Справа № 9101/181805/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р. справа №
2а-2423/11 Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу

на постанову Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 01
липня 2011 року

у справі № 2а-2423/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу

про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

11 квітня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду

України в Саксаганському районі м.
Кривого Рогу та просить зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
державну пенсію по інвалідності та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю на відповідно до ст.ст.50,54,67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2006 року.

Ухвалою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 квітня 2011
року позов ОСОБА_1 за період з 01.01.2006
року по 11.10.2010 року залишено без
розгляду у звязку з пропуском строку
звернення до суду з адміністративним
позовом.

Постановою Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 01
липня 2011 року позов задоволено
частково: визнано неправомірною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу та зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 державної пенсії у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 11.10.2010 року з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач має
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Положеннями статті 14 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" його
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. У зв'язку з участю позивача
у випробуванні ядерної зброї і
отримання ядерної шкоди висновком МСЕК
з 06.05.1999 року ОСОБА_1 встановлено третю
групу інвалідності (а.с.7).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, які є інвалідами III
групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист

громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів III
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно частини 3 статті 14 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
право на пільги та компенсації
передбачені цим Законом окрім
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та осіб, що постраждали від
аварії на ЧАЕС також мають громадяни,
які брали участь у ліквідації інших
ядерних аварій та випробувань, у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї, належать до категорії 1,
або 2, або 3. Порядок визначення цих
категорій встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до Постанови КМУ від 02.12.1992
№674 «Про порядок віднесення деяких
категорій громадян до відповідних
категорій осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
цей Порядок визначає умови віднесення
громадян із числа тих, які брали участь
у ліквідації ядерних аварій, у ядерних
випробуваннях, у військових навчаннях
із застосуванням ядерної зброї, а також
громадян, які постраждали від
радіаційного опромінення внаслідок
будь-якої аварії, порушення правил
експлуатації обладнання з
радіоактивною речовиною, порушення
правил зберігання і поховання
радіоактивних речовин, що сталися не з
вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій,
встановлених статтею 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Так, розділом VIII названого Закону
встановлені пенсії і компенсації
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.
Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на яку позивач
посилається як на підставу своїх вимог,
передбачено призначення державної
пенсії, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та сім'ям за
втрату годувальника.

При цьому, суб'єктами, які мають право
на призначення державної пенсії
передбаченої статтею 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» є учасники
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, сім'ї, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою.

За таких обставин, суд першої інстанції
зробив помилковий висновок, що позивач
має право на отримання державної
пенсії передбаченої статтею 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
оскільки позивач не має статусу
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

Таким чином на даний час, позивач має
право на призначення щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Незважаючи на положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, наявність такої норми за
відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії та права на
отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

З урахуванням норм ст.ст. 99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов поданий з
пропуском строку звернення до суду,
підлягає задоволенню в частині вимог
щодо нарахування підвищення пенсії в
межах шестимісячного строку звернення
до суду.

Закон України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зміни до нього офіційно
публікуються в періодичних виданнях
після їх прийняття. Отже, положення
цього правового акту є
загальнодоступними.

При цьому, враховуючи позовні вимоги,
управлінням Пенсійного фонду України
має бути нараховано та виплачено
додаткову пенсію відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в межах шестимісячного строку
звернення до суду, а саме починаючи з 11
жовтня 2010 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що додаткова
пенсія є періодичним платежем, виплата
якої, за загальним правилом не обмежена
у часі. Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплатити відповідні періодичні
платежі, суд не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення їх
перерахунку і виплати, певним часовим
проміжком, крім випадків, передбачених
законом.

Управлінням Пенсійного фонду України
має бути нараховано та виплачено
пенсію, відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
розміру, встановленого частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до зміни законодавчих
норм, що регулюють призначення цього
виду пенсії.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році норми
і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пунктів 1, 3 якої. встановлено розміри
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, відповідач повинен був
провести виплату додаткової пенсії у
збільшеному розмірі відповідно до
вимог ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 11 жовтня 2010 року по 22
липня 2011 року, включно.

З огляду на викладене, суд вважає, що
суд першої інстанції припустився
порушень вимог норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. За
таких обставин суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а постанова суду
скасуванню з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198,
статтями 205, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м. Кривого Рогу -
задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 липня 2011 року
у справі № 2а-2423/11 - скасувати та
прийняти нову постаанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу щодо не проведення
перерахунку та виплати на користь
ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі
відповідно до ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
11 жовтня 2010 року по 22 липня 2011 року,
включно - протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Саксаганському районі
м. Кривого Рогу перерахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі відповідно до ст. 50,
ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру,
встановленого частиною 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період з 11 жовтня 2010
року по 22 липня 2011 року, включно, з
урахуванням різниці, яка вже була
виплачена.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко