Справа № 102/09
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2013-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2013 р. справа № 9/294/07-АП

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Чабаненко С.В. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26.09.2007р. у
справі №9/294/07-АПза позовом:Фізичної
особи - суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1до:
про:Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції
Запорізької області визнання
недійсними рішення, першої та другої
податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

06.04.2007р. Фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Запорізької області з позовом до
Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області (далі - Куйбишевська МДПІ) про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, першої та другої
податкової вимоги / а.с. 2-13/.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області 15.05.2007р. позовні
вимоги вищезазначеного
адміністративного позову було
роз'єднано у самостійне провадження та
відкрито провадження в
адміністративній справі №9/294/07-АП за
позовом Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
Куйбишевська МДПІ про визнання
недійним рішення №3 від 21.03.2006р. про
стягнення коштів та продаж активів у
рахунок погашення податкового боргу,
про визнання недійсними першої
податкової вимоги №1/4 від 11.01.2006р. та
другої податкової вимоги №2/6 від
14.02.2006р. та справу було призначено до
судового розгляду /а.с. 1 /.

Позивач посилаючись у позовній заяві
на те, що податкові зобов'язання, які
визначені відповідачем у справі не є
узгодженими, оскільки усі податкові
повідомлення-рішення щодо визначення
податкових зобов'язань позивача ним
оскаржені у судовому порядку, тому
вимоги щодо сплати такого податкового
боргу є необґрунтованими та
безпідставними, а прийняте
відповідачем рішення - про стягнення
коштів та продаж активів у рахунок
погашення податкового боргу, перша
податкова вимога №1/4 від 11.01.2006р. та
друга податкова вимога №2/6 від 14.02.2006р.
незаконні, тому позивач просив суд
визнати недійсним рішення №3 від
21.03.2006р. про стягнення коштів та продаж
активів у рахунок погашення
податкового боргу, визнати недійсними
першу податкову вимогу №1/4 від 11.01.2006р.
та другу податкову вимогу №2/6 від
14.02.2006р.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 26.09.2007р. у
справі №9/294/07-АП в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
(суддя Нечипуренко О.М. ) / а.с. 62-64/.

Позивач, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції від 26.09.2007р. у даній справі,
подав апеляційну скаргу / а.с. 81-86/, у
якій посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи не було з'ясовано усі обставини
справи, які мають значення для її
вирішення та зроблено висновки, які
суперечать фактичним обставинам
справи, що призвело до постановлення
ним рішення у справі з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права, тому просив суд
скасувати постанову суду першої
інстанції від 26.09.2007р. та постановити у
справі нове рішення, яким задовольнити
заявлені позивачем вимоги у повному
обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.07.2008р. у справі №9/294/07-АП
апеляційне провадження у даній справі
було зупинено до набрання законної
сили судовими рішеннями у справах
№9/228/07-АП, №9/290/07-АП, №9/292/07-АП, №9/293/07-АП
/а.с.130/.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.05.2013р. у справі №9/294/07-АП
апеляційне провадження у даній справі
поновлено та справу призначено до
судового розгляду у судовому засіданні
на 15-00 годин 18.09.2013р. / а.с. 164/.

Представники осіб, які беруть участь у
розгляді справи, у судове засідання не
з'явились. Позивач та відповідач про
день, годину та місце розгляду даної
адміністративної справи повідомлені
належним чином / а.с. 165,166/, про
поважність причин не явки свого
представника у судове засідання, або
про можливість розгляду справи у
відсутність свого представника, суд у
встановленому законом порядку не
повідомили. За таких обставин колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу у відсутність представників
позивача та відповідача - за наявними в
матеріалах справи доказами.

Перевіривши у судовому засіданні
доводи апеляційної скарги, матеріали
даної адміністративної справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичну
особу Куйбишевською
райдержадміністрацією 27.11.2003р. та як
платника податку на додану вартість у
Куйбишевській МДПІ з 25.10.2004р./а.с.14,15/.

Відповідачем, на підставі акту
перевірки №1 від 15.12.2005р., було прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- №/0-138 від 19.12.2005р., яким позивачу
було визначено податкове зобов'язання
з прибуткового податку на дохід від
підприємницької діяльності та інших
доходів громадян у розмірі 1 790,79грн.

- №/0-139 від 19.12.2005р., яким позивачу
було визначено податкове зобов'язання
з податку на добавлену вартість у
розмірі 69 586,5грн. (46 379,0грн. -основний
платіж, 23 189,5грн. штрафні санкції).

11.01.2006р. відповідачем було
направлено позивачу першу податкову
вимогу №1/4 про сплату податкового
боргу за узгодженими податковими
зобов'язаннями по податку на додану
вартість у розмірі 69 348,20грн.( 46 379,0грн. -
основний платіж, 23 189,5грн. штрафні
санкції) та по податку з доходів
фізичних осіб-суб'єктів
підприємницької діяльності у розмірі 1
790,79грн., а всього -71 138,99грн. /а.с.21/.

14.02.2006р. відповідачем було
направлено позивачу другу податкову
вимогу №2/6 про сплату податкового
боргу за узгодженими податковими
зобов'язаннями на загальну суму 71
139,86грн./а.с.22/.

21.03.2006р. відповідачем було
прийнято рішення №3 про стягнення
коштів та продаж активів платника
податків в рахунок погашення його
податкового боргу - ОСОБА_1/а.с.23/.

Питання стягнення податкового
боргу було врегульовано нормами Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який діяв в редакції закону
на час розгляду справи судом першої
інстанції.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
платники податків - юридичні особи, їх
філії, відділення, інші відокремлені
підрозділи, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичні особи,
які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають
такого статусу, на яких згідно з
законами покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), пеню та
штрафні санкції.

Згідно з п. 1.2 цієї ж статті податкове
зобов'язання - зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України.

Відповідно до п.п.5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника
податків. При зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до розгляду судом справи та прийняття
відповідного рішення.

Підпунктом 5.2.5 п.5.2 цієї ж статті
передбачено, що з урахуванням строків
давності платник податків має право
оскаржити до суду рішення
контролюючого органу про нарахування
податкового зобов'язання у будь-який
момент після отримання відповідного
податкового повідомлення, у цьому
випадку зазначене рішення
контролюючого органу не підлягає
оскарженню.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 цієї ж
статті узгоджена сума податкового
зобов'язання не сплачена платником
податків у строки визначені цим
законом , визнається сумою податкового
боргу платника податків.

З матеріалів справи вбачається,
що на час прийняття судом першої
інстанції рішення про відмову позивачу
у задоволенні позовних вимог про
скасування першої, другої податкової
вимоги та скасування рішення про
стягнення коштів та продаж інших
активів, позивачем у судовому порядку
оскаржувалися податкові повідомлення
рішення про визначення податкових
зобов'язань , які відповідач вважав
узгодженими і по яким було направлено
першу та другу податкову вимогу, і
зазначені рішення суду не набрали
законної сили.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції про узгодженість податкових
зобов'язань та законність першої та
другої податкової вимоги, суперечать
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального права, а тому рішення
суду першої інстанції від 26.09.2007р. про
відмову позивачу у задоволенні
позовних вимог підлягає скасуванню а
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи по суті заявлені
позивачем у справі позовні вимоги,
колегія суддів враховує вищезазначені
обставини, які буди встановлені судом
під час розгляду справи, та приймає до
уваги, наступні обставини.

На час прийняття судом першої
інстанції рішення у даній
адміністративній справі позивачем
було оскаржено у судовому порядку
податкові повідомлення-рішення:

- №/0-138 від 19.12.2005р., яким позивачу
було визначено податкове зобов'язання
з прибуткового податку на дохід від
підприємницької діяльності та інших
доходів громадян у розмірі 1 790,79грн.

- №/0-139 від 19.12.2005р., яким позивачу
було визначено податкове зобов'язання
з податку на добавлену вартість у
розмірі 69 586,5грн. (46 379,0грн. -основний
платіж, 23 189,5грн. штрафні санкції).

На підставі зазначених
податкових повідомлень - рішень
відповідачем було прийнято та
направлено позивачу першу та другу
податкові вимоги.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 26.09.2009р. у
справі №9/290/07-АП, яка була залишена без
змін Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом 24.09.2009р.
позивачу було відмовлено у позові про
скасування податкового повідомлення
рішення №/2-138 від 19.12.2005р., яким
позивачу було визначено податкові
зобов'язання з прибуткового податку на
доходи від підприємницької діяльності
у розмірі 1790,79грн.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 26.09.2007р. у
справі №9/228/07-АП позивачу було
відмовлено у позові про скасування
податкового повідомлення-рішення
№/0-139 від 19.12.2005р., яким позивачу
було визначено податкові зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
69 568,6грн. (46 379,0грн. -основний платіж, 23
189,5грн. штрафні санкції). Постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду 24.02.2009р.
постанову господарського суду
Запорізької області від 26.09.2007р. у
справі №9/228/07-АП скасовано, позов
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення №/0-139 від
19.12.2005р. в частині визначення
податкового зобов'язання по податку на
додану вартість у розмірі 67 443,0грн.(44
962,0грн. основний борг, 22 481,0грн. штрафні
санкції).

За таких обставин колегія суддів
вважає можливим позов задовольнити
частково, вийти за межі позовних вимог
та визнати нечинними і скасувати першу
податкову вимогу №1/4 від 11.01.2006р. та
другу податкову вимогу №2/6 від 14.02.2006р.
на суму 67 443,0грн. .(44 962,0грн. основний
борг, 22 481,0грн. штрафні санкції),
залишивши без змін в решті першу та
другу податкову вимогу а в задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи
- суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову
Господарського суду Запорізької
області від 26.09.2007р. у справі №9/294/07-АП -
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинними і скасувати
першу податкову вимогу №1/4 від 11.01.2006р.
та другу податкову вимогу №2/6 від
14.02.2006р. на суму 67 443,0грн. (44 962,0грн.
основний борг, 22 481,0грн. штрафні
санкції) Куйбишевської міжрайонної
державної податкової інспекції.

В решті першу
податкову вимогу №1/4 від 11.01.2006р. та
другу податкову вимогу №2/6 від 14.02.2006р.
Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції залишити без
змін.

Відмовити позивачу у
задоволенні решти позовних вимог

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
виготовлення повного тексту постанови
до Вищого адміністративного суду
України шляхом подання касаційної
скарги.

Повний текст виготовлено - 27.12.2013р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
В.Є. Чередниченко