Справа № 822/4740/13-а
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2013-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4740/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2013 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріКомарницькій О.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Чемеровецькому районі до Відділу
Державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Чемеровецькому районі
звернулось до суду з позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції, в якому просить скасувати
постанову державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати його
відкрити виконавче провадження по
вимозі №58-у від 21.05.2013 року про сплату
боргу у відповідності до вимог Закону
України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що постановою від 15.11.2013 року
відповідачем протиправно відмовлено у
відкритті виконавчого провадження по
вимозі про сплату недоїмки,
посилаючись на положення Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", які визначають
порядок пред'явлення до виконання
рішення про нарахування пені та/або
застосування штрафів, оскільки до
виконання було пред'явлено вимогу про
сплату недоїмки, яка по суті є іншим
виконавчим документом. Також вказує, що
відповідно до п.3 Прикінцевих положень
Закону України від 04.07.2013 року "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України в зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" органи
Пенсійного фонду України продовжують
адмініструвати єдиний внесок у частині
завершення процедур такого
адміністрування.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
вказаних у ньому підстав.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та зазначив, що
оскаржувана постанова винесена
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України. Просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Чемеровецькому районі повторно на
примусове виконання до відповідача
було направлено вимогу про сплату
недоїмки №Ф-58У від 21.05.2013 року в розмірі
1194,03 грн.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Чемеровецького районного
управління юстиції від 15.11.2013 року (ВП
№40744911) на підставі п. 8 ч. 1 статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження" було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження у
зв'язку з тим, що право на пред'явлення
виконавчого документа покладено на
органи доходів і зборів, до яких
пенсійний фонду не відноситься. Також
зазначено, що рішення органів
пенсійного фонду не є виконавчим
документом відповідно до Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування". Окрім цього, в
оскаржуваній постанові відмічено, що
органом пенсійного фонду було порушено
вимоги п. 13 Порядку взаємодії органів
державної виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України, а саме при
повторному пред'явленні до виконання
виконавчого документа, який було
повернуто у зв'язку з відсутністю у
боржника майна, на яке за законом може
бути звернено стягнення, органи
Пенсійного фонду України надають
державному виконавцю іншу наявну
додаткову інформацію про виявлене у
боржника майно.

Листом від 25.11.2013 року за №5342/06
позивачем на адресу відповідача була
направлена скарга на таке рішення,
однак постановою начальника відділу
Державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції від 29.11.2013 року в її задоволенні
було відмовлено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд звертає
увагу на наступне.

Спірні правовідносини регулюються
Законами України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI, "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи" від 04.07.2013р. №406-VII, "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-XIV.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.8 ч. 1 статті 26 Закону
України "Про виконавче провадження",
яким керувався відповідач при
прийнятті оскаржуваного рішення,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Суд звертає увагу на те, що в зв'язку з
проведенням адміністративної реформи
04.07.2013 р. Верховною Радою України
прийнято Закон України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" №406-VII
(набрав чинності 11.08.2013 року), яким
внесено зміни до Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", зокрема
повноваження щодо надсилання до
підрозділу державної виконавчої
служби вимоги про сплату недоїмки
дійсно віднесено до компетенції
органів доходів і зборів (ч.4 ст.25
вказаного Закону).

Так, згідно з ч.1 ст.12 Закону №2464-VI
завданнями центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, є
забезпечення адміністрування єдиного
внеску шляхом його збору, ведення
обліку надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску.

Відповідно до ч.1,4,5 ст. 25 Закону №2464-VI
рішення, прийняті органами доходів і
зборів та органами Пенсійного фонду з
питань, що належать до їх компетенції
відповідно до цього Закону, є
обов'язковими до виконання платниками
єдиного внеску, посадовими особами і
застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за
формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску
протягом десяти календарних днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

Орган доходів і зборів також має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення недоїмки.

Вимога органу доходів і зборів про
сплату недоїмки або рішення суду щодо
стягнення суми недоїмки виконується
державною виконавчою службою в
порядку, встановленому законом.

Однак суд звертає увагу на те, що вимогу
про сплату недоїмки винесено позивачем
21.05.2013 року, а сама недоїмка по сплаті
єдиного внеску виникла за період до
набрання законної сили Законом України
№406-VII.

При цьому пункт 3 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи" №406-VII передбачає, що органи
Пенсійного фонду України продовжують
адмініструвати єдиний внесок у частині
завершення процедур такого
адміністрування.

Згідно з п.п.14.1.1-1 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України № 2755-VI адміністрування
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
інших платежів відповідно до
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи -
це сукупність рішень та процедур
контролюючих органів і дій їх
посадових осіб, що визначають
інституційну структуру податкових та
митних відносин, організовують
ідентифікацію, облік платників
податків і платників єдиного внеску та
об'єктів оподаткування, забезпечують
сервісне обслуговування платників
податків, організацію та контроль за
сплатою податків, зборів, платежів
відповідно до порядку, встановленого
законом.

Враховуючи положення вказаних
нормативно-правових актів, суд
приходить до висновку про наявність у
позивача права на звернення з заявою до
Відділу Державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції про примусове виконання вимоги
про сплату недоїмки зі сплати єдиного
внеску, оскільки боржник, вказаний у
такій вимозі, заборгованість не
сплатив, чим порушив норми Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Тому суд вважає, що у відповідача були
відсутні підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження в
зв'язку з тим, що пенсійний орган не
відноситься до органів доходів і
зборів, оскільки позивач правомірно
здійснював завершення процедури
адміністрування єдиного внеску.

Також згідно із ст. 17 Закону №606-XIV
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону виконанню
державною виконавчою службою
підлягають, зокрема, такі виконавчі
документи, як рішення інших органів
державної влади, якщо їх виконання за
законом покладено на державну
виконавчу службу.

За змістом ч.4-5 ст. 25 Закону №2464-VI вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом і виконується державною
виконавчою службою в порядку,
встановленому законом.

Отже, як на час виникнення боргу зі
сплати єдиного внеску, так і на день
звернення позивача до Відділу
Державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції про примусове виконання вимоги
про сплату недоїмки така вимога була та
є виконавчим документом, що підлягає
виконанню державною виконавчою
службою в порядку, встановленому
законом.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону № 606-XIV,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Суд також звертає увагу на те, що
Наказом Міністерства юстиції України
від 26.12.2011 № 3593/5 та постановою
правління Пенсійного фонду України від
26.12.2011 № 39-1 затверджено Порядок
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України, пунктом 13
якого передбачено, що при повторному
пред'явленні до виконання виконавчого
документа, який було повернуто
стягувачу у зв'язку з відсутністю у
боржника майна, на яке за законом може
бути звернено стягнення, органи
Пенсійного фонду України надають
державному виконавцю іншу наявну
додаткову інформацію про виявлене у
боржника майно.

Проте суд не погоджується з позицією
відповідача щодо того, що неподання
Управлінням Пенсійного фонду України в
Чемеровецькому районі державному
виконавцю іншої наявної додаткової
інформації про виявлене майно у
боржника є підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки Законом України "Про
виконавче провадження" такої підстави
не передбачено, а Порядок взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного фонду України, на
який посилається відповідач в
оскаржуваній постанові, є підзаконним
нормативно-правовим актом, який
визначає лише перелік дій
рекомендаційного характеру з метою
забезпечення ефективної взаємодії цих
органів, та не містить вказівки на те,
що невиконання зазначених дій є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження. Враховуючи
викладене, суд вважає, що відповідач
повинен був керуватись вимогами Закону
України "Про виконавче провадження", що
має вищу юридичну силу.

З огляду на зазначене суд вважає, що
підстави, якими відповідач керувався
при винесенні постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
15.11.2013 року, є такими, що не відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому є
протиправними.

При цьому позивач в прохальній частині
позову просить скасувати постанову
державного виконавця, однак не просить
визнати її протиправною, а також
просить зобов'язати державного
виконавця відкрити виконавче
провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд вважає за
можливе вийти за межі позовних вимог
для повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача, про захист яких він
просить та визнати протиправною і
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Чемеровецького
районного управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 15.11.2013 року ВП №40744911.

Щодо іншої позовної вимоги позивача
суд зазначає, що повноваження щодо
відкриття виконавчого провадження та
прийняття відповідного рішення з цього
питання є виключною компетенцією
органів державної виконавчої служби.
Встановлення обставин, необхідних для
прийняття рішення, також знаходиться в
компетенції відповідача. Суд оцінює
правомірність прийнятих державним
органом рішень, однак не може підміняти
суб'єкта владних повноважень у
прийнятті такого рішення, яке належить
до його компетенції.

Крім того, згідно ч.7 ст.83 Закону України
"Про виконавче провадження"
забороняється втручання інших
державних або недержавних органів та
їх посадових осіб у виконавче
провадження, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Отже, оскільки питання стосовно
прийняття рішення щодо відкриття
провадження відноситься до
компетенції відділу державної
виконавчої служби, вимога позивача в
частині зобов'язання державного
виконавця відкрити виконавче
провадження не підлягає задоволенню,
однак суд з метою, зазначеною у ч. 2 ст. 11
КАС України вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та зобов'язати
відповідача повторно розглянути заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Чемеровецькому районі про примусове
виконання вимоги про сплату недоїмки
№Ф-58У від 21.05.2013 року згідно вимог
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте всупереч наведеним положенням,
відповідачем, який є суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
його рішення, що оскаржується.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 158-163 КАС України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Чемеровецького районного управління
юстиції про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 15.11.2013 року
ВП №40744911.

Зобов'язати відділ Державної
виконавчої служби Чемеровецького
районного управління юстиції повторно
розглянути заяву Управління
Пенсійного фонду України в
Чемеровецькому районі про примусове
виконання вимоги про сплату недоїмки
№Ф-58У від 21.05.2013 року згідно вимог
Закону України "Про виконавче
провадження".

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31
грудня 2013 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк"Згідно з
оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк