Справа № 565/1970/13-а
Суддя: Ковтунович М.І.
Дата ухвалення: 2013-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1970/13-а
Кузнецовський міський суд Рівненської
під головуванням судді
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Кузнецовського міського суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області про
в с т а н о в и в :
До суду звернулась ОСОБА_1 із
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську (далі - УПФ) про визнання
нечинним, скасування рішення УПФ про
відмову в призначенні пенсії по втраті
годувальника на дітей безвісно
відсутнього ОСОБА_3: ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Просить зобов’язати відповідача
прийняти рішення про призначення та
виплату з 16.10.2013р. пенсії по втраті
годувальника на тих же дітей.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що
ОСОБА_1 має двоє дітей: ОСОБА_4, 29.01.1994р.н.,
та ОСОБА_5, 10.07.1996р.н. Згідно рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 18.09.2003р. батько
зазначених дітей, - ОСОБА_3 визнаний
безвісно відсутнім. Обоє дітей нині
продовжують здобувати освіту у ВУЗах
на денній формі навчання. 16.10.2013р.
ОСОБА_1 звернулася до УПФ із заявою та
необхідними документами про
призначення пенсії по втраті
годувальника на ОСОБА_4, ОСОБА_5
Відповідачем відмовлено в призначенні
даної пенсії. На думку позивача, така
відмова в призначенні пенсії по втраті
годувальника є незаконною, оскільки
рішення суду про визнання ОСОБА_3
безвісно відсутнім чинне і не
скасоване, місцезнаходження
останнього досі не відоме, а діти
безвісно відсутнього продовжують
навчання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю
підтримала позовні вимоги та їх
обґрунтування. З пояснень позивача
слідує, що вона самостійно виховує
дітей. Син ОСОБА_5 є неповнолітнім. Діти
продовжують навчання. Вважає, що на
дітей визнаного безвісно відсутнім
ОСОБА_3 має бути призначено пенсію по
втраті годувальника. Необхідні
документи для цього ОСОБА_1 подала до
УПФ. Просила позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги не визнав повністю. З
його пояснень вбачається, що підставою
для відмови в призначенні пенсії по
втраті годувальника було те, що ОСОБА_3
об’явився, йому призначалася пенсія в
УПФ, надходили протягом декількох
років страхові внески. Покликався
представник відповідача, що не
скасоване судове рішення від 07.05.2012р.,
яким відмовлено в позові ОСОБА_1 про
зобов’язання УПФ здійснити
нарахування та виплату пенсії по
втраті годувальника на утриманців
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Представник
відповідача ОСОБА_2 визнавав, що дійсно
ОСОБА_1 із заявою від 16.10.2013р. подала до
УПФ усі документи, необхідні для
призначення пенсії по втраті
годувальника. На теперішній час
рішення суду про визнання безвісно
відсутнім ОСОБА_3 не скасоване, його
місцезнаходження точно не відоме.
Просив відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши інші докази у
справі в їх сукупності, приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Судом встановлено, що згідно рішення
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 18.09.2003р. ОСОБА_3
був визнаний безвісно відсутнім.
Рішення суду набрало законної сили
21.10.2003р. і сторони визнають, що
зазначене рішення є чинним на час
подачі ОСОБА_1 заяви про призначення
пенсії. Копіями свідоцтв про
народження І-ГЮ №261543, І-ГЮ №017176
підтверджено, що ОСОБА_3 є батьком:
ОСОБА_4, 29.01.1994р.н. та ОСОБА_5, 10.07.1996р.н.
Копіями довідок від 10.10.2013р. №782 та від
03.10.2013р. №1007 засвідчено, що ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 є студентами денної форми
навчання Національного педагогічного
університету імені ОСОБА_6 та
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» відповідно. У заяві від
16.10.2013р. ОСОБА_1 просила призначити
пенсію на дітей по втраті годувальника.
Листом від 30.10.2013р. №3642/71-118 УПФ
відмовило в призначенні такої пенсії.

Відповідно до ст.36 ч.1, ч.2 п.2, ч.7 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування», діти
безвісно відсутнього ОСОБА_3, як такі,
що навчаються за денною формою
навчання у вищих навчальних закладах, а
ОСОБА_5, - як і неповнолітній, мають
право на призначення пенсії у зв’язку
з втратою годувальника.

Невизнання УПФ обставини безвісної
відсутності ОСОБА_3 не впливає на
призначення пенсійної виплати. Суд
виходить з того, що згідно із ст.14 ч.1 ЦПК
судові рішення, що набрали законної
сили, обов’язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організації, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов’язковість
яких надана Верховною радою України, - і
з її межами. Це означає, що у разі, коли
відповідно до ст.250 ЦПК УПФ не добився
скасування рішення суду про визнання
ОСОБА_3 безвісно відсутнім, то
необхідно виходити з того, що на час
звернення позивача до УПФ із заявою про
призначення пенсії – 16.10.2013р. ОСОБА_3
має, визнаний у встановленому законом
порядку, статус безвісно відсутньої
особи, а на його сім’ю відповідно
поширюються положення Закону України
«Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», що стосуються
сім’ї померлого.

Отже, заперечення сторони відповідача
про обґрунтованість відмови в
призначенні пенсії у зв’язку з тим, що
ОСОБА_3 об’явився, суд визнає
неспроможними.

Безпідставні також покликання
відповідача на те, що причиною відмови
в призначенні оспорюваної пенсії може
бути постанова Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
07.12.2012р. в справі №1711/531/12. У зазначеній
справі предмет оскарження був інший –
зобов’язання здійснити нарахування та
виплату пенсії по втраті годувальника.
В цій же постанові суд зазначав, що
після припинення виплати пенсії
позивач не була позбавлена можливості
в загальному порядку при наявності
необхідної сукупності передбачених у
законі юридичних фактів звернутися до
УПФ із заявою про призначення пенсії.

Виходячи із наведеного, відповідачем
було протиправно відмовлено позивачу в
призначенні пенсії на утриманців
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у зв’язку із втратою
годувальника.

Керуючись ст.ст.11, 71, 138, 160-163, 167 КАС
України, ст.ст. 36, 44 Закону України “Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування”, Порядком
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (затв. постановою Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 2005р.
№22-1), суд , -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області,
сформоване у листі від 30.10.2013р. №3642/71-118,
про відмову в призначенні пенсії у
зв’язку з втратою годувальника за
заявою ОСОБА_1 від 16.10.2013р.

Зобов’язати управління
Пенсійного фонду України в
м.Кузнецовську Рівненської області
здійснити із 16.10.2013р. за заявою ОСОБА_1
призначення пенсії у зв’язку з
втратою годувальника на дітей,
визнаного безвісно відсутнім ОСОБА_3, -
ОСОБА_5, 10.07.1996р.н., ОСОБА_4, 29.01.1994р.н., які
навчаються за денною формою навчання у
вищих навчальних закладах.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Кузнецовський міський суд Рівненської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
таку не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

С у д д я :