Справа № 2-а-24/2007
Суддя: Линник О.С.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-24/2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року 10 год.
15 хв. м.
Тростянець

Тростянецький
районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді - Линник О.С.,

при
секретарі - Долі Н.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача Тростянецького РВ
УМВС України в Сумській області - ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області про визнання дій посадових
осіб незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою в подальшому доповнюючи її до
Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області про визнання дій посадових осіб
незаконними та зазначав, що 03.07.07
року за колишньою адресою проживання позивача за письмовим зверненням
його батька посадовими особами відповідача незаконно та безпідставно було
вилучено чотири одиниці пневматичної зброї: три пістолети та гвинтівка, яка є у
вільному продажі та не потребує оформлення спеціальних на неї дозволів. Позивач
вказує, що вилучена пневматична зброя не була застосована в будь-яких
протиправних діях, зберігалася як частина майна фірми
"Бізнес-Безпека-Сервіс", оскільки він займався охоронною діяльністю,
власником і засновником якої є він. Такими діями позивачу завдано матеріальної
шкоди, яку він оцінює у розмірі 2300 грн. Незаконним вилученням зброї завдано
позивачеві моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Також позивач з даного приводу
звернувся з заявою до прокуратури Тростянецького району, прокуратура в свою
чергу надіслала його звернення до Тростянецького РВ УМВС для його вирішення і
надання відповіді позивачеві, однак відповідь позивачеві до цього часу так і не
надійшла. Тому позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати такі дії
відповідача незаконними, зобов'язати відповідача надати відповіді.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав у повному обсязі
та пояснив, що 04.07.07 року працівниками міліції за письмовою заявою його
батька було вилучено чотири одиниці зброї. Під час вилучення зброї позивач був
відсутній у місті. Два пневматичних пістолети та пневматичну гвинтівку він
придбав у м. Суми в 1999-2000 p.p., яку використовував на власній фірмі у професійних
цілях, як директор детективного приватного агентства
"Бізнес-Безпека-Сервіс". В той час як він перебував у місцях
позбавлення волі, його співмешканка частину майна в тому числі і зброю передала
на зберігання його батькові. Позивач зазначає, що вказану зброю у нього
вилучили через те, що у його батька знайшли газовий пістолет, який йому не
належить. Позивач вказує, що після цього на нього почалося
"полювання" з боку працівників міліції, через що він був змушений
змінити своє місце проживання. Коли його опитував працівник міліції, його
пояснення були надані під тиском, та на його зауваження з приводу
неправильності запису його пояснень працівник міліції не реагував. Позивач
просить компенсувати завдану шкоду у грошовому еквіваленті оскільки вважає, що
його зброї вже немає, з неї працівники зробили металобрухт, визнати дії
відповідача незаконними, зобов'язати відповідача надати відповіді за всіма його
зверненнями та стягнути 1000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Представник
відповідача Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_2. позовні
вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 03.07.07 року до
Тростянецького РВ УМВС надійшла заява батька
позивача ОСОБА_3 з
приводу погроз позивача
фізичної

2

розправи
над батьком. Коли виїхали на місце, то у господарстві виявили три одиниці
пневматичної зброї та один газовий пістолет. На другий день туди виїхала група,
батько позивача вказав на зброю і в присутності понятих ця зброя була вилучена,
опечатана, оскільки батько говорив, що його син може використати цю зброю проти
нього. На даний час вилучена зброя зберігається у сейфі Тростянецького
райвідділу і буде зберігатися до тих пір, поки не звернеться власник з
відповідними документами на зброю. При вилученні батько говорив, що вся зброя
належить його синові, в тому числі і газовий пістолет. Представник відповідача
вказує, що у них є сумніви щодо належності вилученої зброї позивачу, оскільки
їм не надано жодного документу на підтвердження цього.

Суд,
вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1. не
підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З
матеріалів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області про відмову в
порушенні кримінальної справи № 782 вбачається, що 03.07.07 року до чергової
частини відділу міліції з письмовою заявою звернувся ОСОБА_3. з приводу
зберігання у його господарстві пневматичної та газової зброї його сина ОСОБА_1.

За даним
фактом 04 липня 2007 року було проведено перевірку, в результаті якої
працівниками міліції були опитані заявник ОСОБА_3., ОСОБА_1., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.

Крім
того, оперативною групою на місці пригоди у присутності понятих було складено
протокол добровільної видачі та огляду зброї, із якої вбачається, що ОСОБА_3.
видав пневматичну гвинтівку "ИЖ-60" калібру 4,5 мм., револьвер
калібру 9мм., пістолет МР-651 К, калібру 4,5, пістолет ИЖ-67 "Корнет"
калібру 4,5 мм., п'ять патронів калібру 9 мм. до газової зброї, дві обрізних
кобури до пістолета.

11.07.07
року оперуповноваженим ВКР Тростянецького РВ УМВС ОСОБА_6. було винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2
КПК України, оскільки факт погроз та фізичної розправи в адресу ОСОБА_3. зі
сторони його сина не підтвердився, також встановлено, що вилучена зброя не
являється вогнепальною зброєю та дозволена у вільному продажі.

З
приводу незаконних дій працівників міліції щодо вилучення належної ОСОБА_1.
пневматичної зброї останній звертався до прокуратури Сумської області та
Тростянецького району, у результаті чого прокуратурою Тростянецького району
було проведено перевірку та 05.10.2007 року винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи проти працівників Тростянецького РВ УМВС у
зв'язку із відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365,
367 КК України (матеріали № кн -168-07).

Таким
чином, судом встановлено, що дійсно, працівники міліції, виконуючи свої
службові обов'язки по перевірці заяви ОСОБА_3. про злочин, 04 листопада 2007
року провели відповідні дії, як то передбачено ч. 4 ст. 97 КПК України.

Суд
вважає, що під час складання протоколу добровільної видачі та огляду
працівниками міліції не були порушені норми кримінально-процесуального
законодавства, передбачені ст. 190, 191 КПК України.

Постанову
про відмову в порушенні кримінальної справи приймала особа, яка не була у
складі слідчо-оперативної групи, що виїжджала за заявою ОСОБА_3. на місце його
проживання. Так, оперуповноважений ОСОБА_6., який розглянув зібрані матеріали,
не знайшов складу злочину у діях ОСОБА_1., про що виніс відповідну постанову.
Правомірність вказаного рішення ніким не оспорюється.

Однак,
суд вважає, що після прийняття вказаної постанови ОСОБА_6. повинен був вирішити
питання про речові докази, а саме три одиниці пневматичної зброї та газовий
пістолет.

У
відповідності до наказу № 622 МВС України від 21.08.98 р. "Про
затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї,
пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів..." пневматична зброя, видана ОСОБА_3. знаходиться у

3

вільному
обороті, та спеціальних дозволів щодо придбання та зберігання не потребує.

Як
підтверджено дослідженими матеріалами у судовому засіданні (а.с. 41), так і
встановлено органами внутрішніх справ пневматична зброя належить позивачеві
ОСОБА_1. Незважаючи на вказане відповідач після винесеної постанови не повернув
її власникові.

У своїх
запереченнях проти позову відповідач вказує на те, що позивач не підтвердив
своє право власності на пневматичну зброю, однак суд вважає, що право власності
ОСОБА_1. ніким не оспорюється, а навпаки, особа, що видала зброю прямо вказує
на позивача, як на власника.

Однак,
вимоги позивача щодо відшкодування вартості цієї зброї не підлягають
задоволенню, оскільки судом встановлено, що зброя, у тому вигляді, у якому вона
вилучена, знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів. Пояснення
позивача з приводу того, що вона приведена відповідачем у непридатність не
доведена як самим позивачем, так і спростовується доказами.

Тому суд
вважає, що має бути повернено власникові майно, а не його грошова компенсація.

Як
встановлено в судовому засіданні із пояснень сторін позивач не звернувся на
даний час до органів внутрішніх справ за своїм майном, та на усні пропозиції
забрати зброю відмовився.

З
приводу заподіяння позивачеві моральної шкоди внаслідок вилучення зброї суд
вважає, що вимоги не обґрунтовані, оскільки позивач не довів у суді яким чином
вилучення заподіяло моральні страждання позивачеві. ОСОБА_1. зазначив, що його
переслідували працівники міліції після вилучення вказаної зброї через що він
був вимушений змінити місце свого проживання. Однак в судовому засіданні
вказані пояснення не знайшли свого підтвердження, крім того суд не знаходить
причинно-наслідковий зв'язок між вилученням пневматичної зброї та
переслідуванням позивача.

Так,
позивач зазначав, що у нього з батьком склалися неприязні стосунки, що дійсно
встановлено у судовому засіданні доказами (матеріали № 782, наглядове
провадження). За вказаних обставин сумісне проживання в одному будинку батька
із сином видалось неможливим, внаслідок чого позивач тимчасово змінив місце
свого проживання, що, власне і не заперечував сам ОСОБА_1.

Судом
встановлено, що дійсно позивач на даний час не може розпоряджатися своєю зброєю,
суд не виключає, що вилучення його майна спричиняє певні хвилювання, однак
позивач не довів перед судом ступінь заподіяної йому моральної шкоди, не надав
доказів у підтвердження заявленого розміру.

Таким
чином, суд вважає, що за обставин у справі визнання порушення права позивача є
достатньою справедливою сатисфакцією.

Щодо
вимог позивача про визнання дій відповідача незаконними з приводу порушення
його прав, передбачених Законом України "Про звернення громадян", та
зобов'язання вчинити певні дії, суд не знаходить підстав для задоволення
заявлених вимог з огляду на наступне.

Дійсно
судом встановлено, що 12.07.07 ОСОБА_1. звернувся до прокуратури Тростянецького
району із заявою та доповненням до своїх пояснень, наданих ним 09.07.07 p., з яких вбачається,
що через тиск працівника міліції під час його опитування з приводу вилучення
пневматичної зброї Власенко не мав можливості власноручно викласти свої доводи,
тому доповнює їх. У поясненні йдеться мова про стосунки позивача із його
батьком ОСОБА_3. та його міркування з приводу психічного стану останнього.

У
супровідному листі від 16.07.07 р. прокурор надсилає вказану заяву та
доповнення для приєднання до матеріалів справи та врахуванні при прийнятті
рішення. Вказані документи надійшли до Тростянецького РВ УМВС, що підтверджено
штемпелем вхідної кореспонденції 23.07.07 р. № 2133. Як встановлено судом
перевірка за заявою ОСОБА_3. з приводу погроз від сина завершена 11.07.07 р., про що 16.07.07 р.
повідомлений ОСОБА_3. (матеріали № 782).

4

Таким чином, вказані
доповнення мали бути приєднані до справи. В судовому засіданні під час огляду
матеріалів перевірки вказані доповнення були відсутні та надійшли на запит
суду. Однак такі недоліки у роботі працівників міліції не призвели до порушень
прав ОСОБА_1. передбачених ст. 18 Закону України "Про звернення
громадян", та на наслідки перевірки не вплинули.

Відповідно
до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як
за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, і не може виходити за
межі позовних вимог.

З огляду
на відмову позивачеві у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі,
судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.
7, 10, 11, 69-71, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тростянецького РВ УМВС України в Сумській
області про визнання дій посадових осіб незаконними, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня проголошення постанови і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у 10-денний строк з дня
проголошення постанови.