Справа № 2-А-176/2007
Суддя: Волошко Т.П.
Дата ухвалення: 2007-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-176/2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2007 року Тетії
вський районний суд Київсько
ї області в складі:
головуючого судді: Волош
ко Т.П.
при секретарі: Ковальчук
В.А.
за участю адвоката: ОСОБА
_1
розглянувши в відкрит
ому судовому засіданні в м. Те
тієві адміністративну справ
у за адміністративним позово
м ОСОБА_2 до управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації про стягненн
я недоотриманих належних сум
щорічної допомоги на оздоро
влення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаним позовом моти
вуючи тим, що вона є учасником
ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії , в зв»язку
із захворюванням , пов»язани
м з виконанням обов»язків по
ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС є інвалідом 2 групи до
вічно, а тому згідно законода
вства має право на щорічну гр
ошову допомогу на оздоровлен
ня в розмірі 5 мінімальних зар
обітних плат, розмір якої виз
начається на момент виплати,
але відповідачем виплачено
вказану допомогу за 2000-2007 роки у
значно нижчому розмірі. Оскі
льки відповідач відмовляєть
ся провести доплату вказаної
грошової допомоги, то позива
ч просить суд стягнути з відп
овідача недоплачену суму одн
оразової грошової допомоги н
а оздоровлення за 2000-2007 рік в роз
мірі 15 506 гривень 50 коп.3гідно дод
аного розрахунку.
В судовому засіданні пре
дставник позивача ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги і про
сив суд визнати відмову відп
овідача щодо перерахунку вка
заної грошової допомоги непр
авомірною та стягнути з відп
овідача на користь позивача
недоотриману суму грошової д
опомоги на оздоровлення за 2000
-2007 роки виходячи з розміру мін
імальної заробітної плати на
момент виплати. На думку пред
ставника позивача , вина відп
овідача в тому , що він не здій
снював перспективні розраху
нки потреби коштів на забезп
ечення виконання державних п
рограм соціального захисту п
остраждалого від наслідків Ч
орнобильської катастрофи на
селення району та не подав їх
відповідним органам.
Представник відповіда
ча управління праці та соціа
льного захисту населення Тет
іївської райдержадміністра
ції Биховцева Л.В. в своїх
письмових та усних поясненн
ях заперечує проти позову , по
силаючись на те , що одноразов
а допомога на оздоровлення
ОСОБА_2 виплачувалася у від
повідності до постанов Кабін
ету Міністрів України та Зак
онів України « Про державний
бюджет України на 2000-2007 роки» . К
рім того ст. 62 Закону України «
Про статус і соціальний захи
ст громадян , які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи « прямо зобов»язує
управління щорічну допомогу
на оздоровлення проводити в
порядку , визначеному Кабіне
том Міністрів України , рішен
ня якого є обов»язковими для
виконання місцевими органам
и державної влади , всіма суб»
єктами господарювання незал
ежно від їх відомчої підпоря
дкованості та форм власності
. Управління праці та соціаль
ного захисту населення Тетії
вської райдержадміністраці
ї є розпорядником коштів , а то
му діючи відповідно до поста
нов

Кабінету Міністрів Ук
раїни не допускало порушень
законодавства, а тому вважає
позовні вимоги не обгрунтов
аними.
Заслухавши пояснення пози
вача та його представника ад
воката ОСОБА_1, пояснення
представника відповідача, ог
лянувши матеріали справи, су
д приходить до висновку, що по
зовні вимоги підлягають част
ковому задоволенню.
В судовому засіданні встан
овлено , що ОСОБА_2 є учасни
ком ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категор
ії, є інвалідом 2 групи довічно
, в зв»язку з чим отримувала щ
орічну допомогу на оздоровле
ння в таких розмірах : за 2000 - 2004 ро
ки - по 26, 70 за кожен рік ; за 2005 - 2007 ро
ки - по 120 грн. за рік , а всього за
8 років їй виплачено 493, 50 грн. Ос
тання виплата за 2007 рік в розмі
рі 120 гривень здійснена 27.03.2007 рок
у . В квітні 2007 року позивач зве
рнувся до відповідача з прох
анням провести дорахування т
а виплатити недоотримані кош
ти на оздоровлення , проте в за
доволенні вимог позивача бул
о відмовлено. Встановлені су
дом обставини підтверджують
ся : поясненнями представник
ів сторін , показами свідка
ОСОБА_4, копією посвідчення
серії НОМЕР_1, копією раху
нку НОМЕР_2 про отримання
коштів на оздоровлення за 2001 -20
06 роки , копією відповіді відп
овідача.
Крім того в судовому засіда
нні установлено із « Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та ссоціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації «
, що основною функцією відділ
у є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів
Фонду на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та надання їх відповідним о
рганам.
Вимоги позивача ОСОБА_2
підлягають частковому задов
оленню із наступних підстав.

Відповідно до ст.48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" передбачена
щорічна допомога на оздоровл
ення учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС - в розм
ірі п"яти мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати. Щор
ічна допомога на оздоровленн
я виплачується громадянам за
місцем їх проживання органа
ми соціального захисту насел
ення.
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" та постановою KM України в
ід 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі Постанова КМУ № 562 ) в
становлено щорічні виплати н
а оздоровлення за період з 2000 р
оку по 2004 рік в розмірі 26, 70 гриве
нь , а з 2005 року по 2007 рік по 120 гриве
нь.
На думку суду, Постанови КМУ
№ 836 та № 562 суперечать вимогам с
т. 48 Закону України « Про стату
с і соціальний захист громад
ян , які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
« та іншим Законам України
Відповідно до Закону Украї
ни « Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2000 р
ік» розмір мінімальної зароб
ітної плати встановлено з 01.07.20
00 року в сумі 118 гривень , які згі
дно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету Украї
ни зростав кожен наступний р
ік
Згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2002 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати з 01.01.2000 року в сумі 140 гривень
, який згідно внесень посліду
ючих змін до Державного бюдж
ету України зростав кожен на
ступний рік.
Згідно закону України «Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати встановлений 185 гривень , я
кий згідно внесень послідуюч
их змін до Державного бюджет
у України зростав кожен наст
упний рік .
Відповідно до ст.89 Закон
у України "Про Державний бюдж
ет України на 2004 рік"

З 1 січня 2004 року розмір м
інімальної заробітної плати
встановлений на рівні 205 грн. н
а місяць, з 1 вересня 2004 року-237 гр
н. на місяць.
Ст. 83 Закону України "Про Держ
авний бюджет України на 2005 рік
" установлений з 1 січня 2005 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати 262 грн. на місяць, з 1 кві
тня 2005 року-290 грн., з 1 липня 2005 року
-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 грн.

Згідно ст.82 Закону України "П
ро Державний бюджет України
на 2006 рік" установлений з 1 січн
я 2006 року розмір мінімальної з
аробітної плати 350 грн. на міся
ць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 груд
ня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст.76 Закону Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2007 рік", установлено
з 1.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 420 грн. на міс
яць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяць т
а з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст.48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи", яка
передбачає право позивача н
а щорічну допомогу на оздоро
влення в розмірі 5 мінімальни
х заробітних плат, а навпаки, с
т.2 вказаного вище Закону Укра
їни "Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2003 р
ік" передбачено обов'язок KM Ук
раїни здійснювати застосува
ння цих норм.
Заперечуючи позов , відпові
дач посилається на те , що згід
но ст.62 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" - роз'яснення порядку засто
сування цього Закону України
провадиться KM України, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені KMУкраїни, вих
одячи з реальних можливостей
Державного бюджету України
згідно з бюджетними призначе
ннями і враховуючи вимоги ст
.95 Конституції України, позива
чу проведена виплата зазначе
ної допомоги на оздоровлення
.
Але з цими запереченнями ві
дповідача суд не може погоди
тися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Констит
уції України органи державно
ї влади та органи місцевого с
амоврядування, їх посадові о
соби зобов'язані діяти лише н
а підставі, в межах повноваже
нь та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами Ук
раїни.
За ст.11З Конституції Україн
и KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і за
конами України, актами Прези
дента України.
Згідно ч. І ст.9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спос
іб, що передбачені Конституц
ією та законами України.
Ст.95 Конституції України, на
яку посилається представник
відповідача, передбачено, що
виключно законом про Держав
ний бюджет України визначают
ься будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреб
и, розмір, і цільове спрямуван
ня цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст.62 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", на яку також посил
ається відповідач заперечую
чи проти позову, надає KM право
визначати порядок застосува
ння цього Закону, але не делег
ує йому повноважень щодо виз
начення розміру допомоги на
оздоровлення, встановленої ц
им Законом.
Відповідно до ст.71 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
дія положень цього Закону не
може призупинятися іншими з
аконами, крім законів про вне
сення змін до цього Закону.
Слід зазначити, що дію полож
ень ст.48 вказаного Закону зупи
нено на 2006 рік в частині виплат
и компенсацій і допомог у роз
мірах відповідно до мінімаль
ної заробітної плати згідно
з Законом України від 20.12.2005 року
Ж3235-ІУ, до цього Верховна Рада
України ніяких законів з цих
питань не приймала.
Між тим, визначені постанов
ою Кабінету Міністрів № 836 роз
міри щорічної допомоги на оз
доровлення залишалися трива
лий час незмінними, хоча розм
ір мінімальної заробітної пл
ати неодноразово змінювався
, а з 2005 року постановою KM № 562 розм
ір цієї допомоги був змінени
й, але всупереч ст.48 Закону він
також визначений у твердій г
рошовій сумі.
Отже, оскільки закони Украї
ни мають вищу юридичну силу н
ад урядовими нормативними ак
тами, то суд вважає, що при вир
ішенні даного спору підлягаю
ть застосуванню саме положен
ня ст.48 Закону "Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" та пол
оження зазначених вище Закон
ів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плат
и, а не постанови KM України № 836 т
а № 562.
Згідно ч.4 ст.9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, мі
жнародному договору, згода н
а обов'язковість якого надан
а Верховною Радою України, аб
о іншому правовому акту суд з
астосовує правовий акт, який
має вищу юридичну, силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений , а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок .
Отже, враховуючи наведене, с
уд вважає , що управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації повинно було ві
дповідно до свого Положення
здійснювати перспективні ро
зрахунки потреби коштів на з
абезпечення виконання держа
вних програм соціального зах
исту постраждалого від наслі
дків Чорнобильської катастр
офи населення району та пода
ти їх відповідним органам , а п
отім виплачувати позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня виходячи із розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов»язки , то
позов підлягає до задоволен
ня .
Представник відповідача п
росить застосувати до даних
правостосунків ст. 100 КАС Укра
їни та відмовити в задоволен
ні адміністративного позову
. Суд вважає клопотання предс
тавника відповідача не може
бути задоволено , поскільки , н
а думку суду , позивач не поруш
ив встановлений ст.. 99 КАС Укра
їни річний строк для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав , свобод, та і
нтересів особи .Як встановле
но , позивач про порушення сво
їх прав дізнався , отримавши в
ідповідь з управління праці
та соціального захисту насел
ення Тетіївської районної де
ржавної адміністрації від 19.10
.2007 року , в якому дано офіційне
письмове роз»яснення щодо в
иплати вказаної допомоги на
оздоровлення та відмовлено в
проведенні перерахунку цієї
допомоги всім категоріям по
терпілих , які мають право на ї
ї одержання , що стверджуєтьс
я копією зазначеного листа з
а №7/1197 від 19.10.2007 року Крім того , як
пояснив представник позивач
а , його довірителю стало відо
мо про порушення його прав пі
сля ознайомлення з рішеннями
Верховного Суду України та В
ищого Адміністративного Суд
у України щодо практики заст
осування законодавства, яке
регулює порядок виплати вказ
аної грошової допомоги на оз
доровлення.
Враховуючи вищевиклад
ене . суд приходить до висновк
у , що перебіг річного строку з
вернення до суду за захистом
своїх прав для позивача почи
нається з того часу,

коли він дізнався про п
орушення його прав, на що вказ
ано вище в постанові, а не з мо
менту виплати вказаної допом
оги.
Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути на кори
сть позивача з відповідача н
едоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2000 - 2007 роки , вих
одячи із слідуючого розрахун
ку . При цьому розмір мінімаль
ного розміру заробітної плат
и визначається на момент щор
ічної виплати .
З урахуванням отриманої су
ми - 26, 70 гривень та розміру міні
мальної заробітної плати на
час виплати позивачу допомог
и в 2000 році -118 гривень на користь
позивача підлягає стягненню
за 2000 рік - 563 грн.ЗО коп. (118 грн .х 5 - 26
.70 грн ); за 2001 рік -563, 30 грн. ( 118 х 5- 26.70 грн
); за 2002 рік - 673, 3 грн ( 140 х 5- 26.70 грн); за 2003
рік -898, 3 грн. (185 х 5- 26.7); за 2004 рік - 998.30 гр
н. (205 х 5-26, 70); за 2005 рік - 1330 грн (290 х 5-120); за
2006 рік - 1630 грн. ( 350 х 5-120); за 2007 рік - 1880 гр
н. (400 х 5-120) а всього розмір з 2000 по 200
7 рік недоотриманої допомоги
на оздоровлення визначений
становить 8 536.50 гривень.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору , то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС України
підлягають стягненню з відп
овідача в доход держави . Відп
овідно до ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
, так , як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету .
На підставі ст.4 Декрету КМ "П
ро державне мито" позивач зві
льнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 64, 113 Консти
туції України, ст.48, 62, 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян , які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", ст. 83 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2002-2007 роки", ст.ст.6, 9, 17, 89,
99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішенням
Конституційного Суду Україн
и від 09.07.2007 року , суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_2 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації про ст
ягнення недоотриманих належ
них сум щорічної допомоги на
оздоровлення - задовольнити
частково.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадміністрації щодо пере
рахунку одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2 , виходячи з розміру
мінімальної заробітної плат
и неправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 8 536 (віс
ім тисяч п»ятсот тридцять ші
сть ) гривень 50 коп. недоотрима
ної суми одноразової грошово
ї допомоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 ( двісті) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Тетіївський районний суд
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження, яка може бути п
одана до суду протягом десят
и днів з дня проголошення пос
танови.