Справа № 2-А-260/2007
Суддя: Сіянко В.М.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-260/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року Бериславський районний
суд Херсонської області

у складі:
головуючого - судді Сіянка В. М.

за
участю секретаря Третьякової Т. М.

представників: Катренко
С. П.,
Любарець О. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі
суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Державної податкової інспекції
у Бериславському районі Херсонської області,
треті особи на стороні відповідача: Головне управління Держказначейства
України в Херсонській області, фінансове
управління Бериславської райдержадміністрації Херсонської області, про визнання рішення протиправним та
стягнення суми податкового кредиту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з адміністративним позовом
до ДПІ у Бериславському районі Херсонської області, треті особи на стороні відповідача: Головне
управління Держказначейства України в Херсонській області, фінансове управління Бериславської
райдержадміністрації Херсонської області,
про визнання протиправним рішення начальника ДПІ у Бериславському районі
Малишенко Г. В. від 14.03.2007 року за НОМЕР_1та стягнення з відповідача на її
користь суми податкового кредиту в розмірі 304, 77 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що позивачка
має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно договору від 11.07.2006 року
навчається в Харківському політехнічному університеті на умовах компенсації
студентом витрат на навчання. 21.07.2006 року згідно квитанції НОМЕР_2позивачка
у відповідності до умов договору від 11.07.2006 року сплатила Харківському
політехнічному університету 2480 гривень витрат на навчання її доньки.

23.02.2007
року позивачка подала до відповідача декларацію про доходи за№ 175, одержані нею за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006
року, в якій зазначила право на
податковий кредит в сумі 304, 77 грн.,
пов'язаний з оплатою витрат на навчання її доньки.

Начальник
ДПІ у Бериславському районі Малишенко Г. В. листом НОМЕР_1від 14.03.2007 року
відмовила їй у нарахуванні податкового кредиту в задекларованій сумі, з посиланням на п. 1.16. ст. 1
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», за яким податковий кредит - це сума
(вартість) витрат, понесених платником
податку. Оскільки її донька (студентка) працює і одержує заробітну плату, то вона і є платником податку, яка має право на податковий кредит, а батьки такого студента не мають права на
податковий кредит на навчання дитини-студента і позивачці на цій підставі було
відмовлено у нарахуванні податкового кредиту.

Відповідно
до наказу по Бериславській ЖЕК-1 від 04.01.2006 року за № 2-к вбачається, що ОСОБА_2(донька позивачки) прийнята на
роботу на посаду прибиральниці адмінбудинку тимчасово з 04.01.2006 року та
працювала на цій посаді до липня 2006 року. Згідно довідки Харківського
політехнічного університету від 28.12.2006 року донька позивачки ОСОБА_2є
студенткою 1 курсу денного навчання економічного факультету університету, строк навчання якої бере початок з 01.09.2006
року та закінчується 28.02.2012 року,
тобто її донька працювала та отримувала заробітну плату прибиральниці в
той період, коли ще не була студенткою.

Згідно
п.п. 5.3.3. п. 5.З. ст. 5
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначено, що сума коштів, сплачених платником податку на користь
закладів освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми
навчання такого платника податку, іншого
члена його сім'ї першого ступеню споріднення,
але не більше суми, визначеної у
підпункті 6.5.1. пункту 6.5. ст. 6 цього Закону, у розрахунку за кожний повний або неповний
місяць навчання протягом звітного податкового року.

Просила
суд визнати протиправним рішення начальника ДПІ у Бериславському районі
Малишенко Г. В. від 14.03.2007 року за НОМЕР_1та стягнути з відповідача на її
користь суму податкового кредиту в розмірі 304, 77 грн.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні представники
відповідача позов не визнали, надали суду
письмові заперечення, які зводяться до
наступного. 23.02.2007 року позивачка подала до відповідача декларацію про
доходи за № 175, одержані нею за період
з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, в
якій зазначила право на податковий кредит в сумі 304, 77 грн., пов'язаний з оплатою витрат на навчання її
доньки ЯОСОБА_2., а саме сплачених коштів в сумі 2480 грн. на користь
закладу освіти за квитанцією НОМЕР_2від 21.07.2006 року на підставі договору
від 11.07.2006 року № 7832.

ОСОБА_2(донька позивачки) відповідно
до наказу по Бериславській ЖЕК-1 від 04.01.2006 року № 2-к та довідки від
20.08.2007 року працювала прибиральницею в звітному році з 04.01.2006 року по
01.07.2006 року і отримала дохід (заробітну плату) в сумі 259, 60 грн. Договір
від 11.07.2006 року № 7832 про відшкодування витрат на підготовку фахівця
укладено між Якушенковою Вікторією Валеріївною та Національним технічним
університетом «Харківський політехнічний інститут».

Відповідно до п. 2.1. ст. 2
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» платниками податку є:
резидент, який отримує доходи з джерелом
їх походження з території України, так і
іноземні доходи.

Тому в даному випадку реалізувати
своє право на податковий кредит має донька позивачки, яка протягом звітного податкового року мала
самостійне джерело доходу згідно з даними Центральної бази даних ДРФО згідно ф.
1 ДФ підприємства Бериславська ЖЕК-1.

Згідно з п.1.16. ст. 1
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий кредит -це сума
(вартість) витрат, понесених платником
податку, у тому числі у зв'язку з
компенсацію вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого
платника податку, іншого члена його
сім'ї першого ступеня споріднення (чоловік,
дружина, діти).

За
ст. 50 Бюджетного кодексу України
поверненню з бюджету підлягають надміру або помилково сплачені податки, збори (обов'язкові платежі). Повернення
надміру або помилково сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) здійснюється з того бюджету, до якого зараховувався у поточному бюджетному
році платіж. Для розрахунку сум податку з доходів фізичних осіб, які підлягають поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з реалізацією ним права на податковий кредит застосовується
сума сплаченого, тобто зарахованого до
відповідного бюджету податку.

Оскільки платник податку ОСОБА_2за
період роботи в Бериславській ЖЕК-1 в звітному році з 04.01.2006 року по
01.07.2006 року і отримала дохід (заробітну плату) в сумі 259, 60 грн., з якого податок з доходів фізичних осіб не
утримувався та не перераховувався до бюджету,
тому права на податковий кредит вона також не має.

На підставі викладеного просили суд
відмовити позивачці в задоволенні заявленого адміністративного позову повністю
у зв'язку з його необґрунтованістю.

В судовому засіданні представники
третіх осіб на стороні відповідача не висловили своє відношення до заявленого
адміністративного позову, поклавшись на
розсуд суду при вирішенні позову,
пояснивши, що будуть сумлінно
виконувати рішення суду, яке набере
законної сили.

Суд заслухавши пояснення сторін та
їхніх представників, дослідивши
матеріали справи, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивачка
є матір'ю Якушенкової Вікторії Валеріївни (а. с. 10).

У відповідності до договору № 7832
від 11.07.2006 року, укладеного між
ОСОБА_2. та Національним технічним університетом «Харківський політехнічний
інститут», останній за плату зобов'язувався
протягом встановленого планом навчання терміну надати вищу освіту дочці
позивачки. Даний договір, у
відповідності зі ст. 32 ЦК
України узгоджений з батьками студента (а. с. 14). На виконання умов договору, в контексті
ст. 242 ЦК України, ст.
ст. 180, 199 СК України щодо обов'язку батьків
утримувати своїх дітей, позивачка
21.07.2006 року сплатила закладу освіти 2480 грн. за навчання своєї доньки
ЯОСОБА_2., що підтверджується квитанцією
НОМЕР_2(а. с. 15).

Згідно довідки Національного
технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 28.12.2006
року донька позивачки ОСОБА_2є студенткою 1 курсу денного навчання економічного
факультету університету, строк навчання
якої бере початок з 01.09.2006 року та закінчується 28.02.2012 року (а. с. 12).

Згідно
поданої позивачкою до ДП1 у Бериславському районі Херсонської області
декларації про доходи від 23.02.2007 року,
одержані з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, позивачка задекларувала дохід, отриманий у звітному році на рівні 12655, 91
грн., з якого утримано прибуткового податку
з громадян у сумі 1570, 05 грн.,
сплачено за навчання дитини-студента 2480 грн. та задекларовано право на
податковий кредит у розмірі 304, 77 грн.,
з урахуванням наданого позивачкою розрахунку в судовому засіданні (а.
с. 6-8,
55).

Начальник ДПІ у Бериславському
районі Херсонської області листом від 14.03.2007 року за НОМЕР_1повідомила
позивачку про відмову в нарахуванні та поверненні їй задекларованого
податкового кредиту за 2006 рік, з
посиланням на п. 1.16. ст. 1 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», за яким податковий
кредит - це сума (вартість) витрат,
понесених платником податку. Оскільки її донька (студентка) працює і
одержує заробітну плату, то вона і є
платником податку, яка має право на
податковий кредит, а батьки такого студента не мають права на
податковий кредит на навчання дитини-студента (а. с. 13).

ОСОБА_2зареєстрована платником
податку в ДРФО та одержала ідентифікаційний номер (а. с. 16).

У відповідності до наказу КП
«Бериславська ЖЕК-1» від 04.01.2006 року № 2-к донька позивачки ОСОБА_2була
прийнята на роботу в ЖЕК-1 на посаду прибиральниці адмінбудинку тимчасово з
04.01.2006 року (а. с. 11).

Наказом по КП «Бериславська ЖЕК-1»
від 30.06.2006 року № 30-к донька позивачки ОСОБА_2була звільнена з роботи
за ст.
38 КЗпП України за власним бажанням з 30.06.2006 року.

Згідно довідки про отриману
заробітну плату та доходи за 2006 рік,
донька позивачки ОСОБА_2отримала на КП «Бериславська ЖЕК-1» в період
роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2006 року 523, 60 грн. заробітної плати (а. с. 44).

У відповідності до п. 1.16. ст.
1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі по тексту -
Закон) податковий кредит - це сума (вартість) витрат, понесених платником податку, у тому числі у зв'язку з компенсацію
вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого платника
податку, іншого члена його сім'ї
першого ступеня споріднення (чоловік,
дружина, діти).

Згідно п.п. 5.1.1.-5.1. 2. п. 5.1. ст. 5
Закону платник податку має право на податковий кредит, підстави для нарахування якого із
зазначенням конкретних сум,
відображаються платником податку у річній податковій декларації.

За п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст.
5 Закону до складу податкового кредиту включаються фактично понесені
витрати, підтверджені платником податку
документально.

У відповідності до п.п. 5.3.3. п. 5.З. ст. 5
Закону до витрат, дозволених до
включення до складу податкового кредиту відноситься сума коштів, сплачених платником податку на користь закладів
освіти для компенсації вартості середньої професійної або вищої форми навчання
такого платника податку, іншого члена
його сім'ї першого ступеню споріднення,
але не більше суми, визначеної у
підпункті 6.5.1. пункту 6.5. ст. 6 цього Закону, у розрахунку за кожний повний або неповний
місяць навчання протягом звітного податкового року. Такі витрати включаються
при навчанні платника податку або іншого члена його сім'ї першого ступеня
споріднення - до податкового кредиту одного з таких членів за його
вибором. Зазначений вибір вважається
здійсненим, якщо платник податку подає
податкову декларацію, у якій
визначається сума таких витрат.

Позивачка скористалася наданим їй
правом на податковий кредит, подавши до
відповідача річну податкову декларацію за 2006 рік, визначивши суму податкового кредиту та
підтвердивши її належними та допустимими доказами (платіжною квитанцію, де вона є платником суми за навчання її
доньки ЯОСОБА_2. та відповідного договору про компенсацію витрат на навчання), що передбачено наведеними вище нормами
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а тому посилання відповідача на ту
обставину, що донька позивачки
працювала у звітному періоді, а тому
тільки вона має право на податковий кредит,
оскільки є платником податку є неправомірним, оскільки Закон надає платникам
податків, якими є позивачка та її
донька право вибору щодо декларування податкового кредиту. Більше того, саме позивачка понесла витрати на оплату
закладу освіти вартості навчання її дочки,
виконуючи свій обов'язок по утриманню своєї дитини, передбачений ст.
ст. 180, 199 СК України, а донька позивачки таких витрат не
несла, а тому не має права декларувати
податковий кредит. Крім того в період укладення договору з закладом освіти
(11.07.2006 року) донька позивачка ніде не працювала та доходів не мала, а тому могла розраховувати виключно на
допомогу своєї матері - позивачки.

На цій підставі відмова відповідача
в нарахуванні податкового кредиту та поверненні надміру сплаченого податку з
доходів фізичних осіб, викладена на
адресу позивачки в листі від 14.03.2007 року за НОМЕР_1є неправомірною.

У відповідності до ч. 2 ст.
71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності використання при розрахунку суми податкового кредиту загального
річного доходу, а не річного
оподатковуваного доходу, в контексті
п.п. 1.6. ст. . 1
Закону, натомість розрахунок суми
податкового кредиту, наданий позивачкою
(а. с. 6-8, 55),
суд вважає вірним, оскільки при
визначенні загального оподатковуваного доходу із нього виключаються суми
сплачені у вигляді соціальних страхових внесків, зборів та інших обов'язкових платежів.

З
урахуванням норм ч. 2 ст. 11 КАС України, у зв'язку з необхідністю повного захисту
прав та інтересів позивачки, суд вважає
за можливе вийти за межі позовних вимог.

У
відповідності до п.п. 20.4.3. п. 20.4. ст. 20 Закону, виходячи з письмових пояснень управління Держказначейства
України в Херсонській області повернення надміру сплаченого податку з доходів
фізичних осіб здійснюється УДК
у Бериславському районі після надання ДПІ у Бериславському районі відповідних
висновків, погоджених з фінансовим
управлінням Бериславської райдержадміністрації. Надання такого висновку щодо
повернення позивачці суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб за
2006 рік у розмірі 304, 77 грн. покладається судом на відповідача.

За таких
обставин, вимоги позивачки про стягнення
з відповідача суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб за 2006
рік у розмірі 304, 77 грн. не підлягають задоволенню.

Позовні
вимоги про визнання протиправним рішення начальника ДПІ у Бериславському районі
Малишенко Г. В. від 14.03.2007 року за НОМЕР_1підлягають задоволенню
частково, шляхом визнання протиправними
дій відповідача, а саме відмову
відповідача в нарахуванні позивачці податкового кредиту та поверненні їй
надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 304, 77 грн., викладену в листі від 14.03.2007 року за
НОМЕР_1, адресованому позивачці.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб», ст.
ст. 11, 71, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Бериславському районі Херсонської
області, треті особи: Головне управління
Держказначейства України в Херсонській області,
фінансове управління Бериславської районної державної адміністрації
Херсонської області, про визнання
рішення протиправним та стягнення суми податкового кредиту задовольнити
частково.

Визнати
за ОСОБА_1право на податковий кредит за 2006 рок у сумі 304, 77 грн. та зобов'язати ДПІ у Бериславському
районі Херсонської області нарахувати ОСОБА_1кредит у сумі 304, 77 грн. за 2006
рік.

Визнати
протиправною відмову ДПІ у Бериславському районі Херсонської області щодо
повернення коштів з місцевого бюджету,
викладену в листі ДПІ у Бериславському районі Херсонської області від
14.03.2007 року за НОМЕР_1на ім'я ОСОБА_1.

Зобов'язати
ДПІ у Бериславському районі Херсонської області вчинити дії щодо повернення
ОСОБА_1суми надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб в сумі 304
(триста чотири) гривні 77 копійок,
шляхом надання до Управління державного казначейства України у
Бериславському районі відповідного висновку,
погодженого з фінансовим управлінням Бериславської районної державної
адміністрації Херсонської області.

Стягнути
з ДПІ у Бериславському районі Херсонської області на користь ОСОБА_13 гривні 40
копійок судового збору.

В задоволенні
решти позовних вимог- відмовити.

На постанову
суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення постанови. Апеляційну скаргу на постанову суду може бути
подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через Бериславський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до апеляційного суду.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у встановлений строк,

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги

Постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.