Справа № 310/10281/13-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2013-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2013 рокум. Бердянськ
Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі судді Полянчука Б.І., при
секретарі Панченко Л.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №2
прапорщика міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС
України в Полтавській області про
визнання дій та бездіяльності
незаконними, визнання незаконною
постанови та протоколу про
адміністративне правопорушення та їх
скасування, закриття справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
з адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу №2 прапорщика
міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в
Полтавській області про визнання дій
незаконними, визнання незаконною
постанови та протоколу про
адміністративне правопорушення та їх
скасування, вказуючи, що його було
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу за
ст. 122 ч. 1 КпАП України за те, що він
перевищив максимально допустиму
швидкість руху. Протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно нього не складалося,
постанова винесена за його
відсутності, без його виклику та
попередження. Постанова про
притягнення його до адміністративної
відповідальності не відповідає
вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження»: не зазначено
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; в постанові невірно вказана
дата набрання законної сили цим
рішенням, так як постанова винесена
28.03.2012 року; виконавчий документ не
містить прізвища та ініціалів
уповноваженої особи; виконавчий
документ скріплений не гербовою
печаткою, хоча територіальні органи
МВС України зобов’язані мати таку
печатку; у виконавчому документі
відсутній його підпис та не додано
фіскального чека Укрпошти про
направлення рекомендованим листом
копії постанови. Порушені його права,
що передбачені п. 2.9 Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС України
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, КпАП України, оскільки
відсутній протокол, неналежним чином
винесено та оформлено постанову від
28.03.2012 року, він не отримав копію
постанови, порушено його право
заявляти клопотання, надавати докази і
заперечення, оскаржувати постанову,
отримувати правову допомогу. У
постанові не зазначено на підставі
яких доказів встановлено події, які
вказані в постанові. Крім того,
порушено порядок складання протоколу
та розгляду справи. При винесенні
постанови не виконані вимоги закону
про всебічне, повне і об’єктивне
з’ясування обставин справи. Припускає,
що протокол та постанову склала одна і
та сама особа. Вважав, що в його діях
відсутній склад правопорушення. Просив
визнати дії відповідачів незаконними
(протиправними) стосовно порушення
законодавства при оформленні
протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення,
визнати нечинними (незаконними)
рішення інспектора Чепуря С. М. від
28.03.2012 року, а саме протокол та
постанову та скасувати їх. Закрити
справу.

Позивач у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи в його
відсутності.

Відповідачі у
судове засідання не з'явились без
поважних причин. У письмових
запереченнях позовні вимоги не визнав
та просив у задоволенні позову
відмовити (а.с.47-49).

З'ясувавши всі
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до наступного.

У постанові від
28.03.2012 року зазначено, що ОСОБА_1 28.03.2012
року о 18 год. 19 хв. у населеному пункті
«Бродщина», позначеного дорожнім
знаком 5.45. ПДР, керуючи автомобілем
«Volkswagen» д/н АР4539 BT, рухався зі швидкістю
98 км/год, чим скоїв адміністративне
правопорушення, що передбачено ст. 122 ч.
1 КпАП України (а.с. 16).

Стаття 122 ч 1 КпАП
України передбачає адміністративну
відповідальність у випадку
перевищення водіями транспортних
засобів установлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Відповідно до ст.
251 КпАП України доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у
скоєнні правопорушення, що передбачено
ст. 122 ч. 1 КпАП України підтверджується
копією протоколу про адміністративне
правопорушення складеного
уповноваженою особою органу ДАІ (а.с.33),
поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 34),
фотоматеріалом до протоколу (а.с. 51),
відеозаписом лазерного записуючого
вимірювача швидкості «ТгаСаш» (а.с. 80).
Швидкість транспортного засобу
вимірювалась спеціальним засобом
«ТшСат» №000557 (а.с.ЗЗ), який є належним
засобом фіксації правопорушення.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що факт
порушення ОСОБА_1 п. 12.4 правил
дорожнього руху підтверджується
матеріалами справи.

Позивач
посилався на порушення зі сторони
відповідачів, але жодного доказу, який
підтверджує ці обставини суду не надав.
Разом з тим судом встановлено, що
відповідачі не допустили жодного
порушення діючого законодавства.

За таких обставин
підстави для задоволення позову
відсутні.

Керуючись ст. ст.
158 - 163 КАС України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя