міністерства і
став інвалідом внаслідок пов'язаного з
цим захворювання, тому він не може бути
віднесений до осіб, що підпадають під
дію пункту 9 частини другої статті 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», його соціальний захист
здійснюється на загальних підставах
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які потерпіли внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з
чим у задоволенні взаємопов'язаних
позовних вимог про визнання
неправомірними дій відповідачів щодо
відмови у наданні статусу інваліда
війни відповідно до пункту 9 частини
другої статті 7 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та зобов'язання
надати такий статус слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Департаменту
соціального захисту населення
Волинської обласної державної
адміністрації, Управління соціального
захисту населення Горохівської
районної державної адміністрації про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.М.Валюх

Постанова складена у повному обсязі 30
грудня 2013 року