Справа № 2-а-1\08
Суддя: Архангельський А.М.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова
іменем України
13 лютого 2008 року Тетіївськ
ий районний суд Київської об
ласті в складі:
головуючого судді: Арханг
ельського A.M.
при секретарі: Волошко К.В
.
з участю адвоката: ОСОБ
А_1 розглянувши в відкритом
у судовому засіданні в м. Тет
ієві адміністративну справу
за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління пра
ці та соціального захисту на
селення Тетіївської райдерж
адміністрації про визнання р
ішення неправомірним та стяг
нення одноразової компенсац
ії,
встановив:
ОСОБА_23вернувся до суд
у з даним позовом мотивуючи т
им, що він є учасником ліквід
ації наслідків аварії на Чор
нобильській АЕС 1 категорії,
з 1.12.2006 року став інвалідом 2 гру
пи, а тому, згідно ст. 48 Закону
України «Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи» має право
на отримання одноразової ко
мпенсації в розмірі 45 мінімал
ьних заробітних плат, виплат
а якої здійснюється з мініма
льної заробітної плати, що ск
лалася на момент встановленн
я інвалідності. При встановл
енні інвалідності мінімальн
а заробітна плата становила
400 грн. Оскільки, відповідач ві
дмовляється провести доплат
у одноразової компенсації, т
о він просить суд стягнути з в
ідповідача не виплачену суму
одноразової компенсації в р
озмірі 18000 гривень та 300 гривень
за надання юридичної допомо
ги.
В судовому засіданні пре
дставник позивача ОСОБА_
1 позовні вимоги підтрима
в.
Представник відповідача у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації
Биховцева Л.В. в своїх письм
ових та усних поясненнях зап
еречує проти позову, посилаю
чись на те, що одноразова ком
пенсація ОСОБА_2 виплачув
алася у розмірі встановленом
у
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року №836 т
а від
20.09.2005 року №936. Крім того ст. 62
Закону України « Про статус і
соціальний захист
громадян , які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи» прямо зобов'язує

управління одноразову ком
пенсацію проводити в порядку
, визначеному Кабінетом Міні
стрів
України, рішення якого є об
ов'язковими для виконання мі
сцевими органами державної

виконавчої влади, всіма су
б'єктами господарювання неза
лежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм
власності. Управління праці
та соціального захисту насе
лення
Тетіївської райдержадміні
страції є розпорядником кошт
ів, а тому діючи відповідно д
о постанов
Кабінету Міністрів Україн
и не допускало порушень зако
нодавства, а тому, вважає поз
овні
вимоги не обґрунтовані.
Заслухавши пояснення пред
ставника позивача адвоката
ОСОБА_1, пояснення предст
авника відповідача, досліди
вши письмові докази вважає, щ
о позовні вимоги підлягають
задоволенню.
В судовому засіданні встан
овлено, що позивач є учаснико
м ліквідації наслідків аварі
ї на Чорнобильській АЕС 1 кате
горії, що підтверджується ко
пією посвідчення серії А НО
МЕР_1 і з
01.12.2006 року став інвалідом д
ругої групи довічно.
ст. 48 Закону України « Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи» передбачено виплату од
норазової компенсації учасн
икам ліквідації наслідків ав
арії на ЧАЕС, які стали інвал
ідами внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи 2 групи у розмі
рі 45 мінімальних заробітних п
лат.
2
Судом встановлено, що відп
овідач не виплатив позивачу
одноразову компенсацію на ча
с встановлення інвалідності
пов'язаної з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджує
ться листом управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської держадмін
істрації від 03.11.2007 року №7/1888.
Позивач просить стягнути з
відповідача невиплачену сум
у одноразової компенсації, в
иходячи з розміру мінімально
ї заробітної плати на момент
виплати.
Заперечуючи позов, відпові
дач посилається на те , що згі
дно ст. 62 Закону України "Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи -роз'яснення порядку зас
тосування цього Закону Украї
ни провадиться Кабінетом Мін
істрів України, рішення яког
о є обов'язковими для виконан
ня міністерствами та іншими
центральними органами держа
вної виконавчої влади Україн
и, місцевими органами держав
ної виконавчої влади, всіма с
уб'єктами господарювання нез
алежно від їх відомчої підпо
рядкованості та форм власнос
ті. А тому саме в розмірах, які
і визначені KM України, виходя
чи з реальних можливостей Де
ржавного бюджету України згі
дно з бюджетними призначення
ми і враховуючи вимоги ст. 95 Ко
нституції України, позивачу
проведена виплата одноразов
ої компенсації.
Але з цими запереченнями в
ідповідача суд не може погод
итися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конст
итуції України органи держав
ної влади та органи місцевог
о самоврядування, їх посадов
і особи зобов'язані діяти лиш
е на підставі, в межах повнов
ажень та у спосіб, що передба
чені Конституцією та законам
и України.
За ст. 113 Конституції Україн
и KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і за
конами України, актами Прези
дента України.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спо
сіб, що передбачені Конститу
цією та законами України.
Розмір одноразової компен
сації учасникам ліквідації н
аслідків аварії на Чорнобиль
ській АЕС, які стали інваліда
ми внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначений Пост
ановою КМУ від 26.07.1996 року №836, суп
еречить вимогам ч.1 ст. .48 ЗУ "Пр
о статус і соціальний захист
громадян, які постраждали вн
аслідок Чорнобильської ката
строфи".
Так, згідно Закону України
№3235-1У від 201202005 року та Закону Укр
аїни № 489-У від 19.12.2006 року розмір м
інімальної заробітної плати
станом на 01.12.2006 року становив -400
гривень.
Вищевказаний закон не мав ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи", яка передбачає право
позивача на отримання відпов
ідної компенсації.
ст. 95 Конституції України, н
а яку посилається представни
к відповідача, передбачено,
що виключно законом про Держ
авний бюджет України визнача
ються будь-які видатки держа
ви на загальносуспільні потр
еби, розмір, і цільове спряму
вання цих видатків.
Але законом про Державний б
юджет України на відповідний
рік розмір вказаної допомог
и не визначений, як наприклад
, розмір одноразової грошово
ї допомоги ветеранам війни, н
а яких поширюється чинність
Закону України "Про статус ве
теранів війни, гарантії їх со
ціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Украї
ни "Про статус і соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок Чорнобильської
катастрофи", на яку також пос
илається відповідач запереч
уючи проти позову, надає KM пра
во визначати порядок застосу
вання цього Закону, але не де
легує йому повноважень щодо
визначення розміру допомоги
на оздоровлення, встановлен
ої цим Законом.
Відповідно до ст. 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи" дія положен
ь цього Закону не може призуп
инятися іншими законами, крі
м законів про внесення змін д
о цього Закону.
Отже, оскільки закони У
країни мають вищу юридичн
у силу над урядовими
3
нормативними актами, то су
д вважає, що при вирішенні да
ного спору підлягають застос
уванню саме положення ст. 48 За
кону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраж
дали внаслідок Чорнобильськ
ої катастрофи" та положення в
ищезазначених Законів про вс
тановлення розміру мінімаль
ної заробітної плати, а не по
станови KM України № 836 .
Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, м
іжнародному договору, згода
на обов'язковість якого нада
на Верховною Радою України, а
бо іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, яки
й має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Ко
нституції України зміст і об
сяг прав і свобод людини при п
рийнятті нових законів або в
несенні змін до чинних закон
ів не може бути звужений , а пр
аво громадян на соціальний з
ахист , інші соціально - еконо
мічні права можуть бути обме
жені , у тому числі зупинення
м дії законів (їх окремих поло
жень) лише в умовах воєнного т
а надзвичайного стану на пев
ний строк .
Отже, враховуючи наведене,
суд вважає, що управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації повинно було
виплатити позивачу недоплач
ену суму одноразової компенс
ації, виходячи з розміру міні
мальної заробітної плати на
момент виплати.
Оскільки, відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов'язки, то
позов підлягає задоволенню.

Як встановлено, позивач пр
о порушення своїх прав дізна
вся, отримавши відповідь з уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Тетіївсь
кої райдержадміністрації ві
д 103.11.2007 року, в якому дано офіці
йне письмове роз'яснення щод
о виплати вказаної допомоги
на оздоровлення та відмовлен
о в проведенні перерахунку ц
ієї компенсації , що підтверд
жується копією зазначеного л
иста за № 7/1888 від 03.11.2007 року.
Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо сплати позивачу
одноразової компенсації при
встановлені 2 групи інвалідн
ості, як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС неп
равомірною та стягнути на ко
ристь позивача з відповідача
недоотриману суму одноразов
ої компенсації із врахування
м мінімальної заробітної пла
ти на момент встановлення ін
валідності, як на те вказує ч
.3 ст. 48 Закону України "Про стат
ус і соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и", відповідно наступним розр
ахункам: з урахуванням розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати на момент встановлення і
нвалідності грудень 2006 року - 40
0гривень підлягає стягненню
- 400x45=18000 грн.
Оскільки, позивач звільнен
ий від сплати судового збору
, то судові витрати у відпові
дності зі ст. 94 КАС України пі
длягають стягненню з відпові
дача в доход держави . Відпові
дно до ст. 88 КАС України, суд в
важає за необхідне повністю
звільнити управління праці т
а соціального захисту населе
ння Тетіївської районної дер
жавної адміністрації від спл
ати судового збору у розмірі
51 гривня на користь держави, т
ак як вказаний відповідач є б
юджетною організацією та гро
шові кошти для виплати цього
виду компенсації надходять
з державного бюджету.
На підставі ст. 4 Декрету КМ
"Про державне мито" позивач зв
ільнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 113 Конс
титуції України, ст. 48 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян , які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи", ст. 76 Зако
ну України "Про Державний бюд
жет України на 2007 рік", ст. ст. 6, 9
, 17, 89, 99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішен
ням Конституційного Суду Укр
аїни від 09.07.2007 року, суд,
постановив:
Адміністративний позов
ОСОБА_2 до управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської райдержад
міністрації про визнання ріш
ення неправомірним та стягне
ння одноразової компенсації
задовольнити.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
онної державної адміністрац
ії щодо не проведення ОСОБА
_2 виплати
4
одноразової компенсації я
к учаснику ліквідації наслід
ків аварії на Чорнобильській
АЕС, який став інвалідом вна
слідок Чорнобильської катас
трофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат - неправомір
ною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 18000 ( ві
сімнадцять тисяч ) гривень од
норазової компенсації.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 300 ( триста ) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Тетіївський районний суд
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження, яка може бути
подана до суду протягом деся
ти днів з дня проголошення по
станови.