Справа № 2а-199/10
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2013 р. м. Київ
К/9991/53641/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Буринському районі Сумської області на
рішення Буринського районного суду
Сумської області від 12.05.2010р. та
постанову апеляційного суду Сумської
області від 9.07.2012р. у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного
фонду України в Буринському районі
Сумської області

про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги , -

В С Т А Н О В И В :

19.04.2010р. до суду надійшов позов ОСОБА_3
про зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Буринському районі
Сумської області (далі Пенсійний фонд)
нарахувати та виплатити йому, як дитині
війни, не нараховану та несплачену
щомісячну державну соціальну допомогу
(або доплату до пенсії) за 2007, 2008, 2009 роки
та за січень - березень 2010р. в сумі
4528,60грн.

Рішенням Буринського районного суду
Сумської області від 12.05.2010р. позов
задоволено частково. Зобов'язано
нарахувати та виплатити позивачу
щомісячну державну соціальну надбавку
до пенсії, як дитині війни в розмірі 30% з
9.07.2007р. по 31.12.2007р. включно, з 22.05.2008р. по
31.12.2008р. включно, з 1.01.2009р. по 31.03.2010р.
включно.

Стягнуто з відповідача судові витрати
з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в розмірі
171 грн. на користь ОСОБА_3

Постановою апеляційного суду Сумської
області від 9.07.2012р. апеляційну скаргу
Пенсійного фонду задоволено частково,
а рішення суду першої інстанції
змінено в частині розподілу судових
витрат.

Стягнуто з Пенсійного фонду на користь
позивача 37грн. на відшкодування
судових витрат, понесених у суді першої
інстанції.

Не погодившись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Пенсійний фонд
звернувся з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального права, просив рішення
суду першої інстанції змінити,
скасувавши постанову апеляційного
суду в частині стягнення судових
витрат, компенсувавши ці витрати за
рахунок Державного бюджету України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 79
Цивільно-процесуального кодексу
України (далі ЦПК України) (в редакції,
що діяла на час розгляду справи судом),
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

Частиною першою статті 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Одночасно, частина друга вказаної
статті зазначає, якщо обидві сторони
звільнені від оплати судових витрат,
вони компенсуються за рахунок держави
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 34 частини першої
статті 4 Декрету Кабінету Міністрів
«Про державне мито» в редакції станом
на час розгляду та вирішення спору від
сплати державного мита звільняються у
тому числі Пенсійний фонд України, його
підприємства, установи й організації.

Проте, звільнення відповідача від
сплати витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу ані ст. 81
ЦПК України, ані постановою Кабінету
Міністрів України від 21 грудня 2005 р.
№ 1258 «Про затвердження Порядку оплати
витрат з інформаційно-технічного
забезпечення судових процесів,
пов'язаних з розглядом цивільних та
господарських справ, та їх розмірів» не
передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов був розглянутий за правилами ЦПК
України та розподіл судових витрат
було проведено на підставі ст.88
вказаного Кодексу.

Отже, вірно визначивши, що спір є
немайновим, постановою апеляційного
суду правомірно стягнуто з Пенсійного
фонду на користь ОСОБА_3 37грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буринському
районі Сумської області залишити без
задоволення, рішення Буринського
районного суду Сумської області від
12.05.2010р. та постанову апеляційного суду
Сумської області від 9.07.2012р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз