Справа № 805/16943/13-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 р.
Справа № 805/16943/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючий суддя: Буряк І.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження

позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в м.Харцизьку
Донецької

області

до Відділу Державної
виконавчої служби Харцизького
міського

управління юстиції

про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого

провадження

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м.Харцизьку Донецької області (надалі -
позивач, Управління) звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділу Державної виконавчої служби
Харцизького міського управління
юстиції (надалі - відповідач) про
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
12.11.2013 щодо рішення №925 від 11.07.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач незаконно
виніс рішення про відмову у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
рішення про застосування штрафних
санкцій №925 від 11.07.2013 відповідає
положенням ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а отже є
виконавчим документом, який підлягає
виконанню державною виконавчою
службою.

У судове засідання від 10.12.2013
представник позивача не з'явився, про
час та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву (вх.№40232/13 від 09.12.2013),
відповідно до якої просить розглянути
справу без участі представника
позивача.

Відповідач надав до суду письмові
заперечення (вх.№40024/13 від 09.12.2013) із
яких вбачається, що відповідно до
Інформаційного листа щодо примусового
виконання вимог та рішень органів
Пенсійного фонду України від 17.05.2004
№1811/09-04-4596, направленого Донецьким
обласним управлінням юстиції з метою
належного виконання спільного наказу
Міністерства юстиції України та
Пенсійного фонду України від 17.03.2004
№25/5/39 «Про взаємодію державної
виконавчої служби та Пенсійного фонду
України», в разі відсутності даних про
вручення вимоги (рішення) боржнику або
відомостей про невиконання документів
у добровільному порядку державний
виконавець виносить постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження в порядку ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження».

Представник відповідача у судове
засідання від 10.12.2013 не з'явився, про час
та місце судового розгляду
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву (вх.№40024/13 від 09.12.2013),
відповідно до якої просить розглянути
справу без участі представника
відповідача.

Таким чином, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи і
вивчивши доводи адміністративного
позову, дійшов наступних висновків.

Управління Пенсійного фонду України в
м.Харцизьку Донецької області було
винесено рішення №925 від 11.07.2013 про
застосування фінансових санкцій за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою
звітності, передбаченої Законом
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
якого до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції в
розмірі 170,00 грн.

Вказане рішення ОСОБА_1 отримав 19.07.2013,
про що свідчить особистий підпис.

08.11.2013 УПФУ в м.Харцизьку звернулось до
ДВС м.Харцизька із заявою про прийняття
для примусового виконання рішення №925
від 11.07.2013, виданого УПФУ в м.Харцизьку
про накладення на ФОП ОСОБА_1 суми
фінансових санкцій у сумі 170,00 грн.

Як вбачається із позовної заяви, до
зазначеної заяви було надано рішення
№925 від 11.07.2013 із відміткою про набрання
законної сили 05.08.2013.

12.11.2013 головним державним виконавцем
ВДВС м.Харцизька Булавіной О.Г.
прийнята постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) з примусового
виконання рішення №925 від 11.07.2013 на
підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме у
зв'язку із відсутністю підтвердження
належного вручення боржнику рішення
№925 від 11.07.2013.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
«Про виконавче провадження» №606-XIV від
21 квітня 1999 року (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон №606) у
відповідності до преамбули якого цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень, що затверджена Наказ
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5 (далі - Інструкція № 512) та іншими
нормативно - правовими актами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження», встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до вимог ч.1 ст.2
вищезазначеного Закону, примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до статей 6, 11 Закону №606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно із п.8 ч.2 ст.17 Закону №606
державною виконавчою службою
підлягають виконанню рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

За приписами ч.4 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. У разі якщо
платник єдиного внеску протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
не сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

У відповідності до ч.5 вказаної статті
вимога територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки
або рішення суду щодо стягнення суми
недоїмки виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Пунктом 1.1 Інструкції «Про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 N 21-5 (із змінами та
доповненнями, внесеними постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2012 № 25-1, яка набрала чинності 01.02.2013)
встановлено, що ця Інструкція визначає
процедуру нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) страхувальниками, визначеними
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
нарахування і сплати фінансових
санкцій органами Пенсійного фонду
України, стягнення заборгованості зі
сплати страхових коштів.

Відповідно до абз.6 п.7.7 Інструкції
рішення про нарахування пені та
застосування штрафів вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом на
її адресу за місцем проживання або
останнього відомого її
місцеперебування з повідомленням про
вручення.

Пунктом 7.10 Інструкції встановлено, що
рішення органу Пенсійного фонду про
нарахування пені та/або застосування
штрафів є виконавчим документом.

Згідно ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

З урахуванням встановлених обставин,
що свідчать про пред'явлення позивачем
до виконання рішення, яке є виконавчим
документом в розумінні чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, судом не встановлено
обставин на підставі яких, в розумінні
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Щодо твердження відповідача, що він дія
на підставі Інформаційного листа щодо
примусового виконання вимог та рішень
органів Пенсійного фонду України від
17.05.2004 №1811/09-04-4596, направленого
Донецьким обласним управлінням
юстиції з метою належного виконання
спільного наказу Міністерства юстиції
України та Пенсійного фонду України
від 17.03.2004 №25/5/39 «Про взаємодію
державної виконавчої служби та
Пенсійного фонду України», суд
зазначає, що вказаний наказ від 17.03.2004
№25/5/39 втратив чинність, згідно з
наказом Міністерства юстиції України,
Пенсійного фонду України

від 26 грудня 2011 року N 3594/5/189,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 28 грудня 2011 р. за N 1558/20296.

Таким чином, вбачається, що відповідач
протиправно виніс постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 12.11.2013 щодо рішення №925
від 11.07.2013.

У відповідності ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України в м.Харцизьку
Донецької області до Відділу державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції законні та
обґрунтовані, відповідно, підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Управління Пенсійного фонду
України в м.Харцизьку Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції
задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Харцизького
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 12.11.2013 щодо рішення №925
від 11.07.2013.

2. Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

3. Постанова складена та підписана 25
грудня 2013 року.

4. Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Буряк І. В.