Справа № 265/7521/13-а
Суддя: Шиян В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/7521/13-а
Провадження № 2-а/265/275/13
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого

судді Шиян В.В.,

при секретарі Мальській Г.Ю,
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної Фінансової
інспекції в Донецький області про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення № 1908 від
25 вересня 2013 року. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що працює в КП
«Маріупольське ТТУ» на посаді майстра
служби енергогосподарства. В період з
серпня 2013 року по вересень 2013 року
Державною фінансовою інспекцією в
Донецькій області проводилась
перевірка підприємства КП
«Маріупольське ТТУ». За постановою від
25 вересня 2013 року, ухваленою
заступником начальника Державної
фінансової інспекції в Донецькій
області ОСОБА_3, позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. Вважав вказану
постанову незаконною у зв'язку з тим,
всі роботи, які здійснювалися в відділі
фактично виконані, що підтверджено
оформленими актами виконаних робіт,
які своєчасно здавалися в бухгалтерію
та надані для перевірки. Необхідність
складання додаткових документів,
наприклад, дефектного акту в процесі
виконання робіт внутрішніми
локальними документами: наказами,
розпорядженнями по підприємству не
передбачено. Жодних
нормативно-правових актів та локальних
документів, які він повинен виконувати
та з якими ознайомлений, не порушував,
ніяких дій, які б містили ознаки складу
адміністративного правопорушення не
вчиняв, шкоду державним чи комунальним
інтересам не завдавав. Окрім того,
зауважив, що він працює на посаді
майстра релейщіка та взагалі не має
відношення до бухгалтерії. Також
зазначив що протокол про
адміністративне правопорушення було
складено з порушенням вимог ст. 256
КУпАП, а саме не зазначено місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення. Також ні в протоколі
про адміністративне правопорушення, ні
в оскаржуваній постанові відповідач не
зазначив, які саме вимоги нормативних
актів щодо порядку ведення
бухгалтерського обліку було порушено
позивачем, які дії щодо внесення
недостовірних даних до регістрів
бухгалтерського обліку і первинних
документів було вчинено, по яким
конкретно фактам виконаних робіт
проведено зайве списання будівельних
матеріалів, з чого складається зайво
списана сума в розмірі 64 400,00 грн. Також
позивач зазначив, що згідно його
посадової інструкції до його
функціональних обов'язків ведення
бухгалтерського обліку не входить.

Позивач у судове засідання з'явився,
повністю підтримав позовні вимоги, та
пояснив, що він працює на посаді
майстра релейщика. В його посадові
обов’язки входить лише технічна
робота, щодо заміни та ремонту
обладнання, він не є матеріально
відповідальною особою, та не повинен
складати будь які бухгалтерські
документи.

Представник відповідача - ОСОБА_4 діюча
на підставі довіреності, позовні
вимоги не визнала в повному обсязі та
пояснила, що в період з серпня 2013 року
по вересень 2013 року Державною
фінансовою інспекцією в Донецький
області проводилася перевірки КП
«Маріупольське ТТУ». Під час перевірки
було встановлено що в КП
«Маріупольське ТТУ» були списані
будівельні матеріали на капітальний та
поточний ремонти будівель та
електротранспорт, які знаходилися на
балансі КП «МТТУ» без розроблення
документів за якими визначаються
дефекти та фізичні обсяги робіт
(дефектний акт із зазначенням умов
виконання роби), що призвело до
внесення недостовірних даних до
регістрів бухгалтерського обліку і
первинних документів (меморіальний
ордер №13; акт-приймання виконаних
робіт форма №2). Відповідно до п. 8 ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи. Тобто
відповідальність за обгрунтованність
списання будівельних матеріалів несе
особа, яка складає первинні документи.
Відповідно пояснення начальника КП
«МТТУ» ОСОБА_5 ремонтно-будівельні
роботи проводилися без дефектних актів
згідно заяв керівників підрозділів, а
ОСОБА_2 є майстром служби
енергогосподарства, який згідно своїх
посадових обов'язків відповідає за
складання первинних документів. Окрім
того, представник відповідача
посилався на п.5 ОСОБА_3 Державного
комітету України з будівництва та
архітектури та Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства «Щодо складу
проектно-кошторисної документації на
капітальний та поточний ремонт житла,
об'єктів соціальної сфери,
комунального призначення та
благоустрою, затвердження кошторисної
документації і визначення вартості
ремонтів на всіх стадіях їх
здійснення» від 24.02.2005 №7/8-134 в якому
визначено, що в обов'язковому порядку
розробляються документи, за якими
визначаються фізичні обсяги робіт
(дефектний акт із зазначенням умов
виконання робіт) та кошторисна
документація. Просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача
ОСОБА_2 оскільки протокол та
постанова про адміністративне
правопорушення було складено,
відповідно до норм діючого
законодавства.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне
правопорушення № 285 від 18 вересня 2013
року вбачається, що головним державним
фінансовим інспектором Маріупольської
об'єднаної державної фінансової
інспекції ОСОБА_6 було виявлене
порушення з боку ОСОБА_2, яке виразилося
у веденні бухгалтерського обліку з
порушенням установленого порядку, а
саме - внесення недостовірних даних до
регістрів бухгалтерського обліку і
первинних документів (меморіальний
ордер №13, акт приймання виконаних
робіт форми №2), проведено зайве
списання будівельних матеріалів у сумі
64 400 грн. за період з 01.10.2011 року по 16.09.2013
рік. Тим самим вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч.І ст. 164-2
КУпАП (а.с.6).

Постановою Державної фінансової
інспекції України № 1908 від 25 вересня 2013
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.І ст. 164-2 КУпАП, через що
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних та юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

Відповідно ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує
проти, адміністративного позову.

Диспозиція ч.І ст.164-2 КУпАП передбачає
відповідальність за приховування в
обліку валютних та інших доходів,
непродуктивних витрат і збитків,
відсутність бухгалтерського обліку
або ведення його з порушенням
установленого порядку, внесення
неправдивих даних до фінансової
звітності, неподання фінансової
звітності, несвоєчасне або неякісне
проведення інвентаризацій грошових
коштів і матеріальних цінностей,
несвоєчасне подання на розгляд,
погодження або затвердження річного
фінансового плану підприємства
державного сектору економіки та звіту
про його виконання, перешкоджання
працівникам органу державного
фінансового контролю у проведенні
ревізій та перевірок, невжиття заходів
по відшкодуванню з винних осіб збитків
від недостач, розтрат, крадіжок і
безгосподарності

Відповідно ч.З ст. 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІУ,
відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Згідно наданої копії посадової
інструкції позивача, який працює
майстром релейщиком СЕХ, затвердженої
начальником КП «МТТУ» 30 листопада 2010
року, в переліку його посадових
обов'язках не вбачається функцій,
делегованих йому власником
підприємства з приводу ведення
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення будь-яких господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності, (а.с-9-13).

При цьому пояснення представника
відповідача, що на ОСОБА_2 покладено ще
обов’язки майстра контактної сеті
СЕХ, згідно посадової інструкції від 30
листопада 2010 року не знайшли свого
підтвердження під час судового
розгляду, оскільки позивач заперечує
його роботу на посаді майстра
контактної сеті, запевняє суд що підпис
на посадовій інструкції не його, а
викликаний в судове засідання в якості
свідка начальник відділу кадрів
Маріупольського ТТУ в суд не з’явився
по невідомій суду причині, документи
витребувані у відділі кадрів для
підтвердження пояснень представника
відповідача суду не надав.

При таких обставинах суд вважає, що
постанова про притягнення позивача
до адміністративної відповідальності
підлягає скасуванню, оскільки при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення відповідач не
вірно дійшов висновку про
винуватість ОСОБА_2 у вчинені
правопорушення, передбаченого ст. 164-2
ч.І КУпАП.

Відповідно до ст. 1711 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ч. З ст. 8 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 №996-ХІУ зі змінами та
доповненнями, керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 6, 8,
9,17, 94,122,158-163,167,171-2 КАС України, ч. 1 п. 1 ст.
247, п. З ч. 1 ст. 288, ст. 293 КпАП України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державної
Фінансової інспекції в Донецький
області про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити.

Постанову № 1908 від 25 вересня 2013 року
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення передбаченого
ст.. 164-2 ч.1 КпАП України у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 255
гривень – скасувати, провадження по
справі закрити за відсутністю скалу
адміністративного правопорушення

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя _______________________ Шиян В.В.