Справа № 212/9859/13-а
Суддя: Власенко М. Д.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/9859/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді – Власенко М.Д.,

при секретарі - Курделяс А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
відділу ДАІ з ОАТ м. Кривого Рогу УДАІ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, інспектора ДПС РДПС ДАЇ м.
Кривого Рогу Захарова ОСОБА_3 про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, просив скасувати постанову
від 18.10.2013 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладенню штрафу в
розмірі 500 грн.

На підтвердження позовних вимог
позивач вказав, що 18 жовтня 2013 року об
11.30 годині він керував автомобілем
НОМЕР_1 по вул. Корнійчука в м. Кривому
Розі в напрямку бул. Вечірній та
перехрестя вул. Космонавтів та вул.
Тинка в напрямку вул. Соборної,
зупинився. Упевнившись, що пересікаючи
перехрестя з другорядної дороги (вул.
Корнійчука) через бул. Вечірній та
перехрестя вул. Космонавтів та вул.
Тинка в напрямку вул. Соборної, він
нікому не спричиняє перешкод у русі,
він продовжив рух по другорядній
дорозі, переїжджаючи перехрестя.
Проїхавши перехрестя, через триста
метрів по вул. Соборній його зупинив
патрульний автомобіль, щодо нього
інспектор ДПС ОСОБА_2 склав протокол за
порушення п.16.11 ПДР, вказавши, що він
порушив правила переїзду перехресть та
не надав дороги транспортним засобам
на перехресті нерівнозначних доріг, що
рухалися по вул. Соборній. Яким саме
транспортним засобам він створив
перешкоду, інспектор не відповів,
протокол складений з порушенням ст.256
КУпАП, оскільки не вказано місце
вчинення правопорушення, місце
складання протоколу не можливо
встановити, не вказано в чому саме
полягала суть порушення, хто саме
змушений був екстрено гальмувати чи
змінювати напрямок руху, будь-які
докази правопорушення відсутні, свідки
відсутні, протокол не є доказом
порушення. Отже позивача притягнуто до
відповідальності за неіснуюче
правопорушення.

Позивач в судовому засіданні вимоги
підтримав в повному обсязі, вказав, що
дійсно при його виїзді з другорядної
дороги на головну зліва по головній
дорозі рухався автомобіль "Газель", але
він йому перешкод не створював, виїхав
перед ним на перехрестя та повернув,
при цьому автомобіль "Газель" екстрено
не гальмував, не змінював напрямку
руху, трохи зменшив швидкість, оскільки
на дорозі були ями. Вважає, що правил не
порушував.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі, надав суду СД диск з
відеозаписом правопорушення, пояснив,
що 18.10.2013 року рухаючись на патрульному
автомобілі по головній дорозі за
автомобілем "Газель" побачили, що перед
нею різко виїхав з другорядної дороги
автомобіль позивача, змусивши "Газель"
збавити швидкість руху. Вони
розвернулись, прослідували за
автомобілем позивача, зупинили його та
склали протокол за порушення п.16.11 ПДР,
за що передбачена адміністративна
відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Вислухавши учасників процесу,
проаналізувавши письмові матеріали
справи, суд вважає, що строк звернення
до суду для оскарження постанови не
пропущено, проте позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення № 842735,
18.10.2013 року об 11.30 годині водій ОСОБА_1,
керуючи автомобілі НОМЕР_2 на
перехресті нерівнозначних доріг,
рухаючись по вул. Корнійчука по
другорядній дорозі не надав дороги
транспортним засобам, що рухались по
вул. Соборній, які наближались до
даного перехрещення проїзних частин по
головній дорозі незалежно від напрямку
їх подальшого руху.

ОСОБА_1 з протоколом не погодився, про
що зазначив у протоколі.

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі була винесена
оскаржувана постанова від 18.10.2013 року
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у
виді штрафу у сумі 500 грн.

Зазначена постанова, як
правовий акт індивідуальної дії,
перевірялись судом на предмет
дотримання суб'єктом владних
повноважень принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме: чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП
України адміністративним
правопорушенням (проступком)
визначається протиправна, винна
(умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Положенням про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 квітня 1997 року № 341 (зі змінами і
доповненнями) визначені основні
завдання Державтоінспекції, одними із
яких є: реалізація в межах своєї
компетенції державної політики щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;
виявлення та припинення фактів
порушення безпеки дорожнього руху, а
також виявлення причин та умов, що
сприяють їх вчиненню.

Державтоінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює контроль за
дотриманням власниками (володільцями)
транспортних засобів, а також
громадянами, посадовими і службовими
особами вимог Закону України «Про
дорожній рух», правил, норм та
стандартів з питань забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Закону
України "Про дорожній рух", єдиний
порядок дорожнього руху на всій
території України встановлюють
Правила дорожнього руху, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року, N 1306 (із змінами та
доповненнями). Особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону
України «Про дорожній рух» учасники
дорожнього руху зобов`язані знати і
неухильно дотримуватися вимог цього
Закону, Правил дорожнього руху та інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил
дорожнього руху (затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
№1306 від 10.10.2001) учасники дорожнього
руху зобов'язані знати й неухильно
виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 16.11 Правил
дорожнього руху, на перехресті
нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по
другорядній дорозі, повинен дати
дорогу транспортним засобам, які
наближаються до даного перехрещення
проїзних частин по головній дорозі,
незалежно від їх подальшого руху.

Адміністративна
відповідальність відповідно до ч. 2 ст.
122 КУпАП наступає у разі порушення
водіями транспортних засобів правил
проїзду перехресть.

В судовому засіданні за
участю сторін судом відтворено
відеозапис з СД диску наданого
відповідачем на якому зафіксовано
правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому
засіданні не заперечувались обставини
щодо зафіксованих обставин, місця
вчинення правопорушення, наявності
інших транспортних засобів на дорозі, а
також обставин його виїзду з
другорядної дорогу на головну при
наявності на головній дорозі іншого
транспортного засобу. Проте посилання
позивача на ті обставини, що він не
змушував автомобіль "Газель" різко
гальмувати чи змінювати напрямок руху
суд не приймає до уваги, оскільки
відповідальність за такі порушення,
передбачена ч.4 ст.122 КУпАП за якою
позивач не притягався до
адміністративної
відповідальності.

Вивченням протоколу про
адміністративне правопорушення від 18
жовтня 2013 року, судом встановлено, що
протокол складений з додержанням вимог
ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Твердження позивача щодо
відсутності будь-яких доказів самої
події правопорушення спростовуються
наданим відповідачем відеозаписом, при
цьому твердження позивача щодо
ненадання йому сертифікату до
відеокамери "Соні" яким здійснювався
відеозапис суперечать вимогам Наказу
державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики №28 від 01.02.2005 року „Про
затвердження Переліку продукції, що
підлягає обов"язковій сертифікації в
Україні", згідно якого, відеокамери не
входять в цей перелік і не підлягають
сертифікації.

Крім того, відповідно до вимог
ст. 28 Закону України „Про метрологію та
метрологічну діяльність", повірці
підлягають тільки вимірювальні
прилади, а відеокамера таким приладом
не являється.

З урахуванням викладеного,
суд доходить висновку, що оскаржувана
постанова АА2 № 903036 від 18 жовтня 2013
року прийнята відповідачем з
урахуванням принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме:
прийнята обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
характеру вчиненого правопорушення та
особи правопорушника, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано та обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до приписів ст.
293 КУпАП в разі оскарження постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірці законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про залишення
постанови без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162
КАС України при вирішенні справи по
суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Приймаючи до уваги наведене,
суд не встановлює наявність підстав
для скасування оскаржуваної постанови,
а тому доходить висновку, що в
задоволені позовних вимог необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст.6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 128, 159 КАС України,
ч.1 ст. 122, ст.247, 252, 268,289 КУпАП суд, –

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС ДАЇ м. Кривого
Рогу Захарова ОСОБА_3 про скасування
постанови АА2 № 903036 від 18 жовтня 2013 року
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити в повному
обсязі.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
М. Д.
Власенко