Справа № 759/19815/13-а
Суддя: Мазур І. В.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/45/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2014 року

Святошинського районного суд м.
Києва Мазур І.В., розглянувши у
скороченому провавдженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,
що він 16 січня 2013року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва з
законним проханням призначити йому
державну пенсію згідно статуса
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, який працював у
зовні відчуження у 1986році. До заяви
були приєднані усі довідки, які
підтверджують його право на одержання
державної пенсії з зменшенням
пенсійного віку на 10 років.

Відповідачем було відмовлено йому у
призначені пільгової пенсії, оскільки
як вказано у відповіді від 23.01.2013 року,
ним не було надано первинні документи
які б підтвердили кількість робочих
днів роботи в зоні дії ЧАЕС, тому для
призначення останньому пільгової
пенсії за віком на пільгових умовах
немає підстав.

З даним він погодитись не може,
оскільки він надав всі документи, які
підтверджують його роботу в м.
Чорнобилі відповідачу.

Такі, дії відповідача, позивач вважає
протиправними і просить суд, визнати
дії відповідача протиправними та
зобов'язати призначити йому пільгову
пенсію по віку як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році на
підставі Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 16 січня 2013року.

Представник відповідача до суду
заперечення не енаправив, суд,
керуючись вимогами ст.183-2 КАС України
вважає за можливе розглянути позов
ОСОБА_2 та винести постанову у порядку
скороченого провадження.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 55 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, а учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року в зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку до 5
років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
учасником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, що
підтверджується посвідченням виданим
на ім'я позивача (а.с. 10зв.арк.).

16.01.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва із
заявою про призначення пенсії за віком
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»./а.с.14-18/

Згідно відповіді Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва від
23.01.2013 року за №27/09/Б-23, позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з
відсутністю первинних документів які б
підтверджували кількість днів роботи в
зоні ЧАЕС, тому для призначення
останньому пільгової пенсії за віком
на пільгових умовах немає підстав (а.с.
19).

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» підставами для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС є період роботи (служби)
у зоні відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

В межах розгляду даної справи, той
факт, що ОСОБА_2 є ліквідатором аварії
на Чорнобильській АЕС, відповідачем не
спростований, дані обставини, також,
підтверджуються посвідченням учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії
2).

Відповідно до вимог чинного
законодавства (Постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-11 «Про затвердження Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), особи
повинні надати: посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення; довідку форми 122 (за
установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання
довідки за формою №122 для призначення
пенсії надаються інші первинні
документи, що підтверджують період
роботи в зоні відчуження: довідки про
період роботи в зоні, табелі обліку
робочого часу тощо. Вказана позиція
узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ»
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції
станом на 15.10.2009р.), згідно з якою
замість довідки про період участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись
довідки архівної установи, або інші
первинні документи, в яких зазначено
період роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
тощо.

З аналізу викладених норм вбачається,
що первинні документи, що
підтверджують період роботи в зоні
відчуження при призначенні пенсій на
пільгових умовах, надаються за
відсутності посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення та довідки форми 122
(за установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Згідно довідки форми 122 позивач
перебував безпосередньо занятий на
роботах, передбачених Постановою ЦК
КПРС, Президії Верховної ради СРСР,
Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987
р. № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів
СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986р. № 665-195, які
давали право на державну пенсію на
пільгових умовах згідно зі списку № 1,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 ВАТ
«Свемон-Центр» підтверджено факт
участі ОСОБА_2 у ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 28,29,30 квітня
1986р./а.с.12/

Відповідно до посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році, серії
НОМЕР_3, яке видано на ім'я позивача,
воно має штамп про його перереєстрацію
(а.с. 10).

Отже, з урахуванням наявності у
позивача вказаних документів:
посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС (а.с. 10), та довідки форми
122 (а.с.12), за установленою формою,
затвердженою Постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питань № 122 від 09.03.1988 року (а.с. 13) для
призначенні пенсії зі зниженням
пенсійного віку, визначеного Законом
України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
підтверджують час його відрядження в
зону відчуження ЧАЕС, що підтверджують,
що він був зайнятий на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії, є достатніми для призначення
пенсії на пільгових умовах,оскільки
первинні документи необхідно у разі
відсутності, довідки форми № 122, та
посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС, а тому суд приходить до
висновку щодо безпідставності відмови
Управлінні Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва у
призначенні позивачу пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до
положень ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а право
позивача на призначення пенсії
підлягає відновленню з дати звернення
до Управління Пенсійного фонду України
у Святошинському районі міста Києва
із заявою про призначення пенсії, тобто
з 16.01.2013року.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для
задоволення вимог позивача в частині
нарахування та виплати пенсії за віком
відповідно до вимог ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки предметом даного спору є
відновлення порушених прав позивача,
пов'язаних саме з відмовою у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, в той же час
вирішення питання щодо нарахування у
відповідному розмірі та виплати пенсії
особі, яка має право на пенсію,
відносяться до
організаційно-розпорядчих функцій
безпосередньо Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
міста Києва, в межах його компетенції,
що зумовлює винесення відповідних
розпорядчих документів, тому заявлені
позовні вимоги позивача в цій
частині не підлягають розгляду в
судовому порядку.

В той же час з метою соціального
захисту позивача як громадянина
України і що соціальний захист
громадян, є первинним завданням
будь-якої країни, суд вважає за
необхідне поновити йому строк
звернення до суду.

Відповідно до пункту 15 Постанови КМ
України від 24.10.2007, № 1261 "Про
затвердження Положення про Пенсійний
фонд України" Пенсійний фонд України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку головні
управління Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, м. Києві та
Севастополі, управління в районах,
містах і районах у містах.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання дії чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень і зобов'язати
відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок
щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідно до частини другої статті 11
КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити призначення,
нарахування та виплату пенсії за віком
відповідно до вимог ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підлягає
задоволенню частково, та задовольняє
позовні вимоги щодо зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі м. Києва
призначити позивачу пенсію відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 16 січня 2013 року з моменту
звернення за призначенням пенсії, в
іншій частині позов задоволенню не
підлягає.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про
державне мито» від 21.01.1993 року
позивач звільнений від сплати судового
збору.

Крім того, відповідно до п. 10 ст. 5
Закону України «Про судовий збір» від
сплати судового збору звільняються:
позивачі - громадяни, віднесені до
1 та 2 категорій постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 18 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються: Пенсійний фонд
України та його органи; органи
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального захисту інвалідів і
його відділення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України,
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених
вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує
всі здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Таким чином, оскільки суд задовольняє
позовні вимоги частково та обидві
сторони звільнені від оплати судових
витрат згідно Закону України «Про
судовий збір» та відповідно до ст. 94
КАС України, судові витрати
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
46 Конституції України, ст. ст. 15, 46, 49, 55
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. ст Керуючись ст.ст. 7-12,
69-71, 89, 99, 128, 159-163, 256, 183-2 КАС України,
суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва щодо відмови в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському
районі м. Києва призначити ОСОБА_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, що
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, пенсію
зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 16 січня
2013 року з моменту звернення за
призначенням пенсії.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя