Справа № 2а-134/2007
Суддя: Пономаренко В.В.
Дата ухвалення: 2007-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-134/2007 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Черкаський
районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Пономаренка В.В. при секретарі Безуглій С.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними та
стягнення разової грошової допомоги, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання дій незаконними та стягнення разової
грошової допомоги. В обґрунтування своїх вимог вказав, що він є інвалідом війни
першої групи. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня інвалідам
війни першої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 10
мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 17-1 вищезазначеного закону виплату разової грошової допомоги здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через установи банків. Законом України
"Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на
2007
рік" встановлено, що прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, з 01.04.07 року
становить 406
грн., а мінімальна пенсія за віком з 01.04.07 року встановлена у розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили працездатність, збільшеної на 1%. Тобто, з 01.04.2007 року розмір мінімальної пенсії за віком, для вищезазначених осіб становить 406 грн. х 0,01 = 410,06 грн.

Таким чином, позивач
повинен був отримати у 2007
році разову грошову допомогу у розмірі 410,06 х 10
= 4100,60 грн. Але Головне управління праці та соціального захисту
населення йому виплатило грошову допомогу у розмірі 450 грн., тобто розмір недоплаченої йому допомоги складає 3650,60 грн.

09.07.07
року Конституційним Судом України було прийнято рішення,
яким ст. 29
та п. 13 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними. Тому позивач вважає
дії відповідача такими, що направлені на зниження його життєвого рівня. Просив
визнати дії відповідача незаконними та стягнути разову грошову допомогу у
розмірі 3650,60
грн.

Позивач в судове засідання
не з'явився, направивши на адресу суду відповідну заяву про підтримання
позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача
ОСОБА_2. позов не визнав та пояснив, що з 2004 року управління є державною бюджетною установою, якій делеговані
повноваження у сфері соціального захисту населення і вона діє чітко в рамках
Закону "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Розпорядники бюджетних
коштів, за правилами сп.п. 5-6 ст. 51 Бюджетного Кодексу України беруть
бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисом. Будь-які зобов'язання, взяті за кошти Державного
бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або із перевищенням
повноважень, не вважаються законними бюджетними зобов'язаннями. Витрати
Державного бюджету України на покриття таких зобов'язань здійснюватися не
можуть.

Ст. 95 Конституції України встановлено, що виключно законом
України «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків.

Позаяк законами України
«Про Державний бюджет України» на відповідні роки не було передбачено сплату
одноразової допомоги у встановленому законом розмірі, Мінпраці та Мінфіном
видані паспорти бюджетної програми, в яких прописані суми щорічної одноразової
допомоги ветеранам, відповідні бюджетним законам. Такі самі суми затверджені в
кошторисах управління праці та соціального захисту.

Відсутність повноважень
впливати на прийняття та виконання законів та обмеженість дією Бюджетного
Кодексу та Законів «Про Державний бюджет України», на думку представника
відповідача, виключає, його відповідальність за позовом.

Заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши докази, суд знаходить, що позов підлягає
до задоволення, виходячи з наступного:

· даними посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.02.2006 р. підтверджується факт наявності у позивача інвалідності І групи ВВВ
безстроково;

· відповідно до ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам І групи
виплачується щорічна допомога в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком;

· згідно ст. 17-1 вищезазначеного закону виплату разової грошової допомоги здійснюють органи
праці та соціального захисту населення через установи банків ;

· законом України "Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність, з 01.04.07
року становить 406 грн., а мінімальна пенсія за віком з 01.04.07року встановлена у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність,
збільшеної на 1%,
тобто розмір мінімальної пенсії за віком, для
вищезазначених осіб становить 410,06грн.;

· позивач повинен був отримати у 2007 році разову грошову допомогу у розмірі 4100,60грн.;

· Головне управління праці та соціального захисту населення
виплатило позивачу грошову допомогу у розмірі 450 грн.;

· розмір недоплаченої позивачу допомоги складає 3650,60 грн.

Згідно ст. З Конституції України, права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава
відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком держави.

Ст. 8 Конституції
встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до
суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 22 Конституції
передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 48 Конституції кожен має право на достатній життєвий рівень для себе, своєї
сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Життєвий рівень інвалідів війни І групи гарантований
наданням щорічної допомоги в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, відповідно до ст. 29, п.13 ст.71 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" допомога була виплачена в розмірі 450 грн., недоотримана допомога складає 3650,60 грн., що звужує права та інтереси інвалідів війни і суперечить ст. 22 Конституції України.

09.07.07року Конституційним Судом України було прийнято
рішення, яким ст. 29
та п. 13 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007рік" визнані неконституційними.

Отже, кошти у вказаній сумі, підлягають до стягнення з
відповідача на користь позивача.

Незаконність дій відповідача полягає у неприйнятті
заходів, направлених на відновлення прав інвалідів війни після постановления
рішення Конституційним Судом України.

Керуючись ст. 22 Конституції України 11,69,71,161-162
КАС України, -

постановив:

Позов задоволити.

Визнати дії Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації незаконними.

Стягнути з Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь
ОСОБА_1 разову грошову допомогу в сумі - 3650,60 грн.

Стягнути з Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на користь
держави 51
грн. судового збору.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.