Справа № 808/8089/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року (о 15 год. 35 хв.)Справа №
808/8089/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Сонгулії В.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі -ФОП
ОСОБА_3, позивач) звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до Токмацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - Токмацька
ОДПІ, відповідач), в якому просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 21.08.2013
№/362/Т/08-33-172-16 про нарахування суми
грошового зобов'язання в розмірі 48 212,92
грн. та фінансових санкцій у розмірі 12
053,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що посадовою особою
Токмацької ОДПІ проведена
документальна планова виїзна
перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 12.03.2011 по
31.12.2012, за результатами якої складено
Акт від 16.05.2013 № 483/17/НОМЕР_1. Підставою
для прийняття спірного податкового
повідомлення-рішення стало, на думку
податкового органу, завищення витрат
на суму 252 462,40 грн. на придбання
товарно-матеріальних цінностей, які є
не оплачені в звітному періоді. Позивач
не погоджується з таким висновком та
вважає, що податкове
повідомлення-рішення від 21.08.2013
№/362/Т/08-33-172-16 прийняте всупереч
діючому законодавству України, є
неправомірним та безпідставним.
Вказує, що в Акті не зазначено саме
перед якими постачальниками існує
заборгованість та за якими накладними
не оплачений товар. Посилається на п.
138.4 ст. 138 ПК України та зазначає, що
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, визнаються витратами
того звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.
Зазначає, що придбаний товар було
реалізовано та одержано дохід у сумі 252
462,40 грн., який відображено позивачем у
податковій декларації про майновий
стан і доходи за 2011 рік та у додатку № 7
до розділу III декларації, що
підтверджується Актом та Рішенням
Міністерства доходів і зборів України
від 19.09.2013 №4554/T/99-99/10-01-03-14 про
результати розгляду повторної скарги.
На підставі викладеного, просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 21.08.2013
№/362/Т/08-33-172-16.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити їх у повному
обсязі, надав пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (вх. № 45074 від
19.11.2013). Зокрема, зазначає, що в ході
перевірки проведено аналіз залишків
товару. Перевіркою відображених у
рядку 1.3 Декларацій «Доходи одержані
від підприємницької діяльності»
показників графи 4 «Вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей, що
реалізовані або використані у
виробництві продукції» за період з
12.03.2011 по 31.12.2011 встановлено, що до
складу валових витрат включені витрати
на придбання товару у сумі 252 462,40 грн.,
не оплачений у звітному періоді.
Вказує, що позивачем не підтверджено
витрати відповідними розрахунковими,
платіжними документами за 2011 рік та
завищено витрати на придбання
товарно-матеріальних цінностей, що
реалізовані на суму 252 462,40 грн. На
підставі викладеного, просить у
задоволенні адміністративного позову
ФОП ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична
особа-підприємець Василівською
районною державною адміністрацією
Запорізької області 10.03.2011 року, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_2.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77, п.
82.1 ст. 82, п. 81.1 ст. 81 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК
України), відповідно до направлення від
11.04.2013 № 55 та відповідно до
плану-графіка проведення
документальних планових виїзних
перевірок суб'єктів господарювання
посадовою особою Токмацької ОДПІ
проведена документальна планова
виїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 12.03.2011 по
31.12.2012. За результатами перевірки
складено Акт від 16.05.2013 №483/17/НОМЕР_1
(далі - Акт).

Відповідно до Акту перевіркою
встановлено порушення:

1. пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139,
п. 176.1 «а» ст. 176, пп.177.2, пп. 177.4, пп. 177.10 ст.
177 ПК України, в результаті чого
донараховано податок з доходів
фізичних осіб за період, що
перевірявся, на суму 48 921,39 грн., в тому
числі по періодах: податок з доходів
від підприємницької діяльності
фізичних осіб за період з 12.03.2011 по
31.12.2011 на суму 48 921,39 грн.

2. п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті
чого занижено податок на додану
вартість у періоді, що перевірявся, на
загальну суму 1221,00 грн., в тому числі по
періодам: листопад 2011року - 833,00 грн.,
квітень 2012 року - 388,00 грн.

На вказаний Акт позивачем надані
заперечення, проте Токмацькою ОДПІ
листом від 28.05.2013 № 1142/T/17216 висновки
Акту залишені без змін.

На підставі Акту та виявлених порушень
Токмацькою ОДПІ (Василівське
відділення) прийняті наступні
податкові повідомлення-рішення:

- від 31.05.2013 № , яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 1526,25 грн., у т.ч. за
основним платежем - 1221,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 305,25
грн.

- від 31.05.2013 № , яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування на
загальну суму 61 151,74 грн., у т.ч. за
основним платежем - 48 921,39 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 12
230,35 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області від
15.08.2013 № 298/14/08-01-10-01-20 скасовано
податкове повідомлення-рішення від
31.05.2013 № про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 31.05.2013 №
в частині 708,47 грн. податку з доходів
фізичних осіб, нарахованого за рахунок
невизнання перевіркою витрат по
ремонту автомобіля та відповідно в
частині 177,12 грн. застосування штрафних
(фінансових) санкцій і залишено без
змін зазначене податкове
повідомлення-рішення в іншій частині.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України № 4554/T/99-99/10-01-03-14 від 19.09.2013
залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 31.05.2013 №
(з урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги) та рішення
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
від 15.08.2013 № 298/14/08-01-10-01-20, прийняте за
розглядом первинних скарг, а скаргу ФОП
ОСОБА_3 без задоволення.

На підставі Акту та рішення ГУ
Міндоходів у Запорізькій області про
результати розгляду первинних скарг
Токмацькою ОДПІ (Василівське
відділення) прийняте податкове
повідомлення-рішення від 21.08.2013 №
/362/Т/08-33-172-16, яким позивачу
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування на
загальну суму 60 266,15 грн., у т.ч. за
основним платежем - 48 212,92 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 12
053,23 грн.

Позивач оскаржував податкове
повідомлення-рішення від 21.08.2013
№/362/Т/08-33-172-16 до Міністерства
доходів і зборів України, проте
Рішенням від 30.09.2013 № 4804/T/99-9910-01-03-14
скарга ФОП ОСОБА_3 залишена без
розгляду.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 вважає, що
податкове повідомлення-рішення від
21.08.2013 № /362/Т/08-33-172-16 прийняте
Токмацькою ОДПІ всупереч обставинам
справи та діючому законодавству,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом про
скасування зазначеного податкового
повідомлення-рішення.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через відокремлені підрозділи, а
також через будь - яку іншу особу, що діє
на користь першої особи, зокрема за
договорами комісії, доручення та
агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України
витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пп. «а» п. 176.1 ст. 176 ПК
України платники податку зобов'язані
вести облік доходів і витрат в обсягах,
необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі якщо такий платник
податку зобов'язаний відповідно до
цього розділу подавати декларацію або
має право на таке подання з метою
повернення надміру сплачених податків,
у тому числі при застосуванні права на
податкову знижку.

Форми такого обліку та порядок його
ведення визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику;

Згідно з п 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті:

інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

За змістом п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг (п. 138.4
ст. 138 ПК України).

Дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар (п. 137.1
ст. 137 ПК України).

Судом встановлено, що придбаний
позивачем товар на суму 252 462,40 грн. було
реалізовано. Позивачем відповідно до п.
138.4 ст. 138 ПК України у податковій
декларації про майновий стан і доходи
за 2011 рік та у додатку № 7 до розділу III
декларації відображено суму доходу,
одержаного від провадження
господарської діяльності, у тому числі
доходу від реалізації товару на суму 252
462,40 грн., що підтверджується Актом та
Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 19.09.2013 №4554/T/99-99/10-01-03-14 про
результати розгляду повторної скарги.

Таким чином, висновок податкового
органу про неправомірність включення
до складу валових витрат витрати на
придбання товару у сумі 252 462,40 грн., який
не оплачений у звітному періоді, є
необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5)добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем не доведена
правомірність прийнятого рішення,
позивачем доведено відсутність
виявленого порушення, а тому заявлені
позивачем вимоги є такими, що
підлягають задоволенню. Оскільки
відповідачем безпідставно збільшено
суму грошового зобов'язання за
основним платежем, то відповідно і сума
штрафної санкції є необґрунтованою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
№/362/Т/08-33-172-16 від 21.08.2013, прийняте
Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Присудити на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 з Державного
бюджету України судові витрати у
розмірі 602,66 (шістсот дві гривні 66
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак