Справа № 2а-8458/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8458/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

10 грудня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1до Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової адміністрації у Харківській області про визнання
рішення недійсним, -

в с т а н о в и
в:

Позивачка в порядку адміністративного судочинства оскаржує дії відповідача щодо прийняття рішення №
200283 від 29.05.2008 року про
застосування до неї, як до суб”єкта підприємницької діяльності фінансових
санкцій у розмірі 1700 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виборами
без належного дозволу на підставі ч.10 ст. 15 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 р. № 481/95 - ВР із
змінами та доповненнями за результатами перевірки та складеного акту № 200391
від 28.05.2008 року, всупереч вимогам ст. ст. 251, 254, 255 ЦК України,
посилаючись на те, що перевірка проведена в 13.03 годин останнього дня дії дозволу, який вона
отримала 29.05.2007 року від відповідача
на роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виборами строком з
28.05.2007 року до 28.05.2008 року.

Представник відповідача за довіреністю Парамонова О. В. проти позову
заперечує з тих підстав, що строк дії
вказаної ліцензії закінчився 27.05.2008 року, оскільки вона видана була
строком на 1 рік, тобто на 366 днів, і останнім днем вважається 27.05.2008
року, а тому на час позапланової
виїзної перевірки, яка проведена
28.05.2008 року у відповідності з п.2
ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” позивачка не
мала дозвілу на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виборами, про що було складено
акт № 200391 від 28.05.2008 року, та
винесено рішення № 200283 від 29.05.2008
року про застосування до неї, як до суб”єкта підприємницької діяльності
фінансових санкцій у розмірі 1700 грн.
за роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виборами без наявності ліцензії на підставі ч.10 ст. 15
Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995
р. № 481/95 - ВР із змінами та доповненнями.

Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку про
задоволення позову зі слідуючих підстав.

Встановлено, що 28.05.2008 року посадовими особами Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації у Харківській
області у відповідності з п.2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” та на підставі наказу № 333 від 28.05.2008 року і направлення
№ 250/32-ЗП було проведено позапланову
виїзну перевірку позивача, як суб”єкта
підприємницької діяльності на
предмет дотримання вимог Закону України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 р. № 481/95
- ВР із змінами та доповненнями. За результатами перевірки було сладено акт № 200391 від 28.05.2008 року щодо порушення позивачем вказаного Закону, а
саме: здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виборами без наявності ліцензії, за що до ОСОБА_1. застосовані фінансові санкції у розмірі 1700
грн. на підставі рішення №200283
від 29.05.2008 року.

Як
вбачається з матеріалів справи позивачеві відповідною стороною видана
29.05.2008 року ліцензія серії АВ № 289592 на роздрібну торгівлю тютюновими
виробами на строк з 28.05.2007 року до
28.05.2008 року та ліцензія серії №
289591 на роздрібну торгівлю алкокольними напоями на строк з 28.05.2007 року до
28.05.2008 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно
вимог ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод
та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень 101 КАСУ процесуальні строки - це встановлені
законом або судом строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії.

Процесуальні строки визначаються днямми, місяцями і роками, а також
можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно зі ст. 103 КАС України

1. Перебіг процесуального строку починається з наступного
дня після відповідної дати або настання події, з якою пов”язано його початок.

5. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на
певний день, вважається цей день.

6. Останній день строку триває до 24 години...

В
даному випадку закінчення строку дії
ліценції визначено 28.05.2008 року, як останнім днем. А тому безпідставними є
посилання відповідної сторони на закінчення її 27.05.2008 року, як в останній
день річного строку, оскільки це заперечується актом, на підставі якого діяв
позивач, а саме вказаними ліцензіям, що містять вказівку на певний день їх
дійсності, а саме: 28.05.2008 року.

Таким чином, відповідна сторона не
дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, відповідно до ст. 2 КАСУ, а саме: застосувала
фінансові санції за порушення в сфері обігу алкокольних напоїв та тютюнових
виробів, яке не мало місце, а тому ці дії
не можуть вважатися правомірними.

Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності
держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що
суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція
України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8
Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і
свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А
тому при таких обставинах, вказані дії відповідача стосовно не дотримання вимог
чинного законодавства, не можуть вважатися законними та обґрунтованими,
оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод
позивача, що суперечить вимогам ст. 22
Конституції України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 101, 103,
159 КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22 Конституції
України, Законом України «Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами», суд-

п о с т
а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним рішення Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації у Харківській
області за № 200283 від 29.05.2008р. про застосування фінансових санкцій до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1та скасувати його.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -