Справа № 812/8081/13-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Захарова О.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року
справа №812/8081/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Блохіна А.А., Карпушової О.В.

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року у справі № 812/8081/13-а за
позовом Державного підприємства
«Антрацит» до управління Пенсійного
фонду України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про скасування вимоги про
сплату недоїмки, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року позов Державного підприємства
«Антрацит» (далі ДП «Антрацит») до
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області (далі УПФУ в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області) про
скасування вимоги № Ю-794 від 6 серпня 2013
року задоволено у повному обсязі, а
саме: скасовано вимогу УПФУ в м.
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області № Ю-794 від 6 серпня
2013 року про сплату недоїмки. Стягнуто
на користь ДП «Антрацит» з Державного
бюджету України судові витрати зі
сплати судового збору у розмірі 2294,00
грн. (дві тисячі двісті дев'яносто
чотири гривні) (а. с. 268-272).

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду через
порушення норм матеріального права та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
поширюється на вимоги поточних
кредиторів; на виплату заробітної
плати та нарахованих на ці суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше страхування, отже не може
поширюватися і на недоїмку, складовою
якої є нарахований єдиний внесок на
виплачену заробітну плату, тобто дія
мораторію не поширюється на вимоги
щодо нарахованих сум єдиного внеску (а.
с. 277, 278).

Від позивача надійшли письмові
заперечення, в яких вважає доводи
апеляційної скарги неспроможними,
оскільки суперечать нормам Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника та
визнання його банкрутом».

Відповідно до ст.197 ч.1 п.2 КАС України
судом апеляційної інстанції справу
розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, обговорила доводи апеляційної
скарги з запереченнями на неї і дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ДП «Антрацит»
зареєстроване у якості юридичної особи
30.04.2003 року виконавчим комітетом
Антрацитівської міської ради
Луганської області (а. с. 51). «Шахта
«Партизанська» є відокремленим
підрозділом Державного підприємства
«Антрацит» з правовим статусом
суб'єкта - без права юридичної особи.

ДП «Антрацит» зареєстроване в УПФУ в м.
Антрациті та Антрацитівському районі
Луганської області як платник внесків
та є платником єдиного внеску. Базовим
звітним періодом для відокремленого
підрозділу Державного підприємства
«Антрацит» є календарний місяць.

Ухвалою Господарського суду
Луганської області від 09.01.2013 року у
справі №913/124/13-г порушено провадження у
справі про банкрутство Державного
підприємства «Антрацит» та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів (а. с. 52).

Матеріалами справи підтверджено, що
відповідно до звіту про суми
нарахованого єдиного внеску вказаного
відокремленого підрозділу ДП
«Антрацит» за січень 2013 року платником
нарахована до сплати сума єдиного
внеску. Вказана сума нарахованого
єдиного внеску за січень 2013 року
повністю сплачена, що підтверджуються
постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 16 серпня 2013
року у справі №812/3863/13-а, яка залишена
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 року (а. с. 89-91).

Відповідно до звіту про суми
нарахованого єдиного внеску вказаного
відокремленого підрозділу ДП
«Антрацит» за лютий 2013 року платником
нарахована до сплати сума єдиного
внеску. Вказана сума нарахованого
єдиного внеску за лютий 2013 року
повністю сплачена, що також
встановлено вищезазначеною ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11жовтня 2013
року у справі №812/3863/13-а (а. с. 89-91).

Відповідно до звіту про суми
нарахованого єдиного внеску вказаного
відокремленого підрозділу «Шахта
«Партизанська» ДП «Антрацит» за
березень 2013 року платником нарахована
до сплати сума єдиного внеску в розмірі
5566446,58 грн. (а. с. 154-158).

Платіжними дорученнями №280 від 29.04.2013
року на суму 5834,63 грн., №281 від 29.04.2013
року на суму 9507,80 грн., №278 від 29.04.2013
року на суму 18337,75 грн., №313 від 29.04.2013
року на суму 561,54 грн., №318 від 29.04.2013 року
на суму 7028,41 грн., №277 від 29.04.2013 року на
суму 5598,00 грн., №275 від 29.04.2013 року на
суму 141338,18 грн., №276 від 29.04.2013 року на
суму 437,18 грн., №279 від 29.04.2013 року на суму
216077,23 грн., №109 від 14.03.2013 року на суму
2593,76 грн., №110 від 14.03.2013 року на суму 187,88
грн., №98 від 09.04.2013 року на суму 790000,00
грн., №99 від 09.04.2013 року на суму 57000,00
грн., №116 від 29.04.2013 року на суму 4019000,00
грн., №115 від 29.04.2013 року на суму 287000,00
грн. позивачем сплачений єдиний внесок
за березень 2013 року, що зазначено у
розділі «Призначення платежу» (а. с.
159-173).

Відповідно до звіту про суми
нарахованого єдиного внеску
Відокремленого підрозділу «Шахта
«Партизанська» Державного
підприємства «Антрацит» за квітень 2013
року платником нарахована до сплати
сума єдиного внеску в розмірі 5723878,70
грн. (а. с. 174-178).

Платіжними дорученнями №397 від 31.05.2013
року на суму 10416,55 грн., №418 від 31.05.2013
року на суму 799,23 грн., №394 від 31.05.2013 року
на суму 23322,74 грн., №395 від 31.05.2013 року на
суму 253936,21 грн., №396 від 31.05.2013 року на
суму 1507,19 грн., №393 від 31.05.2013 року на
суму 6843,63 грн., №365 від 20.05.2013 року на
суму 5000,00 грн., №366 від 20.05.2013 року на
суму 54000,00 грн., №423 від 31.05.2013 року на
суму 7906,97 грн., №391 від 31.05.2013 року на
суму 68033,13 грн., №392 від 31.05.2013 року на
суму 112,94 грн., №128 від 20.05.2013 року на суму
1014000,00 грн., №130 від 20.05.2013 року на суму
74000,00 грн., №147 від 31.05.2013 року на суму
269000,00 грн., №149 від 31.05.2013 року на суму
3935000,00 грн. позивачем сплачений єдиний
внесок за квітень 2013 року, що зазначено
у розділі «Призначення платежу» (а. с.
179-193).

Відокремленим підрозділом «Шахта
«Партизанська» Державного
підприємства «Антрацит» було надано до
УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області звіт про
суми нарахованого єдиного внеску за
травень 2013 року (а. с. 11-15).

Відповідно до звіту за травень 2013 року
ВП «Шахта «Партизанська» ДП «Антрацит»
нараховано до сплати у травні 2013 року
єдиний внесок у розмірі 5593959,71 грн.

Платіжними дорученнями №544 від 27.06.2013
року на суму 1132,71 грн., №479 від 14.06.2013
року на суму 43000,00 грн., №501 від 27.06.2013
року на суму 188924,85 грн., №497 від 27.06.2013
року на суму 5133,31 грн., №498 від 27.06.2013
року на суму 4997,93 грн., №499 від 27.06.2013
року на суму 112,18 грн., №500 від 27.06.2013
року на суму 34680,80 грн., №502 від 27.06.2013
року на суму 1497,13 грн., №503 від 27.06.2013
року на суму 10662,92 грн., №535 від 27.06.2013
року на суму 5284,85 грн., №478 від 14.06.2013
року на суму 2000,00 грн., №171 від 14.06.2013
року на суму 73533,00 грн., №174 від 14.06.2013
року на суму 1000000,00 грн., №186 від 27.06.2013
року на суму 3936000,00 грн., №188 від 27.06.2013
року на суму 287000,00 грн. позивачем
сплачений єдиний внесок за травень 2013
року, що зазначено у розділі
«Призначення платежу» (а. с. 17-30).

Відокремленим підрозділом «Шахта
«Партизанська» Державного
підприємства «Антрацит» було надано до
УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області звіт про
суми нарахованого єдиного внеску 08.07.2013
року - за червень 2013 року (а. с. 31-35).

Відповідно до звіту за червень 2013 року
ВП «Шахта «Партизанська» ДП «Антрацит»
нараховано до сплати у червні 2013 року
єдиний внесок у розмірі 5258832,04 грн.

Платіжними дорученнями №612 від 29.07.2013
року на суму 9685,52 грн., №663 від 31.07.2013
року на суму 5591,77 грн., №611 від 29.07.2013
року на суму 1497,13 грн., №606 від 29.07.2013
року на суму 2180,18 грн., №607 від 29.07.2013
року на суму 5432,75 грн., №608 від 29.07.2013
року на суму 112,18 грн., №609 від 29.07.2013 року
на суму 97794,16 грн., №610 від 29.07.2013 року на
суму 193752,76 грн., №204 від 29.07.2013 року на
суму 4600000,00 грн., №201 від 29.07.2013 року на
суму 342000,00 грн. позивачем сплачений
єдиний внесок за червень 2013 року, що
зазначено у розділі «Призначення
платежу» (а. с. 36-45).

6 серпня 2013 року УПФУ в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області винесено вимогу про сплату
недоїмки №Ю-794 з єдиного внеску
позивачем у сумі 8210797,65 грн., що
рахуються за відокремленим
підрозділом «Шахта «Партизанська»
ДП «Антрацит» станом на 01.08.2013 року,
виходячи з недоплаченого внеску за
травень та повністю не сплаченого
внеску за червень 2013 року, оскільки
внески за травень та червень 2013 року
було спрямовано на погашення недоїмки
за попередні місяці 2013 року після
порушення справи про банкрутство (а. с.
10).

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідачем безпідставно видано
вказану вимогу.

Спірним питанням, яке підлягає
з'ясуванню у справі є наявність у
органу Пенсійного фонду права на
здійснення зарахування сплачених,
після введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів особою,
відносно якої порушено справу про
банкрутство та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, сум
єдиного внеску в рахунок погашення
недоїмки, штрафних санкцій та пені, які
виникли до дати введення мораторію.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про
збір на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі за текстом - Закон № 2464)
встановлено, що орган доходів і зборів
у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Згідно з частиною 6 статті 25 Закону № 2464
за рахунок сум, що надходять від
платника єдиного внеску або від
державної виконавчої служби,
погашаються суми недоїмки, штрафних
санкцій та пені у порядку календарної
черговості їх виникнення. У разі якщо
платник має несплачену суму недоїмки,
штрафів та пені, сплачені ним суми
єдиного внеску зараховуються в рахунок
сплати недоїмки, штрафів та пені у
порядку календарної черговості їх
виникнення.

Отже, зарахування в рахунок сплати
недоїмки, штрафів та пені сплачених сум
єдиного внеску у разі наявності у
платника заборгованості є обов'язком
органу Пенсійного фонду.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
положення цього Закону у даній справі,
повинні застосовуватися з урахуванням
тієї обставини, що відносно ДП
«Антрацит» ухвалою господарського
суду Луганської області від 09.01.2013 року
в справі №913/124/13-г порушено провадження
у справі про банкрутство та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Згідно частини 1 статті 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Частина 3 статті 19 вищезазначеного
Закону містить норму відповідно до
якої протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах.

Статтею 19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення мораторію
(частина 1).

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих та
інших документів, що містять майнові
вимоги, у тому числі на предмет застави,
за якими стягнення здійснюється в
судовому або в позасудовому порядку
відповідно до законодавства, крім
випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від продажу майна
боржника), перебування майна на стадії
продажу з моменту оприлюднення
інформації про продаж, а також у разі
звернення стягнення на заставлене
майно та виконання рішень у немайнових
спорах; забороняється виконання вимог,
на які поширюється мораторій; не
нараховується неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій; зупиняється перебіг
позовної давності на період дії
мораторію; не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошового зобов'язання, три
проценти річних від простроченої суми
тощо.

Тобто, під час дії мораторію
зупиняється виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів, в тому числі
щодо сплати єдиного внеску, термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припиняються заходи,
спрямовані на забезпечення виконання
цих зобов'язань.

Відповідно до картки особового рахунку
платника єдиного внеску
відокремленого підрозділу «Шахта
«Партизанська» ДП «Антрацит» за цим
підрозділом, станом на 01.08.2013 року
значиться недоїмка в розмірі 8210797,65
грн., яка визначена відповідачем (а. с.
197-200).

Встановлено, що вказана заборгованість
позивача з єдиного внеску утворилася у
зв'язку з здійсненням відповідачем
зарахування сплачених позивачем
коштів у лютому та березні 2013 року
поточних платежів за січень та лютий 2013
року у рахунок погашення
заборгованості, яка виникла за
попередній період до порушення справи
про банкрутство, тобто до 9 січня 2013
року, що потягло за собою виникнення
заборгованості за січень та лютий 2013
року.

Зарахування сплачених позивачем сум
єдиного внеску як поточних платежів за
січень та лютий 2013 року в рахунок
наявної заборгованості, штрафів та
пені за періоди до введення в дію
мораторію, є заходом, спрямованим на
забезпечення виконання позивачем
зобов'язань щодо сплати єдиного внеску,
термін виконання яких настав до
введення в дію мораторію, і тому таке
зарахування після введення в дію
мораторію ухвалою господарського суду
від 09.01.2013 року є протиправним.
Зазначені обставини підтверджуються
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року у справі № 812/3863/13-а (а. с. 89-91).

Встановлені обставини, підтверджують,
що відповідач штучно створив поточну
заборгованість за січень та лютий 2013
року, і у подальшому кожен поточний
місячний платіж, який сплачувався
позивачем у повному обсязі,
зараховувався в рахунок погашення
недоїмки, штрафних санкцій та пені
створеної таким чином за попередній
місяць, при тому, що в платіжних
документах позивачем зазначалося
цільове призначення платежів.
Внаслідок таких протиправних дій
відповідача відповідно кожен поточний
місяць залишався не оплаченим, у тому
числі таким чином відповідачем
визначена і заборгованість за травень
та червень 2013 року, що стало підставою
для винесення оскаржуваної вимоги.

На підставі встановлених обставин і
наведених норм законів суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що станом на дату
винесення оскаржуваної вимоги
заборгованість з єдиного внеску, яка
підлягає сплаті в умовах дії мораторію
на задоволення вимог кредиторів
відповідно до положень статті 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», у
відокремленого підрозділу «Шахта
«Партизанська» ДП «Антрацит» відсутня,
а тому відсутні підстави для
сформування вимоги позивачу про
погашення заборгованості з поточних
платежів за травень та червень 2013 року.
УПФУ в м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області
спрямовувало сплачувані позивачем
кошти в рахунок погашення не поточної
заборгованості, а заборгованості зі
сплати штрафних санкцій та пені, які
виникли до введення мораторію 09.01.2013
року, що заборонено діючим
законодавством України, та у наступний
період за рахунок штучно створеної
заборгованості у поточних місяцях.

Доводи відповідача, що ця недоїмка
створилася з недоплаченого внеску за
травень та повністю не сплаченого
внеску за червень 2013 року є
неспроможними, оскільки платіж за
червень 2013 року відповідачем
безпідставно було спрямовано на
погашення заборгованості за попередні
місяці.

Крім того, відповідно до частини 3
пункту 10.11 «Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 у разі проведення
такого зарахування орган Пенсійного
фонду протягом п'яти робочих днів після
закінчення базового звітного місяця
повинен скласти повідомлення, у якому
міститься інформація про суми
розподілу сплачених коштів, за формою
згідно з додатком 22 цієї Інструкції,
яке надсилається (вручається) такому
платнику. При цьому корінець
повідомлення залишається в органі
Пенсійного фонду.

Повідомлення вважається надісланим
(врученим) платнику, якщо його передано
посадовій особі юридичної особи або
фізичній особі - суб'єкту
підприємницької діяльності, адвокату,
приватному нотаріусу, під підпис або
надіслано листом з повідомленням про
вручення. Дата відправлення
проставляється на корінці
повідомлення.

Доказів надіслання або вручення
позивачу повідомлення, у якому
міститься інформація про суми
розподілу сплачених коштів,
відповідачем у судовому засіданні
надано не було.

Колегія суддів зазначає, що суд першої
інстанції в мотивувальній частині та
обґрунтуванні висновків постанови
посилався на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 року у справі № 812/3863/13-а,
але фактично зазначене судове рішення
є не постановою, а ухвалою, проте ця
описка суду першої інстанції не
призвела до неправильного вирішення
справи.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції вірно вирішив справу, доводи
апеляційної скарги не спростовують
обґрунтованих висновків суду, підстави
для скасування постанови суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст.200 ч.1, ст.205 ч.1, ст.206, ст.212, ст.254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2013 року у справі № 812/8081/13-а за позовом
Державного підприємства «Антрацит» до
управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області про
скасування вимоги про сплату недоїмки
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А.Василенко

Судді
А.А. Блохін

О.В. Карпушова