Справа № 536/3153/13-а
Суддя: Степаненко Ю. І.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/3153/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2014 року

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі судді
Степаненка Ю.І., розглянувши в місті
Кременчуці в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ
Радивилівського РВ УМВС України у
Рівненській області ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови серії АЕ 1 №307119
від 10 вересня 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення,

В
С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 грудня 2013 року
звернувся в суд з позовом до
відповідача начальника ВДАІ
Радивилівського РВ УМВС України у
Рівненській області ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій та
скасування постанови серії АЕ 1 №307119
від 10 вересня 2013 року по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення стягнення за статтею 132-1
КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування позову
вказував, що 10 грудня 2013 року з відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції на його адресу поштою надійшла
постанова про відкриття виконавчого
провадження з виконання постанови
начальника ВДАІ Радивилівського РВ
УМВС України в Рівненській області.

Цього ж дня він звернувся до ВДВС
Кременчуцького РУЮ, де дізнався, що 10
вересня 2013 року відповідачем винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АЕ1 №307119 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого статтею
132-1 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 510 гривень.

В постанові зазначено, що 10 серпня
2013 року, об 11 годині 10 хвилин, на 434 км
автодороги Київ-Чоп, керуючи
автомобілем «Івеко», державний
номерний знак НОМЕР_1, він перевозив
небезпечний вантаж з вимкненим ближнім
світлом фар, чим порушив п.22.6 ПДР
України.

Вважає, що викладені в постанові
відомості по справі про
адміністративне правопорушення не
відповідають дійсності, а дії
відповідача є протиправними.

У відповідності до ч.2 ст.268 КУпАП
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Зазначені вимоги містяться також в
нормативних актах МВС України, а саме: в
наказі від 26.02.2009 року №77 «Про
затвердження інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху». Між тим, справа була
розглянута відповідачем без його
участі і він не був сповіщений про час і
місце розгляду справи.

Відповідно до Закону України від 24
вересня 2008 року №586-ІV «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо вдосконалення відносин у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху» МВС України видано наказ від
27.03.2009 року №111 «Про затвердження
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС» та наказ
від 26.02.2009 року №77 «Про затвердження
Інструкції з оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху».

Згідно п.6.3 Інструкції №111
працівник підрозділу ДПС під час
несення служби зобов’язаний
перебувати на визначеному місці
несення служби відповідно до
диспозиції.

Пунктом 10.6 Інструкції встановлено,
що на кожний маршрут патрулювання
(пост) складається картка маршруту
патрулювання, поста (додаток 4). Один
примірник картки зберігається у
відділах (відділеннях)
Державтоінспекції МВС з
обслуговування адміністративних
територій міст, районів, районів у
містах, другий видається старшому
наряду ДПС на час несення служби. Режим
роботи особового складу підрозділів
ДПС встановлюється згідно п.10.14 цієї
Інструкції встановлюється за
щомісячним графіком, який
затверджується командиром підрозділу
ДПС. У графіку вказуються дні й
години несення служби кожним
працівником та їх вихідні дні.

У відповідності до п.12.5 Інструкції
працівники підрозділів ДПС, які
заступають у наряд ДПС повинні мати …
картку маршруту патрулювання, поста;
відомість обліку роботи по догляду за
дорожнім рухом…

Оскаржувана постанова посилань на
жоден з цих документів не містить.

Відсутність ближнього світла фар на
автомобілі була пов’язана з виходом з
ладу електричного запобіжника, при
цьому індикація в кабіні автомобіля
повідомляла про те. що ближнє світло
фар включене.

Після зупинки автомобіля
працівниками ДАІ, поломка була ним
усунута на місці протягом кількох
хвилин, про що він письмово зазначив в
протоколі про адміністративне
правопорушення.

А тому з підстав статей 287-289 КУпАП
просив суд його позовні вимоги
задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, подав до суду письмову
заяву, у якій свій позов підтримав та
просив розглянути справу без його
участі.

Відповідач начальник ВДАІ
Радивилівського РВ УМВС України у
Рівненській області ОСОБА_2 в судове
засідання не з’явився, хоч був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, про що свідчить
зворотна поштова розписка (а.с.15), своїх
пояснень чи заперечень проти позову не
надав.

Дослідивши письмові докази
у справі, суд прийшов до наступного
висновку.

В судовому засіданні
установлено і не заперечується
сторонами, що згідно постанови серії
АЕ 1 №307119 від 10 вересня 2013 року в справі
про адміністративне правопорушення
позивача ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
статтею 132-1 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу у розмірі 510
гривень за те, що він 10 серпня 2013 року,
об 11 годині 10 хвилин, на 434 км автошляху
Київ-Чоп, працюючи водієм ТзОВ
«Топ-Транс-Буд», керуючи автомобілем
«ІВЕКО», державний номерний знак
НОМЕР_1, порушив правила перевезення
небезпечних вантажів. Перевозив
небезпечний вантаж з вимкненим ближнім
світлом фар, чим порушив п.22.6 Правил
дорожнього руху України (а.с.6).

Зі змісту вказаної постанови
вбачається, що справа відносно ОСОБА_1
була розглянута за його відсутності,
оскільки примірник копії цієї
постанови в день розгляду справи йому
не вручався та копія постанови була
надіслана рекомендованим листом 13.09.2013
року, але відповідачем не надано суду
копії розписки про отримання постанови
позивачем.

Відповідно до п.22.6 ПДР України
транспортні засоби, що здійснюють
дорожнє перевезення небезпечних
вантажів, повинні рухатися з
увімкненим ближнім світлом фар,
задніми габаритними ліхтарями та
встановленими розпізнавальними
знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих
Правил, а великовагові та
великогабаритні транспортні засоби —
також з увімкненим проблисковим
маячком (проблисковими маячками)
оранжевого кольору.

Відповідно до пп. «г» п.9.8 Правил
дорожнього руху України під час руху
механічних транспортних засобів у
світлу пору доби з метою позначення
транспортного засобу, що рухається,
ближнє світло фар повинно бути
увімкнене: на великовагових,
великогабаритних транспортних засобах
та транспортних засобах, що здійснюють
дорожнє перевезення небезпечних
вантажів.

Згідно диспозиції статті 132-1 КУпАП
відповідальність настає за порушення
правил дорожнього перевезення
небезпечних вантажів, правил проїзду
великогабаритних і великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями або залізничними
переїздами.

При цьому суб’єктивна сторона
складу цього правопорушення
характеризується наявністю прямого
умислу.

Згідно пояснення ОСОБА_1 як у
протоколі про адміністративне
правопорушення (а.с.13), так і в позовній
заяві (а.с.3) відсутність ближнього
світла фар на автомобілі під час його
руху була пов’язана з виходом з ладу
електричного запобіжника, індикація ж
в кабіні автомобіля інформувала про те,
що ближнє світло фар включене і працює.

Це твердження позивача
працівником ДАІ на місці виявлення
порушення не було перевірено,
відповідних доказів несправності та
перевірки роботи індикатора не надано.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 рухався в
денний час доби, він міг орієнтуватися
про включення ближнього світла фар
лише по наявних в кабіні водія
приладах. Орієнтуватися ж по
зовнішньому освітленню автомобіля з
кабіни водія під час руху автомобіля в
денний час доби не можливо.

Тому не доведена суб’єктивна
сторона, а відтак відсутній склад
правопорушення, передбаченого статтею
132-1 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП України
доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи
в його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими
доказами, показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки,
відеозапису чи засобів фото- і
кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Жодних доказів вчинення ОСОБА_1
умисних дій, вказаних у постанові про
адміністративне правопорушення,
відповідачем в силу статті 251 КУпАП не
зазначено та не надано їх суду.

Крім цього, у протоколі про
адміністративне правопорушення ОСОБА_1
повідомлено, що розгляд справи про
адміністративне правопорушення
відбудеться 10.08.2013 року о 13 годині у
ВДАІ міста Радивилів. Між тим, в
призначений день і час розгляд справи
не відбувся, а справу було розглянуто
лише через місяць 10.09.2013 року без участі
ОСОБА_1 в порушення вимог статей 268, 278-280
КУпАП.

Відповідно до частин 1,2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Усупереч вимог статті 71 КАС України
відповідачем не надано доказів
правомірності винесеної оспореної
постанови та не спростовано позовні
вимоги ОСОБА_1

Ураховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що посадова
особа - начальник ВДАІ Радивилівського
РВ УМВС України у Рівненській області
майор міліції ОСОБА_2 не довів
правомірність винесеної постанови про
накладення на позивача стягнення у
виді штрафу, а тому суд визнає його дії
протиправними, у зв’язку з чим
винесена ним постанова підлягає
скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем було зазначено, що
оскаржувана постанова не містить
жодних посилань на наказ МВС України
№111 від 27.03.2009 року «Про затвердження
Інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС» та
наказу №77 від 26.02.2009 року «Про
затвердження Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху», а тому на його думку
винесена постанова також із цих
підстав є неправомірною.

З таким твердженням суд не може
погодитися, оскільки згідно статті 283
КУпАП зміст постанови по справі про
адміністративне правопорушення
зазначення таких відомостей не
вимагає.

Керуючись статтями 256,287-289
КУпАП, статтями 10,11,71,86,122, 158-163,171-2 КАС
України, суд

П О
С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати дії начальника ВДАІ
Радивилівського РВ УМВС України у
Рівненській області майора міліції
ОСОБА_2 протиправними та скасувати
винесену цією посадовою особою
постанову серії АЕ 1 №307119 від 10 вересня
2013 року у справі про адміністративне
правопорушення про накладення на
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
адміністративного стягнення за
статтею 132-1 КУпАП у виді штрафу в
розмірі 510 гривень.

Постанова суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ю. І.
Степаненко