Справа № 2-а-50/2008
Суддя: Харитонова Г.Л.
Дата ухвалення: 2008-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2- а- 50/ 2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(
вступна та резолютивна частини)

25 листопада 2008 року Іллічівський
районний суд м. Маріуполя у складі судді Харитонової Г.Л., при секретарі Пасюрі
І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Іллічівського району м. Маріуполя про визнання неправомірним відмови та стягнення недоотриманої грошової щорічної
допомоги на оздоровлення, -

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст..ст.2,
6, 7, 8, 9 , 18, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району м.
Маріуполя про визнання неправомірною відмови та стягнення недоотриманої
грошової щорічної допомоги на оздоровлення
за 2004, 2005, 2007 роки задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району м.
Маріуполя у виплаті ОСОБА_1 грошової щорічної допомоги на оздоровлення за
2004, 2005, 2007 роки у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської Ради
Донецької області на користь
ОСОБА_1 недотриману щорічну допомогу на оздоровлення за 2004р. у розмірі 599 гр. 30 коп., за 2005
р. у розмірі 854 гр. 30 коп., за 2007 р.
у розмірі 1125 гр. , а всього у
сумі 2578 гр. 60 коп . за рахунок коштів Державного бюджету України .

В інший частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.. 160 КАС України
- з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
з одночасним надсиланням її копії
особою, яка її надає , до суду апеляційної інстанції.

Суддя

№ 2- а- 50/ 2008

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2008 року
Іллічівський районний суд м. Маріуполя у складі судді Харитонової Г.Л., при
секретарі Пасюрі І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Іллічівського району м. Маріуполя про визнання неправомірним відмови та стягнення недоотриманої грошової щорічної
допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2008 року позивач
звернувся до Іллічівського районного суду м.
Маріуполя з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Іллічівського району м. Маріуполя про
стягнення недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення, у якій зазначив
, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-Б категорії та знаходиться на обліку в Іллічівському
УПЗСН м. Маріуполя. Відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796
-ХП( надалі - Закон № 796 - ХП) йому
передбачено щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат. Оскільки
враховується розмір мінімальної плати на момент здійснення виплати, то
йому передбачалась до виплати у 2003 р. - 555 гр., у 2004 р. - 615 гр., у 2005
р. - 870 гр., у 2007 р.- 1260 гр..
Проте відповідачем за 2003 р.- 2005 р.
йому було виплачено по 15 гр. 70 коп., а за
2007 р. - 75 гр., сплатити
різницю у розмірі 3177 гр. 90 коп.
відповідач відмовляється , у зв'язку з чим він звернувся до суду для захисту
своїх конституційних прав.

25.11.2008 р. представник позивача
- ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила визнати дії УПСЗН Іллічівського
району м. Маріуполя неправомірними та стягнути на користь ОСОБА_1 недоотриману
щорічну допомогу на оздоровлення за 2004 р., 2005 р., 2007 р. у розмірі
2638 гр. 60 коп.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що
ОСОБА_1 27 квітня 1986 року був евакуйованим із зони відчуження , у зв'язку з
чим згідно ст. 48 Закону № 796- ХП має
право на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат на час виплати . Однак йому фактично за 2004 -2005 р.р.
сплачували по 15 гр. 70 коп. , а з 2007 р. - 75 гр., хоча мінімальна заробітна
платня була значно вищою. За період з
2004 г. по 2007 рік йому недоплатили суму у розмірі 2638 гр. 60 коп., яку вона
просила стягнути з відповідача на користь позивача, визнавши дії відповідача неправомірними.

Представник відповідача - Тімонякіна Г.А. позов не визнала та пояснила,
що позивач дійсно є евакуйованим з зони відчуження у 1986 р. та згідно ст.. 48 Закону № 796-ХП має право на щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Однак ст..62 Закону № 796-ХП , роз'яснено ,що застосування
закону проводиться у порядку ,
визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для
виконання місцевими органами влади. Фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього закону здійснюється за
рахунок державного бюджету. Ч.2 ст. 95
Конституції України передбачено, що виключно Законом про держбюджет України
визначаються витрати держави на потреби суспільства, розмір та цільове
призначення цих витрат. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного Кодексу
України до нормативно-правових актів, що регулюють бюджетні відносини в Україні
відносяться нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України. Згідно ст. 22
Бюджетного Кодексу - УПСЗН є розпорядником бюджетних коштів і у відповідності
до п.5 ст.51 Бюджетного Кодексу приймає бюджетні зобов'язання та здійснює
витрати тільки у розмірах бюджетних асигнувань , встановлених сметами .
Фінансування витрат , пов'язаних з виплатою допомоги на оздоровлення
евакуйованим з зони відчуження, здійснюється із розрахунку розмірів сум,
встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 15 гр. 70 коп. та
Постановою Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 р. «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у
розмірі 75 гр. На підставі чого позивачу були перераховані і виплачені
суми за період 2004р.- 2005 р. по 15 гр.
70 коп., за 2007 р .р. - 75 гр. Крім
того, вважала, що позивачем було пропущено строк для звернення до суду.
Посилаючись на викладене, представник
відповідача просила в позові ОСОБА_1
відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19
Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до
статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я
довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом
України від 28 лютого 1991 р. № 796-ХП
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного
бюджету України.

Відповідно до
ст. 48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується
органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою
затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок
субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів
місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь,
відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих
держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання
праці та соціального захисту населення. Таким чином, відповідач є головним
розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного
бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації механізму фінансування
видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм
соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач - є особою, яка
евакуйована з зони відчуження у 1986 р.
( а.с.4,12) в зв'язку з чим перебуває
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Іллічівського
району в м. Маріуполі та користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796- ХП.

Статтею 48
Закону № 796-ХП передбачена щорічна
допомога на оздоровлення особам, зокрема, евакуйованим з зони відчуження у 1986
р. - три мінімальні заробітні плати.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону
визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Відповідно до
ст. 89 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 р.» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений
на 1.01.04 р. - 205 гр.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 р.» розмір мінімальної заробітної плати
встановлений на 1.04.05 р. - 290 гр.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 р.» розмір мінімальної заробітної плати
встановлений на 1.01.07 р. - 400 гр.

Всупереч нормам
спеціального закону, Постановами Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року
№ 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та з 2005 року - Постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

Фактично відповідачем виплачена позивачу щорічна допомога
на оздоровлення:

за 2004 рік - в сумі 15 грн. 70 коп. у червні 2004 року,

за 2005 рік - в сумі
15 грн. 70 коп. у квітні 2005
року,

за 2007 рік - в
сумі 75 грн. у червні 2007 року. ( а.с.5)

Однак з цим
погодитись неможна.

Згідно ч. 3 ст.
22 Конституції України при прийнятті
нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав та
свобод.

Кабінет
Міністрів України не уповноважений
Законом № 796 -ХП зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат,
пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у ч. 1 ст. 67
цього Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної
заробітної плати.

Згідно ст. 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно частини 4
статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та
Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003,
2004, 2005, 2007 роки, а не вказані Постанови КМУ.

Таким чином, дії відповідача в частині відмови
у виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат
є неправомірними і позов в частині
стягнення недоотриманих сум за 2004р. у
розмірі 599 гр. 30 коп.( 205 гр. х3 - 15
гр. 70 коп.), за 2005 р. у розмірі 854 гр. 30 коп. ( 290 гр. х 3 - 15 гр. 70
коп.) , та за 2007 р. у розмірі 1125 гр.(
400 гр. х 3 - 75 гр.) , а всього
у розмірі 2578 гр. 60 коп.
підлягає задоволенню.

Суд не приймає
до уваги вимогу представника відповідача щодо відмови в позові внаслідок
пропуску строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, оскільки у
відповідності до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу
про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом іншим ушкодженням здоров'я або
смертю.

Керуючись Конституцією України,
Законом України № 796 - ХП «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , ст..ст.2,
6, 7, 8, 9 , 18, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Іллічівського району м.
Маріуполя про визнання неправомірною відмови та стягнення недоотриманої
грошової щорічної допомоги на оздоровлення
за 2004, 2005, 2007 роки задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління
праці та соціального захисту населення Іллічівського району м. Маріуполя у
виплаті ОСОБА_1 грошової щорічної допомоги на оздоровлення за
2004, 2005, 2007 роки у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської Ради
Донецької області на користь ОСОБА_1 недотриману
щорічну допомогу на оздоровлення
за 2004р. у розмірі 599 гр. 30 коп., за 2005 р. у розмірі 854 гр. 30
коп., за 2007 р. у розмірі 1125 гр. , а
всього у сумі 2578 гр. 60 коп . за рахунок коштів Державного бюджету України .

В інший частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.. 160 КАС
України - з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
з одночасним надсиланням її копії
особою, яка її надає , до суду апеляційної інстанції.

Суддя