Справа № 805/15840/13-а
Суддя: Бєломєстнов О. Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2013 р.
Справа №805/15840/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15 год. 45
хвил.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Бєломєстнова О.Ю.

за участі секретаря
Сімонова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань у м.
Донецьку по вул. 50-ї Гвардійської
Дивізії, 17 адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
скасування рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,25
грн.,

за участю :

представника позивача Архіпова
О.В.,

представника відповідача Подобєд
В.М.,

В С Т
А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
звернулося до суду з позовною заявою до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання протиправними дій щодо
прийняття рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,
25 грн., скасування рішення про
накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 07.10.2013
року № 000053 в сумі 1249,25 грн.

Ухвалою від 09.12.2013 р. суд залишив
позовну заяву без розгляду в частині
визнання протиправними дій Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області щодо прийняття
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,25 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач навів, що Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області 07.10.2013 року за результатами
розгляду справи №135/13 встановлені
ознаки порушення товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український Рітейл» законодавства
про рекламу, а саме ст.ст. 8, 22 Закону
України «Про рекламу», шляхом
розповсюдження друкованої реклами
фрешмаркетів «Брусничка» серед
мешканців м. Дніпропетровська у період
з 12.07.2013 р. по 21.07.2013р. з акційними
пропозиціями без зазначення
інформації про ціну на товари у
грошових одиницях України та рекламою
алкогольних напоїв. За недотримання
встановлених законом вимог щодо змісту
реклами Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
було прийнято рішення № 000053 від
07.10.2013 р. про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу,
яким товариство з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
зобов'язано сплатити штраф у розмірі
1249, 25 грн. Також Позивач вважає, що
інформація в буклетах є не рекламою, а
додатковою інформацією в місці продажу
товару.

Крім того зазначає про встановлення
відповідачем порушень не у спосіб,
визначений законодавством. Тому не
погоджується з вказаним рішенням
відповідача та вважає його
протиправним через відсутність
підстав для його прийняття.

Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області
заперечує проти задоволення позовних
вимог, оскільки вважає, що позивач
здійснив дії з розповсюдження серед
мешканців м. Дніпропетровська
друкованої реклами фрешмаркетів
«Брусничка» товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
з акційними пропозиціями без
зазначення у гривнях ціни на товари,
наведені у рекламі, а також рекламою
алкогольних напоїв, чим порушив вимоги
ст. ст. 8, 22 Закону України «Про рекламу»,
що зафіксовано у протоколі про
порушення законодавства про рекламу №
135/13 від 30.07.2013 р. (далі за текс Також
відповідач вважає законним порядок
здійснення ним функції державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів - щодо
захисту прав споживачів реклами, на
підставі Закону України «Про рекламу»
та Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу» від 26.05.2004 р.
N 693.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав та
просив скасувати рішення Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 07.0.2013 року № 000053 в сумі 1249,25
грн.

Представник відповідача до судового
засідання з'явився, проти задоволення
позовних вимог заперечував та просив
відмовити у їх задоволенні з наведених
вище підстав.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
є суб'єктом господарювання - юридичною
особою, ідентифікаційний код 34604386 (а. с.
20).

Відповідач - Інспекція з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
відповідно до Положення «Про Інспекцію
з питань захисту прав споживачів»
затвердженого головою Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів від 29.11.2013 р. (далі за
текстом - Положення) є територіальним
органом Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 Положення,
Держспоживінспекція у Донецькій
області відповідно до покладених на
неї завдань здійснює державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, рекламу в
цій сфері та державний ринковий нагляд.

30.07.2013 р. головним спеціалістом
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області - Піхун Н.А. при здійсненні
моніторингу та відповідного контролю
за рекламною діяльністю встановлені
ознаки порушення вимог ст. ст. 8, 22
Закону України «Про рекламу». А саме, не
визначення в грошових одиницях України
інформації про ціни на товари, реклама
алкогольних напоїв шляхом розміщення
серед мешканців м.
Дніпропетровська друкованої реклами
на 2,7 сторінках буклетів фрешмаркетів
«Брусничка» з акційними пропозиціями
(12.07.2013 р. - 21.07.2013 р.), про що складено
протокол № 135/13 від 30.07.2013 р. (а.с. 12).

06.08.2013 р. Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Дніпропетровській
області було прийнято рішення № 135/13
про початок розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу.

07.10.2013 р. на підставі матеріалів справи
та протоколу засідання від 07.10.2013 року
№ 000053 Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області було
встановлено порушення ст.ст. 8, 22 Закону
України «Про рекламу» 270/96-ВР від 03.07.1996
р. (далі за текстом - Закон України «Про
рекламу»), а саме: розповсюдження
друкованої реклами фрешмаркетів
«Брусничка» серед мешканців м.
Дніпропетровська з акційними
пропозиціями (12.07.2013 - 21.07.2013) з
незазначеними у гривні цінами на
товари та рекламою алкогольних напоїв,
прийнято рішення № 000053 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу (далі за текстом - спірне
рішення) (а.с.19), яким на позивача
накладено штраф у розмірі 1249,25 грн.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
від 06.07.2005 р. № 2747-IV (далі за
текстом - КАС України), передбачено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V, (далі за
текстом - Закону України «Про основні
засади державного нагляду»), державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади

Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі -
органи державного нагляду (контролю)) в
межах повноважень, передбачених
законом, щодо виявлення та
запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про
рекламу», передбачено, що контроль

за дотриманням законодавства України
про рекламу здійснюють у межах своїх
повноважень:

центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів - щодо захисту прав
споживачів реклами.

Згідно з абз. 3 п. 1 Указу Президента
України «Про Державну інспекцію
України з питань захисту прав
споживачів» від 13.04.2011 року № 465/2011,
Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Таким чином, діяльність відповідача зі
здійснення контролю за дотриманням
законодавства про рекламу відповідно
до Закону України «Про рекламу», є
державним наглядом в розумінні абз. 2
ст. 1 Закону України «Про основні засади
державного нагляду».

Згідно з абз. 3 ст. 1 вказаного Закону,
заходи державного нагляду (контролю) -
це планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Статтею 4 Закону України «Про основні
засади державного нагляду»,
передбачені загальні вимоги до
здійснення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ч. 1 вказаної статті,
державний нагляд (контроль)
здійснюється за місцем провадження
господарської діяльності суб'єкта
господарювання або його відокремлених
підрозділів, або у приміщенні органу
державного нагляду (контролю) у
випадках, передбачених законом.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону
передбачено, що планові та
позапланові заходи здійснюються в
робочий час суб'єкта господарювання,
встановлений правилами внутрішнього
трудового розпорядку.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду»,
перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України
«Про основні засади державного
нагляду», для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

Окрім того, ч. 11. ст. 4 вказаного Закону
передбачає, що плановий чи
позаплановий захід повинен
здійснюватися у присутності керівника
або його заступника, або уповноваженої
особи суб'єкта господарювання.

Статтею 10 Закону України «Про основні
засади державного нагляду» визначені
права суб'єкта господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) до яких, зокрема, відноситься
право бути присутнім під час
здійснення заходів державного нагляду
(контролю).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
від 28.06.1996 р. 254к/96-ВР (далі за текстом -
Конституція України), органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Як вбачається з протоколу № 135/13 від
30.07.2013р., на підставі якого було
прийняте рішення про початок розгляду
справи про порушення законодавства про
рекламу № 135/13 від 06.08.2013 р. (а.с. 13), а
пізніше і спірне рішення, підставою для
його прийняття було здійснення
моніторингу та відповідного контролю
за рекламною діяльністю.

Суд зазначає, що представником
відповідача не було доведено існування
розпорядчих документів, а також
обставин, які б були підставою для
проведення перевірки позивача
посадовою особою Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Дніпропетровській області.

За таких обставин суд дійшов висновку
про порушення порядку проведення
перевірки посадовою особою при
здійсненні заходів контролю за
дотриманням законодавства про рекламу.

Як вбачається з заперечень, наданих
представником відповідача, на його
думку спірні правовідносини не
відносяться до сфери регулювання
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», оскільки
зазначений Закон є нормативно -
правовим актом загального характеру.
Зважаючи на це, під час здійснення
контролюючих заходів за рекламною
діяльністю позивача, посадова особа
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Дніпропетровській
області керувалася положеннями Закону
України «Про рекламу» як спеціальним
нормативно - правовим актом та
Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу» від 26 травня 2004 р. N 693 (далі за
текстом - Постанова про накладення
штрафів).

Зазначені доводи відповідача судом не
приймаються з огляду не таке.

З преамбули Закону України «Про
рекламу» вбачається, що він визначає
засади рекламної діяльності в
Україні, регулює відносини, що
виникають у процесі виробництва,
розповсюдження та споживання реклами.

Частиною 2 ст. 26 вказаного Закону
передбачено вичерпний перелік прав
органів державної влади, на які згідно
з законом покладено здійснення
контролю за дотриманням вимог
законодавства про рекламу.

Статтею 27 Закону України «Про рекламу»
встановлена відповідальність винних
осіб за порушення законодавства про
рекламу. Частина 4 вказаної статті
передбачає, що центральний орган
виконавчої влади який реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, за поданням
державних органів, зазначених у статті
26 цього Закону, або самостійно у
випадках, передбачених цією статтею,
крім тих, які віднесено виключно до
компетенції Антимонопольного комітету
України та які регулюються
законодавством з питань авторського
права та суміжних прав, накладають
штрафи у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до преамбули Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу» від 26 травня 2004 р. N 693 (далі за
текстом - «Постанова про порядок
накладення штрафів»), вказаним
Порядком регулюються питання
накладення уповноваженими особами
Держспоживінспекції та її
територіальних органів в Автономній
Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі (далі - територіальні
органи) штрафів на рекламодавців,
виробників і розповсюджувачів реклами
за порушення законодавства про рекламу
(крім штрафів, накладення яких належить
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету і
регулюється законодавством з питань
авторського права та суміжних прав).

Також суд зазначає, що «Постанова про
порядок накладення штрафів» від 26
травня 2004 р. була прийнята на підставі
Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996
р. предметом регулювання якого, як вже
зазначалось судом, є правовідносини,
які виникають у процесі виробництва,
розповсюдження та споживання реклами.

Однак саме положеннями Закону України
«Про основні засади державного
нагляду» визначені правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Тож вказаний Закон є спеціальним
нормативно - правовим актом за
суб'єктним складом, тобто органами
державної влади, на які покладено
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності та предметом регулювання.

Окрім того, датою прийняття Закону
України «Про рекламу» є 03.07.1996 р. Закон
України «Про основні засади державного
нагляду» був прийнятий 05.04.2007 р. Тобто
він прийнятий останнім у часі, з огляду
на що саме його положення повинні
застосовуватися органами виконавчої
влади при здійсненні ними державного
нагляду (контролю) за дотриманням
законодавства про рекламу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що в спірних правовідносинах
застосуванню підлягає Закон України
«Про основні засади державного
нагляду», як нормативно - правовий акт,
норми якого, по відношенню до положень
Закону України «Про рекламу» є
спеціальними, прийнятими останніми у
часі, а також мають вищу юридичну силу
ніж норми Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження Порядку
накладення штрафів за порушення
законодавства про рекламу».

Що стосується суті виявлених
відповідачем порушень, судом
встановлено, що відповідно до змісту
спірного рішення, штрафні санкції у
розмірі 1249,25 грн. були застосовані до
позивача за порушення ст. 8, 22 Закону
України «Про рекламу» при
розповсюдженні друкованої реклами.

На пропозицію суду надати докази
такого розповсюдження представник
відповідача у запереченнях № 05/17-3267 від
06.12.2013(а.с. 43-46) пояснив, що
розповсюдження відбувалось за
допомогою заходів рекламного
характеру.

Для застосування вказаних санкцій
відповідачем одночасно були визначені
декілька порушень, а саме:
розповсюдження друкованої реклами за
допомогою заходів рекламного
характеру з незазначеними у гривнях
цінами, реклама алкогольних напоїв.

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону України
«Про рекламу», заходи рекламного
характеру - заходи з розповсюдження
реклами, які передбачають
безоплатне розповсюдження зразків
товарів, що рекламуються, та/або їх
обмін споживачам однієї кількості чи
одного виду товарів, що рекламуються,
на інший.

З аналізу вказаної норми вбачається, що
для встановлення розповсюдження
реклами заходами рекламного характеру,
необхідним є доведення здійснення
безоплатного розповсюдження зразків
товарів, що рекламуються, та/або
здійснення їх обміну споживачам однієї
кількості чи одного виду товарів, що
рекламуються на інший.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Для того, щоб дії позивача були визнані
рекламою алкогольних напоїв за
допомогою заходів рекламного
характеру, відповідач мав довести факт
здійснення ним безоплатного
розповсюдження зразків товарів, що
рекламуються, та/або здійснення їх
обміну споживачам однієї кількості чи
одного виду товарів, що рекламуються на
інший.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження здійснення вказаних дій
позивачем.

Зважаючи на те, що відповідачем
залишилась недоведеною сукупність
порушень за які до позивача були
застосовані фінансові санкції у
розмірі 1249, 25 грн., неможливість
відокремити штрафні санкції, які
можуть бути застосовані у спірному
рішенні за одне порушення, суд вважає,
що спірне рішення підлягає скасуванню
повністю.

З наданих представником позивача
пояснень вбачається, що друковані
буклети з акційними пропозиціями
(12.07.2013 - 21.07.2013), які знаходяться у
фрешмаркетах «Брусничка» він не вважає
рекламою в розумінні Закону України
«Про рекламу», а вважає додатковою
інформацією, яка розміщується в місці
продажу товару.

Суд не погоджуються з вказаними
доводами позивача з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
рекламу» реклама - інформація про
особу чи товар, розповсюджена в
будь-якій формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати
обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару.

Як вбачається зі змісту окремих
сторінок буклету (а.с. 9, 10), вони містять
інформацію про виробника товару, а
також акційні цінові пропозиції щодо
кожного виду товару, за якими
потенційні покупці мають можливість
його придбати у певний період.

Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про
рекламу» передбачено, що реклама про
знижку цін на продукцію, про розпродаж
повинна містити відомості про місце,
дату початку і закінчення знижки цін на
продукцію, розпродаж, а також про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

Зі змісту сторінок буклету вбачається,
що позивачем виконані обов'язкові
вимоги, які передбачені саме для
реклами, зокрема ним зазначені
відомості про місце, дату початку і
закінчення знижки цін на товари, а
також наведено інформацію про
співвідношення розміру знижки до
попередньої ціни реалізації товару.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 7 ст. 22
Закону України «Про рекламу», реклама
тютюнових виробів та алкогольних
напоїв, а також знаків для товарів та
послуг, інших об'єктів права
інтелектуальної власності, під якими
випускаються дані вироби та напої,
повинна

супроводжуватися текстами
попередження такого змісту: "Куріння
може викликати захворювання на рак",
"Надмірне споживання алкоголю шкідливе
для вашого здоров'я". Кожному
попередженню має бути відведено не
менше 15 відсотків площі (обсягу) всієї
реклами.

Інформація на сторінках вказаного
буклету має попередження наступного
змісту: "Надмірне споживання алкоголю
шкідливе для вашого здоров'я".

Таким чином, у буклетах фрешмаркетів
«Брусничка» з акційними пропозиціями
(12.07.2013 - 21.07.2013) позивачем були виконані
загальні вимоги, встановлені для
реклами алкогольних напоїв.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону України
«Про рекламу», інформація про ціни на
товари, тарифи на послуги, наведені у
рекламі, яка розміщується чи
розповсюджується на території
України, зазначається виключно у
гривні.

Зі змісту наведеної норми вбачається,
що законодавець відокремлює поняття
розміщення та розповсюдження реклами.
У зв'язку з чим, суд приходить до
висновку про те, що поняття
розповсюдження та розміщення реклами у
розумінні Закону України «Про рекламу»
не є тотожними.

Згідно з ч. 7. ст. 8 Закону України «Про
рекламу» розміщення інформації про
виробника товару та/або товар у місцях,
де цей товар реалізується чи надається
споживачеві, у тому числі на елементах
обладнання та/або оформлення місць
торгівлі, а також безпосередньо на
самому товарі та/або його упаковці, не
вважається рекламою.

З цього слідує, що певною ознакою
розміщення є певне місце.

Представники сторін не заперечували
проти того, що із зазначеною на окремих
сторінках буклету інформацєю про
виробника товару можливо ознайомитися
не тільки у місцях його реалізації.
Тому на думку суду відомості про
виробника товару, а також акційні
цінові пропозиції щодо кожного виду
товару не можна вважати розміщенинми у
місцях де цей товар продається.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що буклети
фрешмаркетів «Брусничка» є рекламою.

Однак, як вже зазначалося, спосіб, у
який відповідачем було прийняте спірне
рішення, а також окрема частина підстав
для його прийняття є протиправними.

З урахуванням встановлених обставин у
справі суд дійшов висновку, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
про скасування рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,25
грн., підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.. 94 КАС
України підлягають поверненню на
користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 17, 18, 51, 69, 70, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В
И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
скасування рішення про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,25
грн. - задовольнити.

Скасувати рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
від 07.10.2013 року № 000053 в сумі 1249,25
грн.,

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український Рітейл»
(83058, м. Донецьк, вул. Арктики, 1В, ) судові витрати зі сплати
судового збору у розмірі 172,05 грн. (сто
сімдесят дві гривні п'ять копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її отримання
апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Вступна та резолютивна частина
постанови проголошена у судовому
засіданні 16 грудня 2013р. Постанова буде
виготовлена в повному обсязі 23 грудня
2013р.

Суддя
Бєломєстнов О. Ю.