Справа № 2-а-388\07
Суддя: Архангельський A.M.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова іменем Укр
аїни
6 грудня 2007 року Тетіївс
ький районний суд Київської
області в складі:
головуючого судді: Арханге
льського A.M.
при секретарі: Волошко К.В.

за участю адвоката: О
СОБА_1 на стороні позивача,

розглянувши в відкрито
му судовому засіданні в м. Тет
іїв адміністративну справу з
а адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації, про стягнення
недоотриманих належних сум щ
орічної допомоги на оздоровл
ення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до
суду з названим позовом в яко
му вказує, що він є учасником л
іквідації наслідків аварії н
а Чорнобильській АЕС 2 катего
рії, а тому згідно ст.48 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи" має право на
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 міні
мальних заробітних плат, роз
мір якої визначається на мом
ент виплати. Про те відповіда
ч порушує вимоги закону і за 20
00-2007 роки виплатив таку допомог
у у значно нижчому розмірі. Ос
кільки відповідач відмовляє
ться провести доплату вказан
ої грошової допомоги, то пози
вач просить суд стягнути з нь
ого недоплачену суму однораз
ової грошової допомоги на оз
доровлення за 2000-2007 рік в розмір
і 16366 грн. 50 коп. згідно доданого
розрахунку.
В судовому засіданні пред
ставник позивача ОСОБА_1 у
точнив позовні вимоги і прос
ив суд визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути з відпо
відача на користь позивача н
едоотриману суму грошової до
помоги на оздоровлення за 2000-200
7 роки, виходячи з розміру міні
мальної заробітної плати на
момент виплати. На думку пред
ставника вина відповідача в
тому, що він не здійснював пер
спективні розрахунки потреб
и коштів на забезпечення вик
онання державних програм соц
іального захисту постраждал
ого від наслідків Чорнобильс
ької катастрофи населення ра
йону та не подав їх відповідн
им органам.
Представник управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації Биховцева
Л.В. в своїх письмових та усн
их поясненнях заперечує прот
и позову посилається на те, що
одноразова допомога на оздо
ровлення ОСОБА_2 виплачув
алась у відповідності до пос
танов Кабінету Міністрів Укр
аїни та Законів України „Про
Державний бюджет України на
2000-2007 роки". Крім того ст.62 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи" прямо зобо
в'язує управління щорічну до
помогу на оздоровлення прово
дить в порядку визначеному К
абінетом Міністрів України,
рішення якого є обов'язковим
и для виконання міністерства
ми та іншими центральними ор
ганами виконавчої влади Укра
їни, місцевими органами держ
авної влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно ві
д їх відомчої підпорядковано
сті та форм власності. Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації є розп
орядником коштів, а тому діюч
и відповідно постанов Кабіне
ту Міністрів України не допу
скало порушень законодавств
а, а тому позовні вимоги не обґ
рунтовані.

Суд розглянувши матеріа
ли справи, заслухавши поясне
ння позивача та його предста
вника адвоката ОСОБА_1, по
яснення представника відпов
ідача, показами свідка ОСОБ
А_4, дослідивши письмові док
ази вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задов
оленню.
В судовому засіданні в
становлено, що ОСОБА_2 є уч
асником ліквідації наслідкі
в аварії на Чорнобильській А
ЕС 2 категорії і як ліквідатор
отримував щорічну допомогу
на оздоровлення в таких розм
ірах: за 2000 - 2003 роки - по 26,70 грн. за к
ожен рік; в 2004 році не отримував
кошти на оздоровлення, за 2005 -2007
роки - по 100 грн. за рік , а всього
за 8 років йому виплачено 406,80 гр
ивень. В квітні 2007 року позивач
звернувся до відповідача з п
роханням провести до рахуван
ня та виплатити недоотримані
кошти на оздоровлення, про те
в задоволенні вимог позивач
а було відмовлено. Встановле
ні судом обставини підтвердж
уються: поясненнями представ
ників сторін, показам свідка
ОСОБА_4, копією посвідчен
ня серії НОМЕР_1, копією ра
хунку №23467 про отримання кошті
в на оздоровлення за 2006-2007 роки,
копією відповіді та інформац
ії відповідача про отримання
позивачем коштів на оздоров
лення в 2004 -2007 роках .
Крім того в судовому зас
іданні установлено із „Полож
ення про відділ у справах зах
исту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації",
що основною функцією відділу
є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів Ф
онду на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та надання їх відповідним ор
ганам.
Вимоги позивача ОСОБ
А_2 підлягають частковому з
адоволенню виходячи із насту
пних підстав.
Відповідно до ст.48 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи " передбаче
на щорічна допомога на оздор
овлення учасникам ліквідаці
ї наслідків аварії на ЧАЕС - в
розмірі п'яти мінімальних за
робітних плат, розмір якої ви
значається на момент виплати
. Щорічна допомога на оздоров
лення виплачується громадян
ам за місцем їх проживання ор
ганами соціального захисту н
аселення.
Постановами Кабінету Мі
ністрів України від 26.07.1996 року №
836 „Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі Постанова КМУ № 836) т
а від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну
допомогу на оздоровлення гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі Постанова КМУ № 562) в
становлено щорічні виплати н
а оздоровлення за період з 2000 р
оку по 2004 рік в розмірі по 26.70 гри
вен, а з 2005 року по 2007 рік по 100 грив
ен.
На думку суду Постанови
КМУ № 836 та № 562 суперечать вимог
ам ст. 48 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" та іншим Законам України.

Відповідно до Закону Ук
раїни "Про встановлення міні
мальної заробітної плати на
2000 рік" розмір мінімальної зар
обітної плати встановлено з
01.07.2000 року в сумі 118 гривен, який з
гідно внесень послідуючих зм
ін до Державного бюджету Укр
аїни зростав кожен наступний
рік.
Згідно Закону України
"Про встановлення мінімально
ї заробітної плати на 2002 рік" ро
змір мінімальної заробітної
плати встановлено з 01.01.2000 року
в сумі 140 грн., який згідно внесе
нь послідуючих змін до Держа
вного бюджету України зроста
в кожен наступний рік.
Згідно Закону України "П
ро встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік" роз
мір мінімальної заробітної п
лати встановлений 185 грн., який
згідно внесень послідуючих
змін до Державного бюджету У
країни зростав кожен наступн
ий рік.
Відповідно до ст.89 Зако
ну України "Про Державний бюд
жет України на 2004 рік" з 1 січня 20
04 року розмір мінімальної зар
обітної плати встановлений н
а рівні 205 грн. на місяць, з 1 вере
сня 2004 року-237 грн. на місяць.
Ст. 83 Закону України "Про
Державний бюджет України на
2005 рік" установлений з 1 січня 200
5 року розмір мінімальної зар
обітної плати 262 грн. на місяць
, з 1 квітня 2005 року-290 грн., з 1 липня
2005 року-310 грн., з 1 вересня 2005 року-
332 грн.

Згідно ст. 82 Закону Україн
и "Про Державний бюджет Украї
ни на 2006 рік" установлений з 1 сі
чня 2006 року розмір мінімально
ї заробітної плати 350 грн. на мі
сяць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гр
удня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст.76 Закону
України „Про державний бюдж
ет України на 2007 рік", установле
но з 1.04.2007 року розмір мінімальн
ої заробітної плати 420 грн. на м
ісяць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяц
ь та з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.

Всі вказані Закони не ма
ли жодних обмежень щодо заст
осування ст.48 Закону "Про стат
ус і соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и", яка передбачає право позив
ача на щорічну допомогу на оз
доровлення в розмірі 5 мініма
льних заробітних плат, а навп
аки, ст. 2 вказаного вище Закон
у України "Про встановлення м
інімальної заробітної плати
на 2003 рік" передбачено обов'язо
к Кабінету Міністрів України
(далі КМУ) здійснювати застос
ування цих норм.
Заперечуючи позов , відп
овідач посилається на те , що з
гідно ст.62 Закону України "Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи" - роз'яснення порядку за
стосування цього Закону Укра
їни провадиться КМУ, рішення
якого є обов'язковими для вик
онання міністерствами та інш
ими центральними органами де
ржавної виконавчої влади Укр
аїни, місцевими органами дер
жавної виконавчої влади, всі
ма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої пі
дпорядкованості та форм влас
ності. А тому саме в розмірах,
які і визначені КМУ, виходячи
з реальних можливостей Держ
авного бюджету України згідн
о з бюджетними призначеннями
і враховуючи вимоги ст. 95 Конс
титуції України, позивачу пр
оведена виплата зазначеної д
опомоги на оздоровлення.
Але з цими запереченням
и відповідача суд не може пог
одитися з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Констит
уції України органи державно
ї влади та органи місцевого с
амоврядування, їх посадові о
соби зобов'язані діяти лише н
а підставі, в межах повноваже
нь та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами Ук
раїни.
За ст.ПЗ Конституції Украї
ни Кабінет Міністрів України
у своїй діяльності керуєтьс
я Конституцією і законами Ук
раїни, актами Президента Укр
аїни.
Згідно ч. І ст.9 КАС Україн
и суд при вирішенні справи ке
рується принципом законност
і, відповідно до якого органи
державної влади, органи місц
евого самоврядування, їхні п
осадові і службові особи зоб
ов'язані діяти лише на підста
ві, в межах повноважень та у сп
осіб, що передбачені Констит
уцією та законами України.
Ст. 95 Конституції України,
на яку посилається представн
ик відповідача, передбачено,
що виключно законом про Держ
авний бюджет України визнача
ються будь-які видатки держа
ви на загальносуспільні потр
еби, розмір, і цільове спрямув
ання цих видатків.
Але законами про Держа
вний бюджет України на відпо
відні роки розмір вказаної д
опомоги не визначений, як нап
риклад, розмір одноразової г
рошової допомоги ветеранам в
ійни, на яких поширюється чин
ність Закону України "Про ста
тус ветеранів війни, гаранті
ї їх соціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи", на яку також п
осилається відповідач запер
ечуючи проти позову, надає КМ
У право визначати порядок за
стосування цього Закону, але
не делегує йому повноважень
щодо визначення розміру доп
омоги на оздоровлення, встан
овленої цим Законом.
Відповідно до ст.71 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи" дія положе
нь цього Закону не може призу
пинятися іншими законами, кр
ім законів про внесення змін
до цього Закону.
Слід зазначити, що дію п
оложень ст.48 вказаного Закону
зупинено на 2006 рік в частині ви
плати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мін
імальної заробітної плати зг
ідно з Законом України від 20.12.2
005 року Ж3235-ІУ, до цього Верховна
Рада України ніяких законів
з цих питань не приймала.
Між тим, визначені Постано
вою КМУ № 836 розміри щорічної д
опомоги на оздоровлення зали
шалися тривалий час незмінни
ми, хоча розмір мінімальної з
аробітної

плати неодноразово змі
нювався, а з 2005 року Постановою
КМУ № 562 розмір цієї допомоги б
ув змінений, але всупереч ст.48
Закону він також визначений
у твердій грошовій сумі.
Отже, оскільки закони Ук
раїни мають вищу юридичну си
лу над урядовими нормативним
и актами, то суд вважає, що при
вирішенні даного спору підл
ягають застосуванню саме пол
оження ст.48 Закону "Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
та положення зазначених вище
Законів про встановлення ро
зміру мінімальної заробітно
ї плати, а не постанови КМУ № 836
та №562.
Згідно ч.4 ст.9 КАС Україн
и у разі невідповідності нор
мативно-правового акта Конст
итуції України, закону Украї
ни, міжнародному договору, зг
ода на обов'язковість якого н
адана Верховною Радою Україн
и, або іншому правовому акту с
уд застосовує правовий акт, я
кий має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Кон
ституції України зміст і обс
яг прав і свобод людини при пр
ийнятті нових законів або вн
есенні змін до чинних законі
в не може бути звужений, а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок .
Таким чином, враховуючи н
аведене, суд вважає, що управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації повин
но було відповідно до свого п
оложення здійснювати перспе
ктивні розрахунки потреби ко
штів на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та подати їх відповідним орг
анам, а потім виплачувати поз
ивачу щорічну допомогу на оз
доровлення виходячи із розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати на момент виплати.
Поскільки відповідачем
не виконанні покладені зако
нодавством на нього обов'язк
и то позов підлягає до задово
лення
Представник відповіда
ча в просить застосувати до д
аних право стосунків ст. 100 КАС
України суд та відмовити в за
доволенні адміністративног
о позову. Суд вважає, клопотан
ня представника відповідача
не може бути задоволено, по ск
ільки на думку суду позивач н
е порушив встановлений ст. 99 К
АС України річний строк для з
вернення до адміністративно
го суду за захистом прав, своб
од та інтересів особи. Як вста
новлено, позивач про порушен
ня своїх прав дізнався отрим
авши відповідь з управління
праці та соціального захисту
населення Тетіївської район
ної державної адміністрації
від 27.08.2007 року, в якому дано офіц
ійне письмове роз'яснення що
до виплати вказаної допомоги
на оздоровлення та відмовле
но в проведенні перерахунку
цієї допомоги всім категорія
м потерпілих, які мають право
на її одержання, що стверджує
ться копією зазначеного лист
а за №7/7/92 від 27.08.2007 року Крім того,
як пояснив представник пози
вача, його довірителю стало в
ідомо про порушення його пра
в, після ознайомлення з рішен
нями Верховного Суду України
та Вищого Адміністративного
Суду України щодо практики з
астосування законодавства, я
ке регулює порядок виплати в
казаної грошової допомоги на
оздоровлення.
Враховуючи вищевикладен
е, суд приходить до висновку, щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він діз
нався про порушення його пра
в, на що вказано вище в постано
ві, а не з моменту виплати вказ
аної допомоги.
Таким чином, суд вважає
за можливе визнати відмову в
ідповідача щодо перерахунку
вказаної грошової допомоги
неправомірною та стягнути на
користь позивача з відповід
ача недоотриману суму допомо
ги на оздоровлення за 2000 - 2007 рок
и виходячи із слідуючого роз
рахунку. При цьому розмір мін
імального розміру заробітно
ї плати визначається на моме
нт щорічної виплати..
З урахуванням отримано
ї суми 26.7 грн. та розміру мініма
льної заробітної плати на ча
с виплати позивачу допомоги
в 2000 році 118 гривень на користь п
озивача підлягає стягненню з
а 2000 рік - 563 грн. 30 коп. (118x5-26.7); за 2001 роц
і - 563 грн.30 коп. (118x5-26.7); за 2002 році - 673.3 гр
н. (140x5-26.7), за 2003 рік - 898.3 грн. (185 5-26.7): за

2004 рік з урахування того,
що позивач не отримував допо
моги на оздоровлення та розм
іру мінімальної заробітної п
лати на грудень 2004 року 237 гриве
нь на користь позивача підля
гає стягненню за 2004 рік - 1185 грн. (2
37x5), за 2005 рік з урахування отрим
аної суми 100 гривень та розмір
у мінімальної заробітної пла
ти на час виплати позивачу до
помоги в березні 2005 року 262 грн. н
а користь позивача підлягає
стягненню за 2005 рік - 1210 грн. (262x5-100), з
а 2006 рік з урахуванням отриман
ої суми 100 гривень та розміру м
інімальної заробітної плати
на час виплати позивачу допо
моги в квітні 2006 році 350 грн. на к
ористь позивача підлягає стя
гненню за 2006 рік - 1650 грн. (350x5 -100), за 2007
рік з урахуванням отриманої
суми 100 гривень та розміру мін
імальної заробітної плати на
час виплати позивачу допомо
ги в квітні 2007 році - 420 гривень н
а користь позивача підлягає
стягненню за 2007 рік - 2000 грн.( 420x5-100), а
всього розмір з 2000 року по 2007 рі
к недоотриманої допомоги на
оздоровлення визначений ста
новить в розмірі 8743.2 гривен.
Поскільки позивач був
звільнений від сплати судов
ого збору то судові витрати у
відповідності зі ст. 94 КАС Укр
аїни підлягають стягненню з
відповідача в доход держави.
Відповідно ст. 88 КАС України с
уд вважає за необхідне повні
стю звільнити Управління пра
ці і соціального захисту нас
елення Тетіївської районної
державної адміністрації від
сплати судового збору у розм
ірі 51 гривня на користь держав
и так як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету
На підставі ст.4 Декрету
КМ "Про державне мито" позивач
звільнений від сплати судов
ого збору на користь держави
.
Керуючись ст.ст. 19,22,64, 113 Ко
нституції України, ст.48, 62,71 Зако
ну України "Про статус і соціа
льний захист громадян , які по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи", ст. 83 Зако
ну України "Про Державний бюд
жет України на 2002 - 2007 роки", ст.ст.
6,9,17,89,99,100,158-163,185,186 КАС України, Рішенн
ям Конституційного Суду Укра
їни від 09.07.2007 року, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Тетіївсь
кої райдержадміністрації пр
о стягнення недоотриманих на
лежних сум щорічної допомоги
на оздоровлення задовольнит
и частково.
Визнати відмову управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації щодо п
ерерахунку одноразової грош
ової допомоги на оздоровленн
я ОСОБА_2 виходячи з розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати неправомірною.
Стягнути з управління пра
ці та соціального захисту на
селення Тетіївської райдерж
адміністрації на користь О
СОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 8743 (віс
ім тисяч сімсот сорок) гривні
20 коп. недоотриманої суми одн
оразової грошової допомоги з
а 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 ( двісті) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути ос
каржена до Київського апеляц
ійного адміністративного су
ду через Тетіївський районни
й суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апел
яційне оскарження, яка може б
ути подана до суду протягом д
есяти днів з дня проголошенн
я постанови.