Справа № 2-а-86/2008
Суддя: Мамчин П.І.
Дата ухвалення: 2008-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

13 травня 2008 року Шевченківський районний
суд м. Чернівці

в складі головуючого - судді Мамчина П.І.

суддів Дудакова С.Є., Ярема Л.В.

при секретарі Колотило А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці адміністративну справу за позовомОСОБА_1до військової
частини А-0264, Міністерства Оборони України про визнання незаконними дій та
стягнення грошової компенсації, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, зазначивши в ньому, що відповідно наказу № 199 від 06 серпня 2005
року командира військової частини А-0264 прапорщика ОСОБА_1 було звільнено в
запас (в звязку із скороченням штату), направлено для постановки на військовий
облік у Чернівецький міський військовий комісаріат та Чернівецький міський
центр зайнятості.

На момент звільнення командування
військової частини А-0264 зобов'язано було здійснити з ним розрахунок, а саме:
виплатити йому грошову компенсацію замість належного за нормою речового майна
на суму 2473,31 грн., виплатити заборгованість по витратам на відрядження в
сумі 375 грн. згідно посвідчення про відрядження и№ 43 від 9.02.2003 року та
посвідчення про відрядження № 761 від
21.09.2004 року, заборгованість по індексації грошового забезпечення в сумі
264-30 грн., заборгованість по компенсації за несвоєчасну виплату індексації
грошового забезпечення в сумі 150 грн.

Його звернення до командування
військової частини А-0264 про здійснення виплати заборгованості будь-яких позитивних наслідків
не дало.

Всього сума заборгованості складає
2701-59 грн., яку він просить стягнути з
в/ч А-0264 на його користь, а у випадку відсутності коштів у військової
часини з Міністерства Оборони України

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, підтвердивши
обставини, які викладені в позові.

Представник в/ч А-0264 позовні вимоги
визнав частково в частині невиплаченої заборгованості по витратам на
відрядження. Решту позовних вимог не визнав і пояснив, що дія
п.2 ст.. 9-1Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей” зупинена
згідно із законом України „Про
деякі міри по економії бюджетних коштів від 17 лютого 2000 року”.

Представник Міністерства оборони України
в судове засідання не з'явився хоча належно був повідомлений про день,
час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_2.,
звільненого наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил
України від 15.09.2004 року № 255 з військової служби у запас, 26 жовтня 2004 року наказом командира
військової частини А 0264 виключено з
списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено на
військовий облік до Чернівецького МВК Чернівецької області, що стверджується
копією наказу № 285 від 26 жовтня 2004 року.

Законом України ”Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що
військовослужбовці під час проходження служби одержують за рахунок держави
грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за їх
бажанням - грошову компенсацію замість них.

Дана норма регулює питання виплати
компенсацій військовослужбовців за ці види забезпечення під час проходження
ними служби та відповідно до Закону України „Про деякі міри по економії
бюджетних коштів” була призупинена саме для цієї категорії військовослужбовців.

Разом з тим, в положенні про забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил речовим майном у мирний час” затвердженому постановою Кабінету Міністрів
України № 1135 від 2 2липня 1998 року зазначається, що при звільненні
військовослужбовців з ними проводиться розрахунок згідно з законодавством, а
пункт 28 цієї постанови передбачає, що військовослужбовці звільнені з
військової служби у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу
за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони отримали під час звільнення
або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання у військовій частині
наказу про звільнення. Дана норма, як прямо зазначається в вищезазначеній
постанові поширюється саме на військовослужбовців які були звільнені.

За таких обставин відмова військової
частини в задоволенні вимог
позивача про виплату заборгованості грошової компенсації
за речове майно суперечить чинному
законодавству, а тому вимога позивача в частині стягнення заборгованості
грошової компенсації в сумі 1912 грн.29
коп. за речове майно підлягає задоволенню.

Крім цього підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення
заборгованості по витратам на відрядження в сумі 375 грн., так як понесені ним
витрати не були йому виплачені при звільненні, чого не заперечує і представник
в/ч А0264.

Наявність зазначеної в позові заборгованості по індексації грошового
забезпечення в сумі 264, 30 грн. та заборгованості по компенсації за
несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення в сумі 150 грн. не
знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, так як позивачем суду не
представлено жодного доказу на підтвердження цього.

Крім цього суд вважає, що позивач
проходив службу за контрактом у
військовій частині А-0264, був включений до списків особового складу частини та мав отримувати і отримував всі види забезпечення безпосередньо у військовій частині А-0264,
яка є юридичною особою, яка і має нести
відповідальність по всіх зобов”язаннях перед позивачем. В зв”язку з чим у
задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст..9-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей”, Законом України „Про
деякі міри по економії бюджетних коштів”, Положенням „Про забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил речовим
майном у мирний час”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 22
липня 1998 року № 1135, ст.ст.10, 11, 86, 159-162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимогиОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з військової частини А -
0264 на користьОСОБА_1- грошову компенсацію за належне йому речове майно в сумі
2473 грн. 31 коп. та витрати по відрядженню в сумі 750 гривень.

В
решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського Апеляційного адміністративного суду
через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі заяви в 10-ти денний термін з
дня проголошення постанови , та шляхом подачі після цього в 20-ти денний термін
апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий - суддя Мамчин П.І.

судді Дудаков
С.Є.

Ярема
Л.В.