Справа № 247/5893/13-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/5893/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі:

Головуючої-судді

ОСОБА_1

при
секретарі

Семенцовій І.В.

за участю:
позивача
ОСОБ
А_2

представника відповідача

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тореза
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м.Торезі про визнання дій
протиправними, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Торезі про визнання дій
протиправними, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Свої
вимоги мотивувала тим, що 31 липня 1971
року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4.
Її чоловік - учасник ліквідації аварії
на ЧАЕС, інвалід ІІ групи, помер 03 січня
2013 року.

03 червня 2013 року відповідач призначив
їй пенсію по втраті годувальника за
померлого чоловіка – ОСОБА_4,
відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 2361 грн. 85 коп. Із
зазначеним розміром пенсії вона
згодна.

Після призначення їй пенсії з втрати
годувальника, відповідачем була
проведена перевірка достовірності
документів, необхідних для призначення
пенсії. При перевірці достовірності
документів, відповідач знайшов в
матеріалах справи її чоловіка –
ОСОБА_4, наявність декілька довідок про
заробітну плату, отриману за роботу в
зоні відчуження за 1986 та 1987 роки, в яких
виявлені різниці в сумах заробітку.

З даною перевіркою вона не згодна,
оскільки 09.09.2010 року рішенням
Торезького міського суду відповідача
було зобов’язано перерахувати та
виплачувати її чоловікові пенсію
відповідно до вимог ст.ст.50, ч.4 ст.54, 70, 71
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Цим рішенням позовні
вимоги ОСОБА_4 було задоволено в
повному обсязі.

По день смерті, тобто 03 січня 2013 року, її
чоловік отримував пенсію в розмірі 4152,
65 грн., а їй призначено 2361,85 грн., тобто 50%
пенсії її померлого чоловіка з усіма
додатковими виплатами, хоча методика
розрахунку пенсії вдовам учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС передбачає,
що пенсія повинна бути не нижче 60%
годувальника. Ця норма передбачена п.9
Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Їй (позивачу) не зрозуміло з яких
підстав відповідач вимагає від неї
оригінали документів після рішення
Торезького міського суду від 09.09.2010
року, яке оскаржене відповідачем не
було і станом на теперішній час є
чинним.

Таким чином, рішення Торезького
міського суду №2-5345/10 від 09.09.2010 року
станом на теперішній час має силу
закону, і на її думку, відповідач не мав
права знижувати їй розмір пенсії не
скасувавши рішення Торезького
міського суду від 09.09.2010 року.

Відповідач необґрунтовано вважає, що
має право проводити додаткову
перевірку достовірності оригіналів
документів при призначенні пенсії в
зв’язку з втратою годувальника вдовам
померлих учасників ліквідації аварії
на ЧАЕС. Посилання на Указ Президента
України від 06 квітня 2011 року №384/2011 року
є неправильним. Зазначений Указ
Президента України та Положення про
Пенсійний фонд України не містять
прямої вказівки на те, що Пенсійний
фонд має право перевіряти
достовірність оригіналів документів
при призначенні пенсії в зв’язку з
втратою годувальника вдовам померлих
учасників ліквідації аварії на ЧАЕС.

В п.9 постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року
приводиться формула розрахунку пенсії
по інвалідності учаснику ліквідації
аварії на ЧАЕС і пенсії в зв’язку з
втратою годувальника. Таким чином,
фактично, пенсія в зв’язку з втратою
годувальника вдовам розраховується на
підставі матеріалів пенсійної справи
годувальника.

Оскільки пенсія її померлому
чоловікові, інваліду ІІ групи була
нарахована після рішення Торезького
міського суду від 09.09.2010 року за
документами, що маються в його
пенсійній справі, і виплачувалась по
день його смерті, то відповідно, у
відповідача були відсутні підстави
піддавати сумніву достовірність
документів, первинно наданих її
чоловіком ОСОБА_4 до УПФ України в
м.Торезі в 1986 та 1987 роках.

Позивач просить визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в м.Торезі при призначенні їй
розміру пенсії, як вдові учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, інваліда ІІ
групи, необґрунтовано розрахованої в
заниженому розмірі з 2961,85 грн. до 2361,85
грн., зобов’язати відповідача провести
перерахунок, нарахування і виплату їй
пенсії у розмірі 2961, 85 грн., тобто
відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та підстави,
на яких вони ґрунтуються, додаткових
пояснень не надала. Просила позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача – ОСОБА_3, в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила суду, що в
матеріалах пенсійної справи
годувальника – ОСОБА_4, наявні декілька
довідок про заробітну плату, одержану
за роботу в зоні відчуження в 1986 році, в
яких є розбіжності в сумах заробітку,
тому було прийнято рішення про
проведення перевірки достовірності
зазначених довідок в архівному відділі
Торезької міської ради. Перевіркою
встановлено, що в теперішній час
підприємство, на якому працював
годувальник, ліквідоване і неможливо
розшифрувати по видах виплат заробітну
плату, отриману в зоні відчуження, а
положення про преміювання працівників
за 1986 рік на держзберігання до архіву
не надходило. Отже, нарахування
позивачці пенсії у зв’язку з втратою
годувальника, виходячи із заробітку
годувальника, фактично одержаного за
роботу в зоні відчуження, згідно
довідки від 10.12.1992 року №439, виданої
Торезьким заводом
«Побутрадіотехніка», та визначення
пенсії у розмірі 50% пенсії померлого
годувальника, є правомірним. Дії
відповідача як суб'єкта владних
повноважень повністю узгоджуються з
вимогами діючого законодавства.
Просить відмовити позивачці у
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши
подані сторонами документи, всебічно і
повно з’ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторін,
об’єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
такі фактичні обставини та відповідні
їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу 31 липня 1971 року Торезьким
міськбюро ЗАГС Донецької області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, актовий запис №476. Прізвища
після укладення шлюбу: чоловіка –
ОСОБА_4, дружини – ОСОБА_4 (а.с.7).

Згідно із наказом Торезького заводу
«Побутрадіотехніка» №85-к від 25 липня
1986 року ОСОБА_4, на підставі наказу
Донецького обласного виробничого
об’єднання «Побутрадіотехніка» №258
від 24.07.1986 року, було відряджено у
м.Чорнобиль для виконання робіт
строком з 28 липня по 06 вересня 1986 року
(а.с.68).

Згідно із витягами з акту огляду МСЕК
при первинному огляді 26.04.2010 року
ОСОБА_4 встановлено 2 група
інвалідності безстроково.
Захворювання пов’язане з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.48-50)

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від
11.06.2010 року ОСОБА_4, за його заявою від
26.05.2010 року, переведено з пенсії за
віком на пенсію за ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та встановлено розмір
пенсії в сумі 1379,46 грн. з 26.05.2010 року, з
01.07.2010 року в сумі 1380,69, з 01.10.2010 року в
сумі 1386,43, з 01.12.2010 року в сумі 1390,94 грн.
довічно (а.с.47,54).

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від
29.06.2010 року ОСОБА_4 проведено
перерахунок пенсії через зміну
надбавки та встановлено розмір пенсії
в сумі 1379,46 грн. з 26.04.2010 року, в сумі 1380,69
грн. з 01.07.2010 року, в сумі 1386,43 з 01.10.2010
року, в сумі 1390,94 з 01.12.2010 року довічно
(а.с.55).

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 09.09.2010 року
позовні вимоги ОСОБА_4 до УПФ України в
м.Торезі Донецької області про
зобов’язання вчинити певні дії були
задоволені в повному обсязі:
зобов’язано управління Пенсійного
фонду України в м.Торезі провести
нарахування та здійснити виплату
ОСОБА_4 основної пенсії по інвалідності
у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з 01 липня
2010 року відповідно до статей 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (а.с.10).

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від
25.10.2010 року ОСОБА_4 проведено
перерахунок пенсії згідно із
зазначеним рішенням суду та
встановлено розмір пенсії в сумі 6576,64
грн. з 01.12.2010 року (а.с.56).

Рішенням УПФУ в м.Торезі №52 від 25.05.2012
року відмовлено ОСОБА_4 в проведенні
перерахунку пенсії за його заявою від
15.05.2012 року, оскільки були відсутні
первинні документи, які підтверджують
період знаходження ОСОБА_4 в зоні
відчуження та населений пункт зони, в
довідках про заробітну плату не
зазначені окремо виплати за роботу в
зоні відчуження (а.с.58-59).

Розпорядженням УПФУ в м.Торезі від
05.09.2012 року ОСОБА_4 проведено
перерахунок пенсії та встановлено
розмір пенсії в сумі 4122,15 грн. з 01.08.2012
року довічно (а.с.64).

Згідно із свідоцтвом про смерть 03 січня
2013 року ОСОБА_4 помер (а.с.8).

21.06.2013 року Розпорядженням УПФУ в
м.Торезі Донецької області ОСОБА_2, за
її заявою від 03.06.2013 року, призначено
пенсію в зв’язку з втратою
годувальника згідно ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 2361,85 грн. з 03.06.2013року
довічно (а.с.66,79).

Частиною 1 статті 46 Конституції
України передбачено право громадян на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я визначає ОСОБА_6
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ОСОБА_6 створює єдиний порядок
визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення. Зазначеним
Законом передбачено визначення
статусу осіб, які постраждали
внаслідок аварії на ЧАЕС, порядок
визначення статусу та віку виходу на
пенсію, розмірів пенсії по
інвалідності та у зв’язку з втратою
годувальника. Порядок обчислення
розмірів пенсій та їх виплату, строки
призначення пенсій та порядок їх
перерахунку регулює ОСОБА_6 України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно ст. 13 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» держава
взяла на себе відповідальність за
завдану шкоду громадянам та
зобов’язалась відшкодувати її за
пошкодження здоров’я або втрату
працездатності громадянами та їх
дітьми, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та за втрату
годувальника, якщо його смерть
пов’язана з Чорнобильською
катастрофою.

Згідно ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до 1-4 категорій пенсії
встановлюються у вигляді державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та пункту 1
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого ПКМУ від
23.11.2011 року №1210, пенсії по інвалідності,
що настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадянина
із заробітку, одержаного за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який
визначається згідно з законодавством.

Частиною 4 статті 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що пенсія в разі втрати
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні (при цьому дітям пенсія
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника), у
розмірі: на одного непрацездатного
члена сім'ї - 50 процентів пенсії по
інвалідності померлого годувальника.

Нормами частини 1 статті 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення
пенсії по 3 групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім'ї,
відповідно до частини 2 статті 36 цього
Закону, вважаються чоловік (дружина),
батько, мати, якщо вони є інвалідами
або досягли пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно статті 37 Закону пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається в розмірі: на одного
непрацездатного члена сім'ї - 50
відсотків пенсії за віком
померлого годувальника.

Відповідно до частини 3 статті 45
Закону переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюється з дня
подання заяви на підставі документів
про страховий стаж, заробітну плату
(дохід) та інших документів, що
знаходяться на час переведення з
одного виду пенсії на інший в
пенсійній справі, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 31.07.1971 року.

З 28 липня по 06 вересня 1986 року ОСОБА_4
виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Висновком
МСЕК від 26.04.2010 року йому встановлено 2
групу інвалідності безстроково.
Захворювання пов’язане з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_4 знаходився на обліку в УПФУ в
м.Торезі та з 26.05.2010 року отримував
пенсію за ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В матеріалах пенсійної справи
ОСОБА_4 є довідки про заробітну плату,
отриману ним за роботу в зоні
відчуження,: від 10.12.1992 року №439, видана
Торезьким заводом
«Побутрадіотехніка», згідно якої
ОСОБА_4 знаходився на ліквідації аварії
на ЧАЕС з 28 липня по 06 вересня 1986 року і
за цей період йому виплачено заробітну
плату в сумі 1167 руб. 33 коп. (а.с.52); від
лютого 1998 року, видана Торезьким
заводом «Побутрадіотехніка», згідно
якої ОСОБА_4 дійсно працював у 1986 році
на цьому заводі і його заробітна плата
у період з січня по грудень складала 4635
руб. 26 коп (а.с.70); доповнення до довідки
№439 від 10.12.1992 року, видане Торезьким
заводом «Побутрадіотехніка», згідно
якого ОСОБА_4 за роботу в зоні
відчуження за період з 28 липня по 06
вересня 1986 року виплачено заробітну
плату з урахуванням коефіцієнту 4 в
сумі 1161 руб. 33 коп., виходячи з
встановленого в зоні відчуження 6-ти
годинного робочого дня і 6-ти денного
робочого тижня (а.с.71); архівна довідка
від 15.05.2012 року, згідно якої в
документах архівного фонду
Колективного виробничо-комерційного
підприємства «Торезький завод
«Побутрадіотехніка» є відомості про
нарахування ОСОБА_4 заробітної плати за
період з липня по вересень 1986 року, а
саме: липень -114,45, серпень – 235,97,
вересень - 1300,43, до указаних сум
включені всі види нарахувань без
виключення (ак.с.72).

У зв’язку із тим, що в матеріалах
пенсійної справи годувальника –
ОСОБА_4, наявні декілька довідок про
заробітну плату, отриману ним за роботу
в зоні відчуження в 1986 році, в яких є
розбіжності в сумах заробітку,
відповідачем, відповідно до норм
підпункту 1 пункту 1 ст. 64 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та пункту 2.4
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах, затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
30.04.2002 року, якими передбачене право
органів, що призначають пенсію,
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість видачі документів,
наданих для призначення (перерахунку)
пенсії, проведено перевірку
достовірності зазначених довідок.

Згідно акту зустрічної перевірки
достовірності наданих документів про
стаж (заробітну плату) для призначення
пенсії від 02.11.2012 року за №322/1 (а.с.77)
проведено перевірку достовірності
довідок про заробітну плату, наданих
архівним відділом Торезької міської
ради на ім’я ОСОБА_4 за період роботи
на Торезькому заводі
«Побутрадіотехніка» з 28.07.1986 року по
06.09.1986 року. При проведенні перевірки
були використані: особові рахунки,
накази. В результаті перевірки
встановлено, що наказ 80к від 21.07.1986 року
на зберігання в архів не надходив.
Наказ 85к від 25.07.1986 року – відрядити в
м.Чорнобиль Київської області для
виконання робіт строком з 28.07.1986 року по
06.09.1986 року ОСОБА_4 , наказ 102к від 02.09.1986
року – на зберігання в архів не
надходили. Положення про преміювання
працівників за 1986 рік на
держзберігання не надходило.

Постановою правління Пенсійного
фонду України від 25.11.2005 року №22-1
затверджено Порядок подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Пунктами 7, 17 даного
Порядку передбачено необхідність
подання до органу, що призначає пенсію,
довідки про заробітну плату. В цих
пунктах, зокрема, зазначено, що довідка
про заробітну плату (дохід) особи
видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами. У випадках,
коли архівні установи не мають
можливості видати довідку за
встановленою формою з розшифровкою
виплачених сум за видами заробітку,
вони можуть видавати довідки, що
відповідають даним, наявним в архівних
фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення
пенсії на підставі показань свідків не
допускається. Виписка зі штатного
розпису про посадовий оклад,
профспілкові квитки, квитки партій та
рухів, громадських об'єднань не
можуть служити документами, що
засвідчують фактичний заробіток для
обчислення розміру пенсії.

Враховуючи, що підприємство, на
якому працював ОСОБА_4, ліквідоване і не
можливо розшифрувати по видах виплат
заробітну плату, отриману ним в зоні
відчуження, пенсія по інвалідності
внаслідок захворювання, пов’язаного з
ліквідацією наслідків на ЧАЕС, була
розрахована ОСОБА_4 із заробітної
плати, фактично одержаної ним за роботу
в зоні відчуження в 1986 році, на підставі
довідки про заробітну плату від 10.12.1992
року №439, виданої Торезьким заводом
«Побутрадіотехніка».

03.01.2013 року ОСОБА_4 помер.

Згідно посвідчення №517364, виданого 27
травня 2013 року (а.с.9), ОСОБА_2 має статус
дружини померлого громадянина із числа
ліквідаторів категорії 1, смерть якого
пов’язана з Чорнобильською
катастрофою.

21.06.2013 року Розпорядженням УПФУ в
м.Торезі Донецької області ОСОБА_2, за
її заявою від 03.06.2013 року, призначено
пенсію в зв’язку з втратою
годувальника згідно ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 2361,85 грн. з 03.06.2013
року довічно.

Розмір пенсії ОСОБА_2 визначено із
заробітної плати, одержаної її
померлим чоловіком – ОСОБА_4, за роботу
в зоні відчуження в 1986 році, на підставі
довідки про заробітну плату від 10.12.1992
року №439, виданої Торезьким заводом
«Побутрадіотехніка», тобто з того ж
розміру заробітної плати, з якого було
обчислено пенсію по інвалідності
внаслідок захворювання, пов’язаного з
ліквідацією наслідків на ЧАЕС,
померлому годувальнику - ОСОБА_2М .

Відповідно до вимог ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст. 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсію у зв'язку з
втратою годувальника призначено
позивачці в розмірі50 відсотків пенсії
померлого годувальника.

Розмір пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з
втратою годувальника з 03.06.2013 року
становить 2361,85 грн., а саме: 2254,57 грн.
(4509,14 грн. х 50%) - основний розмір пенсії,
107,28 грн. (894 грн. х 12%) - щомісячна
компенсація за втрату годувальника.

За наведених обставин, суд вважає
такими, що не засновані на законі
посилання позивачці на те, що
відповідач повинен був призначити їй
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 60 відсотків
пенсії померлого годувальника.

Суд критично оцінює посилання
позивачки на те, що відповідач не мав
права проводити перевірку
достовірності документів, необхідних
для призначення пенсії, та не мав права
знижувати їй розмір пенсії, оскільки
09.09.2010 року рішенням Торезького
міського суду відповідача було
зобов’язано перерахувати та
виплачувати її чоловікові пенсію і
зазначене рішення на теперішній час не
оскаржене та не скасоване.

Рішенням Торезького міського суду
Донецької області від 09.09.2010 року
зобов’язано управління Пенсійного
фонду України в м.Торезі провести
нарахування та здійснити виплату
ОСОБА_4 основної пенсії по інвалідності
у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з 01 липня
2010 року відповідно до статей 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Тобто, зазначеним
рішенням суду зобов’язано УПФУ в
м.Торезі провести ОСОБА_4 нарахування
пенсії відповідно до норм Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які діяли на час виникнення спірних
правовідносин. Зазначеним рішенням не
визначався розмір пенсії померлого
годувальника - ОСОБА_4, на майбутнє, не
визначався розмір заробітної плати та
пенсії, з якого необхідно проводити
нарахування пенсії у зв’язку з втратою
годувальника.

З урахуванням наведеного, суд
вважає правомірними дії відповідача
щодо визначення ОСОБА_2 розпорядженням
від 21.06.2013 року розміру пенсії у
зв’язку з втратою годувальника в сумі
2361,85 грн. із заробітної плати, одержаної
її померлим чоловіком – ОСОБА_4, за
роботу в зоні відчуження в 1986 році, на
підставі довідки про заробітну плату
від 10.12.1992 року №439, виданої Торезьким
заводом «Побутрадіотехніка».

Відповідно до статі 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справ керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що орган пенсійного
забезпечення, як суб'єкт владних
повноважень, при визначенні позивачці
розміру пенсії у зв’язку з втратою
годувальника, діяв на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, із якою ці повноваження надані,
діяв обґрунтовано.

Враховуючи викладене, у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.94 КАС України не
підлягають стягненню на користь
позивача судові витрати у справі в
зв’язку з відмовою у задоволенні
позову

Керуючись: Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2,
9,10,11, 158-163 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в м.Торезі про визнання
дій протиправними, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова ухвалена в нарадчій
кімнаті 09 січня 2014 року, в судовому
засіданні проголошено її вступну та
резолютивну частини.

Постанова буде виготовлена в
повному обсязі 13 січня 2014 року.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга у Апеляційний
адміністративний суд Донецької
області через Торезький міський суд
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її надає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

О. М. Чапланова