Справа № 2-а-134/08
Суддя: Марущак Н.М.
Дата ухвалення: 2008-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-134,2008 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2008 року
Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді : Марущак Н.
М.,

суддів: Мельничука В.
П., Галича Ю. М.,

при секретарі : Карабань
З. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ставище адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної судової
адміністрації України, Міністерства фінансів України, Головного управління
державного казначейства України при Міністерстві фінансів України про стягнення
грошової компенсації сум прибуткового податку з доходів фізичних осіб,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом
звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на те, що вони
працюють суддями Таращанського районного суду Київської області. Протягом
2004-2008 років з нарахованої їм заробітної плати було утримано податок з
доходів фізичних осіб, а оскільки судді відповідно до Указу Президента України
„Про додаткові заходи щодо соціального захисту" від 10.07.1995 року
№584/95 були звільнені від сплати прибуткового податку, а Законом України „Про
статус суддів" передбачені гарантії незалежності судді, включаючи заходи
його правового захисту, соціального та матеріального забезпечення, які не
можуть бути скасовані чи звужені нормативними актами України, - утримані з
нарахованої їм (позивачам) заробітної плати відповідні суми підлягають
стягненню на їх користь.

Позивачі просять суд стягнути з Державної
судової адміністрації України грошову компенсацію на відшкодування втрати
частини заробітної плати, пов'язаної з утриманням прибуткового податку з
фізичних осіб в наступних розмірах: на користь ОСОБА_1 - 31576 грн. 45 коп.,
ОСОБА_2 - 25511 грн. 42 коп., ОСОБА_3 -
21420 грн. 87 коп., ОСОБА_4 - 21146 грн. 33 коп. та зобов'язати Державне
казначейство України провести відповідні видатки з державного бюджету на
користь ДСА України.

В судове засідання позивачі не
прибули, проте, подали заяви, в яких позовні вимоги підтримують, справу просять
слухати без їх участі.

Представник Державної судової
адміністрації України в судове засідання не прибув, до суду надіслав лист з
прохання слухати справу без участі представника ДСА України та письмові
заперечення (а. с. 83-87), в яких позовні вимоги позивачів не визнає,
посилаючись на те, що нормами Закону України „Про статус суддів” не передбачена
компенсація від втрати заробітку або ж виплата заробітної плати без стягнення
податку доходів з фізичних осіб; такі асигнування як кошти для виплати суддям
компенсаційних сум податку з доходів фізичних осіб не були передбачені в
Державному бюджеті України на 2004, 2005, 2007 роки та не були передбачені у
кошторисах видатків відповідних бюджетних установ; Державна судова адміністрація
України діяла та діє на підставі законів України про державний бюджет на
2004-2007 роки, Бюджетного кодексу України та статті 68 Конституції України,
яка передбачає обов”язкове виконання Конституції; ДСА України не може бути
відповідачем по даній справі, оскільки даний спір, хоча і пов”язаний з
проходженням публічної служби, але зведений до повернення податкових відносин.

Представник Міністерства фінансів
України України в судове засідання не прибув, до суду надіслав письмові
заперечення на позов, в яких справу просить розглядати без участі представника
вказаного Міністерства, позовні вимоги
позивачів не визнає, посилаючись на те, що обсяги виплати матеріального
забезпечення суддів не можуть визначатись будь-яким іншим законом, крім закону
про Державний бюджет України. У зв”язку з тим, що Указом Президента України від
25.12.2003 року №1497/2003 „Про визнання такими, що втратили чинність деяких
Указів Президента України" абзац 4 ст. 1 Указу Президента України „Про
додаткові заходи щодо соціального захисту" від 10 липня 1995 року №584/95
було визнано таким, що втратив чинність
з 1 січня 2004 року, - заробітна плата суддів, починаючи з вказаного часу
обкладається прибутковим податком за місцем основної роботи на загальних
підставах, встановлених Законом України „Про податок з доходів фізичних осіб”.
Нормами Закону України „Про судоустрій України” та закону України „Про статус
суддів” як грошова компенсація сум прибуткового податку з доходів фізичних осіб
так і виплата суддям заробітної плати без стягнення податку з доходів фізичних
осіб не передбачена. Відповідно до пункту другого розпорядження Кабінету
Міністрів України від 20 січня 2004 року № 22-р компенсаційні виплати суддям
здійснюються в межах видатків на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті
України на 2004 рік на утримання органів судової влади. З 1 січня 2003 року
головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених у в Державному бюджеті на
утримання судів загальної юрисдикції, є Державна судова Адміністрація України.
У 2005-2008 роках здійснення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, справленого з заробітної плати
суддів, законодавством України не передбачено, оскільки дія вказаного
розпорядження Кабінету Міністрів України поширювалась лише на 2004 рік.

Представник Головного Управління
Державного казначейства при Міністерстві фінансів України в судове засідання не
прибув, про час і місце судового розгляду вказане управління було повідомлено
належним чином, про причини неявки в суд представника управління не повідомило.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановленого, що позивачі працюють суддями Таращанського
районного суду Київської області, що підтверджується копіями їх посвідчень (а.
с. 3-5) та довідками Управління Державної судової адміністрації в Київській
області (а. с. 6-9).

У зв'язку з набранням чинності з
01.01.2004 року Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб", який
передбачає лише соціальні пільги при сплаті зазначеного податку, в період з
01.02.2004 року по 30.04.2008 року з нарахованої позивачам заробітної плати
було утримано податок з доходів фізичних осіб в наступних розмірах:

ОСОБА_1 - 31576 грн. 45 коп.,

ОСОБА_2 - 25511 грн. 42 коп.,

ОСОБА_3 - 21420 грн. 87 коп.,

ОСОБА_4 - 21146 грн. 33 коп, що
підтверджуються відповідними довідками, виданими Управлінням Державної судової
адміністрації в Київській області (а. с. 6-9).

Відповідно до Указу Президента
України „Про додаткові заходи щодо соціального захисту" від 10 липня 1995
року № 584/95 судді були звільненні від сплати прибуткового податку, але згідно
з Указом Президента України від 25.12.2003 року № 149/2003 „Про визнання
такими, що втратили чинність деяких Указів Президента України" абзац 4 ст.
1 зазначеного Указу втратив чинність.

З прийняттям Закону України від 22
травня 2003 року „Про податок з доходів фізичних осіб”, який набрав чинності з
1 січня 2004 року, передбачено оподаткування податком з доходів фізичних осіб.
До складу загального місячного доходу з метою оподаткування податком з доходів
фізичних осіб включаються, зокрема, доходи у вигляді заробітної плати, інші
виплати та винагороди, нараховані платнику відповідно до умов трудового
договору.

Також згідно з пунктом 4.3.24
статті 4 вказаного Закону вартість путівок, що надаються платнику податку, в
тому числі і за рахунок державного бюджету суддям за ст.44 Закону України „Про
статус суддів”, підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб на
загальних підставах.

Проте, пунктом
2.3 статті 3 та статтею 11 Закону України "Про статус суддів",
статтями 126, 130 Конституції України визначено гарантії незалежності суддів,
згідно яких держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів та діяльності суддів як
складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості

За змістом статей 126, 130
Конституції України, положення частини третьої статті 11 Закону України „Про
статус суддів" у взаємозв'язку з частиною восьмою статті 14 Закону України
„Про судоустрій України" треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий
рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших
нормативних актів внесення змін до них, скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального
і соціального забезпечення.

З вищевказаних довідок про
стягнення прибуткового податку вбачається, що вказаний податок утримується з
кожного судді-позивача з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п.п. 22.2 і 22.7 ст.
22 Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб", ст. 48, п. 44
ст. 80 Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" (які
застосовуються по аналогії щодо механізму компенсації) та п. 1 розпорядження
Кабінету Міністрів України „Про деякі питання оплати праці суддів" від 20
січня 2004 р. № 22-р дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати
компенсаційні виплати суддям, пов'язані зі справлянням податку по Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб" в розмірі до 100 відсотків
посадового окладу в разі, коли сума нарахованої заробітної плати за місяць
після сплати податку на доходи фізичних осіб буде нижчою ніж розмір
середньомісячної заробітної плати, нарахованої судді за четвертий квартал 2003
року.

Компенсаційна виплата, яку просять
стягнути позивачі не перевищує втрати частини їх заробітку, пов'язаної із
справлянням податку відповідно до Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб".

Таким чином,
встановлено, що позивачі на підставі зазначеного Розпорядження Кабінету
Міністрів України мають право на компенсаційні виплати, вказане розпорядження є правовою підставою
для їх виплати.

В своєму
письмовому запереченні проти позову Державна судова адміністрація України
зазначає, що такі асигнування як кошти для виплати суддям компенсаційних сум
податку з доходів фізичних осіб не були передбачені в Державному бюджеті
України на 2004, 2005, 2007 роки та не були передбачені у кошторисах видатків
відповідних бюджетних установ.

З такими
доводами Державної судової адміністрації України погодитися не можливо.

Згідно зі ст. 8 Конституції України
в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має
вищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Норми Конституції України - є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах своїх повноважень та
у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Статтею 113 Конституції України
передбачено, що КМ України у своїй діяльності керується Конституцією України та
Законами України.

Статтею 126 Конституції України
закріплено основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність
і недоторканість суддів.

Згідно зі ст. 130 Конституції України
держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і
діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на
утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Особливий порядок фінансування
судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і
спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного
правосуддя.

Конституційний Суд України у своїх
рішеннях зазначав, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги
і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому
звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів, або
внесення змін до чинних законів за ст. 2 Конституції України не допускається.

Правова позиція з цього питання
закріплена в п. 7 рішення Конституційного суду України від 1 грудня 2004 року
по справі №1-27/2004 року де зазначено, що надання суддям пільг компенсацій і
гарантій не може ставитися у залежність від бюджетного фінансування.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 17, 89, 90,
99, 100, 158-163, 185-186 КАС України, ст. ст. 19 ч. 2, 126, 130 Конституції
України, пунктом 2.3 статті 3 ст. 11 Закону
України „Про статус суддів", п. 7 рішення Конституційного Суду України від
1 грудня 2004 року по справі про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій
і гарантій (справа № 1- 27/2004), п. 1розпорядження Кабінету Міністрів України
„Про деякі питання оплати праці суддів" від 20.01.2004 року № 22-р, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів
України, Головного управління державного казначейства України при Міністерстві
фінансів України про стягнення грошової компенсації сум прибуткового податку з
доходів фізичних осіб - задовольнити.

Стягнути з Державної судової
адміністрації України на користь:

ОСОБА_1 - 31576 (тридцять одну
тисячу п'ятсот сімдесят шість) гривень 45 копійок,

ОСОБА_2 - 25511 (двадцять п'ять
тисяч п'ятсот одинадцять) гривень 42 копійки,

ОСОБА_3 - 21420 (двадцять одну
тисячу чотириста двадцять) гривень 87 копійок.

ОСОБА_4 - 21146 (двадцять одну
тисяч сто сорок шість) гривень 33 копійки.

Зобов"язати Головне Управління
Державного казначейства при Міністерстві фінансів України провести видатки з
державного бюджету, передбачені Державній судовій адміністрації України на
користь:

ОСОБА_1 - 31576 (тридцять одну
тисячу п'ятсот сімдесят шість) гривень 45 копійок компенсації сплаченого
податку з доходів фізичних осіб;

ОСОБА_2 - 25511 (двадцять п'ять
тисяч п'ятсот одинадцять) гривень 42 копійки компенсації сплаченого податку з
доходів фізичних осіб;

ОСОБА_3 - 21420 (двадцять одну
тисячу чотириста двадцять) гривень 87 копійок компенсації сплаченого податку з
доходів фізичних осіб.

ОСОБА_4 - 21146 (двадцять одну
тисяч сто сорок шість) гривень 33 копійки компенсації сплаченого податку з
доходів фізичних осіб.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного
суду через Ставищенський районний суд
Київської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Судді