Справа № 343/3714/13-а
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2013-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/3714/13-а
Провадження №: 2-а/0343/152/13
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2013 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої
суддi – ОСОБА_1,

секретаря – Менделяк А. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Долинського
районного суду Івано-Франківської
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до інспектора ВДАІ
Рожнятівського РВ УМВС старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_3 про визнання
протиправним рішення та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №941179 від 25.09.2013 року,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просить скасувати
постанову серії АА2 № 941179 від 25.09.2013
року в справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.1 ст.121
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладення на нього
стягнення у вигляді штрафу в сумі 400
грн., а провадження в справі закрити за
відсутністю у його діях складу
правопорушення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 06
грудня 2013 року він отримав лист, в якому
знаходився виклик до відділу державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції, де 10
грудня 2013 року йому вручили копію
постанови в справі про адміністративне
правопорушення.

В даній постанові вказується на те, що
він 25.05.2013 року об 11 год. 45 хв. у м. Долина
по вулиці Обліски керував автомобілем
"Фольксваген", державний номер НОМЕР_1, в
якого на розсіювачах світлових
приладів нанесено тонування, що
зменшує їх прозорість та
світлопропускання, скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП, накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 400 грн.

Про постанову в справі про
адміністративне правопорушення він
дізнався вперше. Постанову про
адміністративне правопорушення не
отримував, не був з нею ознайомлений,
тому не міг поставити свій підпис про
її отримання 25.09.2013 року.

В кінці вересня 2013 року він був
зупинений працівником міліції.
Причиною зупинення його автомобіля, зі
слів інспектора ДПС, була перевірка
документів. Він надав на його вимогу
посвідчення водія, технічний паспорт.
Під час перегляду його документів
працівник в своїй записній книжці
зробив якісь записи. Протоколу про
адміністративне правопорушення
працівник міліції не складав,
постанови в справі про адміністративне
правопорушення не виносив. Ніяких
зауважень до нього не було, оскільки
правил дорожнього руху він не
порушував.

Крім того, при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
інспектором не було дотримано
встановлених чинним законодавством
України вимог до порядку такого
розгляду адмінправопорушення, а саме: в
порушення ст. 279 КУпАП йому не було
роз’яснено права та обов’язки, не
досліджено всіх доказів у справі, що є
безумовним порушенням його прав на
захист, що є самостійною підставою для
задоволення позову.

Винесена постанова про накладення на
нього штрафу у розмірі 400 грн. є такою,
що грубо порушує його конституційні,
процесуальні та матеріальні права,
притягуючи його до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
яке ним не було вчинено.

В судовому засіданні позивач заявлені
позовні вимоги підтримав, зіславшись
на вищевикладені обставини, просив
позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з’явився, подав заяву, в якій просив
справу розглянути у його відсутності,
та зазначив, що заявлений позов він не
визнає, долучив фотофіксацію вчиненого
позивачем адміністративного
правопорушення. Просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
свідка, дослідивши здобуті та
перевірені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

П. 31.4 п.п. 31.4.3 (г, ґ) Правил
дорожнього руху, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року № 1306, передбачено, що
забороняється експлуатація
транспортних засобів згідно із
законодавством за наявності таких
технічних несправностей і
невідповідності таким вимогам: на
світлових приладах немає розсіювачів
або використовуються розсіювачі і
лампи, що не відповідають типу даного
світлового приладу; на розсіювачах
світлових приладів нанесено тонування
або покриття, що зменшує їх прозорість
чи світлопропускання.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП
до адміністративної відповідальності
притягується водій транспортного
засобу, що має несправності системи
гальмового або рульового керування,
тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх
світлових приладів (темної пори доби)
чи інші технічні несправності, з якими
відповідно до встановлених правил
експлуатація його забороняється, або
переобладнаний з порушенням
відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно постанови серії АА 2
№ 941179 від 25.09.2013 року ОСОБА_2 25.09.2013 року
о 11.45 год. в м. Долина по вул. Обліски
керував автомобілем НОМЕР_2, в якого на
розсіювачах світлових приладів
нанесено тонування або покриття, що
знижує їх прозорість та
світлопропускання. ОСОБА_2 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 121 КпАП України та накладено
на нього адмінстягнення у вигляді
штрафу у розмірі 400,00 гривень. У разі
несплати штрафу протягом 15 днів з метою
примусового виконання цієї постанови
органами ДВС з ОСОБА_2 стягнути
подвійний розмір штрафу 800,00 гривень
(а.с. 5).

В судовому засіданні
позивач зазначив, що на його автомобілі
відсутнє тонування світлових пладів.

Дані пояснення спростовані в судовому
засіданні фотознімком автомобіля
"Фольцваген", н.з. АТ 1096 АН, з якого
вбачається, що на задніх фарах
автомобіля нанесена плівка, що знижує
їх прозорість та світлопропускання
(а.с. 11).

Згідно ст. 280 КУпАП орган при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов’язаний
з’ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчинені, чи підлягає
вона адміністративній
відповідальності, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

П. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року №14 “Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті” зазначено, що зміст
постанови по справі про
адміністративне правопорушення має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник чи
висловлених останнім доводів.

Дані положення чинного
законодавства відповідачем повністю
дотримані, оскаржувана постанова
відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Постанова по справі про
адміністративне правопорушення
винесена уповноваженою особою на
підставі доказів, які підтверджують
факт вчинення адміністративного
правопорушення, стягнення накладено в
межах санкції статті 121 ч. 1 КпАП України
з урахуванням характеру вчиненого
правопорушення, даних, що
характеризують особу правопорушника,
його майнового стану та обставин, що
пом"якшують та обтяжують
відповідальність, про що свідчить
розмір стягнення, призначеного
позивачу.

Одночасно суд приходить до
переконання, що відповідачем були
порушені вимоги ст. ст. 285 КУпАП.
Інспектор ДПС не надав в судове
засідання доказів про те, що
оскаржувана постанова була оголошена
негайно після закінчення розгляду
справи ОСОБА_2, а відсутність підписів
останнього у постанові (а.с. 5) може
свідчити про складення цього документа
у його відсутності.

Допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що
25.09.2013 року їхав з позивачем в його
автомобілі "Фольцваген", н.з. АТ 1096 АН.
Автомобіль був зупинений працівником
ДАІ, який перевірив документи на
автомобіль та посвідчення водія
позивача, після чого вони продовжили
рух. Жодних документів у їхній
присутності працівник ДАІ не складав.
Чи було тонування на світлових
приладах автомобіля ОСОБА_2, він не
знає, так як ніколи на це не звертав
уваги.

Як вбачається з виклику у
ВДВС Долинського районного управління
юстиції (а.с. 5) та пояснень позивача
копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2
отримав 10.12.2013 року, після чого у
встановлений десятиденний строк
звернувся до суду з даними позовом.

А тому, оскільки позивач у
встановлений законом термін не отримав
копію постанови, він не мав можливості
вчасно оплатити накладений на нього
штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП
штраф має бути сплачений порушником не
пізніш як через п'ятнадцять днів з дня
вручення йому постанови про накладення
штрафу, а в разі оскарження або
внесення на неї подання прокурора
такої постанови - не пізніш як через
п'ятнадцять днів з дня повідомлення про
залишення скарги або подання без
задоволення.

Таким чином слід скасувати
постанову серії АА 2 № 941179 від 25.09.2013
року в частині накладення на позивача
штрафу у розмірі 800,00 гривень, а позов
задоволити частково.

На підставі ст.ст. 251, 284, 289, 293,
307, 308 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, ч. 1 п.
2 ст. 18 Кодексу адміністративного
судочинства України, керуючись ст.ст.
160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
інспектора ВДАІ Рожнятівського РВ УМВС
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про
визнання протиправним рішення та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 941179 від 25.09.2013 року задоволити
частково.

Постанову серії АА2 № 941179 від 25.09.2013
року по справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121
КУпАП, винесену інспектором ВДАІ
Рожнятівського РВ УМВС старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_3, відносно
ОСОБА_2 скасувати в частині накладення
на ОСОБА_2 подвійного розміру штрафу
800,00 (вісімсот) гривень та надати
можливість ОСОБА_2 добровільно
оплатити штраф у розмірі 400,00
(чотириста) гривень.

У разі несплати ОСОБА_2
штрафу протягом п"ятнадцяти днів з дня
отримання копії даної постанови, у
порядку примусового виконання
стягнути з ОСОБА_2 подвійний розмір
штрафу 800,00 (вісімсот десять) гривень.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя: