Справа № 2-А-106/2007
Суддя: Волошко Т.П.
Дата ухвалення: 2007-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-106/2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року Тетіївсь
кий районний суд Київської о
бласті в складі:
головуючого судді: Волошко
Т.П.
при секретарі: Ковальчук В.А
.
за участю адвоката: ОСОБА
_1
розглянувши в відкритому
судовому засіданні в м. Тетіє
ві адміністративну справу за
адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської райдержад
мшістрації , Головного управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Київської о
бласної державної адміністр
ації про стягнення недоотрим
аних належних сум щорічної д
опомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_23вернувся до суду з
вказаним позовом мотивуючи
тим, що вона є учасником лікві
дації наслідків аварії на ЧА
ЕС 2 категорії, а тому згідно з
аконодавства має право на що
річну грошову допомогу на оз
доровлення в розмірі 5 мініма
льних заробітних плат, розмі
р якої визначається на момен
т виплати, але відповідачем в
иплачено вказану допомогу за
2000-2007 роки у значно нижчому розм
ірі. Оскільки відповідач від
мовляється провести доплату
вказаної грошової допомоги,
то позивач просить суд стягн
ути з відповідача недоплачен
у суму одноразової грошової
допомоги на оздоровлення за
2000-2007 рік в розмірі 16 366 гривень 50 к
оп.3гідно доданого розрахунк
у.
В судовому засіданні предс
тавник позивача ОСОБА_1 ут
очнила позовні вимоги і прос
ила суд визнати відмову відп
овідача щодо перерахунку вка
заної грошової допомоги непр
авомірною та стягнути з відп
овідача на користь позивача
недоотриману суму грошової д
опомоги на оздоровлення за 2000
-2007 роки виходячи з розміру мін
імальної заробітної плати на
момент виплати. На думку пред
ставника позивача , вина відп
овідача в тому , що він не здій
снював перспективні розраху
нки потреби коштів на забезп
ечення виконання державних п
рограм соціального захисту п
остраждалого від наслідків Ч
орнобильської катастрофи на
селення району та не подав їх
відповідним органам.
Представник відповідача у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадмшістрації
Биховцева Л.В. в своїх письм
ових та усних поясненнях зап
еречує проти позову , посилаю
чись на те , що одноразова допо
мога на оздоровлення ОСОБА
_2 виплачувалася у відповід
ності до постанов Кабінету М
іністрів України та Законів
України « Про державний бюдж
ет України на 2000-2007 роки» . Крім т
ого ст. 62 Закону України « Про с
татус і соціальний захист гр
омадян , які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи « прямо зобов»язує упра
вління щорічну допомогу на о
здоровлення проводити в поря
дку , визначеному Кабінетом М
іністрів України , рішення як
ого є обов»язковими для вико
нання місцевими органами дер
жавної влади , всіма суб»єкта
ми господарювання незалежно
від їх відомчої підпорядков
аності та форм власності . Упр
авління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадмшістрації є роз
порядником коштів , а тому дію
чи відповідно до постанов Ка
бінету Міністрів України не
допускало порушень законода
вства , а тому вважає позовні в
имоги не обґрунтованими.
Представник головного упр
авління праці та соціального
захисту населення Київської
обласної державної адмініст
рації в судове засідання не п
рибув , про час розгляду справ
и повідомлений належним чино
м , суду надано письмове запер
ечення проти позову і лист що
до розгляду справи без участ
і представника відповідача.

Заслухавши пояснення пози
вача та його представника ад
воката ОСОБА_1 ., пояснення
представника відповідача, о
глянувши матеріали справи, с
уд приходить до висновку, що п
озовні вимоги підлягають час
тковому задоволенню.
В судовому засіданні встан
овлено , що ОСОБА_2 є учасни
ком ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 2 категор
ії і як ліквідатор отримувал
а щорічну допомогу на оздоро
влення в таких розмірах : за 2000
- 2004 роки - по 26, 70 за кожен рік ; за 2005
- 2007 роки - по 100 грн. за рік , а всьог
о за 8 років їй виплачено 433, 50 грн
. Остання виплата за 2007 рік в ро
змірі 100 гривень здійснена 20.04.200
7 року . В червні 2007 року позивач
звернувся до відповідача з п
роханням провести дорахуван
ня та виплатити недоотримані
кошти на оздоровлення , проте
в задоволенні вимог позивач
а було відмовлено. Встановле
ні судом обставини підтвердж
уються : поясненнями предста
вників сторін , показами свід
ка ОСОБА_4 , копією посвідч
ення серії А № НОМЕР_1, копі
єю рахунку НОМЕР_2 про отр
имання коштів на оздоровленн
я за 2001 -2006 роки , копією відповід
і відповідача.
Крім того в судовому засіда
нні установлено із « Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та ссоціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації «
, що основною функцією відділ
у є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів
Фонду на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та надання їх відповідним о
рганам .
Вимоги позивача ОСОБА_2
підлягають частковому задов
оленню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" передбачена
щорічна допомога на оздоровл
ення учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС - в розм
ірі п"яти мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати. Щор
ічна допомога на оздоровленн
я виплачується громадянам за
місцем їх проживання органа
ми соціального захисту насел
ення.

постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" та постановою KM України в
ід 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі
постанова КМУ № 562 ) встановле
но щорічні виплати на оздоро
влення за період з 2000 року по 2004
рік в розмірі 26, 70 гривень , а з 2005
року по 2007 рік по 100 гривень.
На думку суду , Постанови КМ
У № 836 та № 562 суперечать вимогам
ст. 48 Закону України « Про стат
ус і соціальний захист грома
дян , які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и « та іншим Законам України

Відповідно до Закону Украї
ни « Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2000 р
ік» розмір мінімальної зароб
ітної плати встановлено з 01.07, 2
000 року в сумі 118 гривень , які згі
дно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету Украї
ни зростав кожен наступний р
ік
Згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2002 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати з 01.01.2000 року в сумі 140 гривень
, який згідно внесень посліду
ючих змін до Державного бюдж
ету України зростав кожен на
ступний рік.
Згідно закону України «Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати встановлений 185 гривень , я
кий згідно внесень послідуюч
их змін до Державного бюджет
у України зростав кожен наст
упний рік .
Відповідно до ст. 89 Закону Ук
раїни "Про Державний бюджет У
країни на 2004 рік" з 1 січня 2004 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати встановлений на рів
ні 205 грн. на місяць, з 1 вересня 20
04 року-237 грн. на місяць.

ст. 83 Закону України "Про Держ
авний бюджет України на 2005 рік
" установлений з 1 січня 2005 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати 262 грн. на місяць, з 1 кві
тня 2005 року-290 грн., з 1 липня 2005 року
-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 грн.

Згідно ст. 82 Закону України "П
ро Державний бюджет України
на 2006 рік" установлений з 1 січн
я 2006 року розмір мінімальної з
аробітної плати 350 грн. на міся
ць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 груд
ня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст. 76 Закону Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2007 рік", установлено
з 1.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 420 грн. на міс
яць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяць т
а з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст. 48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи", яка
передбачає право позивача н
а щорічну допомогу на оздоро
влення в розмірі 5 мінімальни
х заробітних плат, а навпаки, с
т. 2 вказаного вище Закону Укра
їни "Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2003 р
ік" передбачено обов'язок KM Ук
раїни здійснювати застосува
ння цих норм.
Заперечуючи позов , відпові
дач посилається на те , що згід
но ст. 62 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" - роз'яснення порядку засто
сування цього Закону України
провадиться KM України, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені KMУкраїни, вих
одячи з реальних можливостей
Державного бюджету України
згідно з бюджетними призначе
ннями і враховуючи вимоги ст
. 95 Конституції України, позив
ачу проведена виплата зазнач
еної допомоги на оздоровленн
я.
Але з цими запереченнями ві
дповідача суд не може погоди
тися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Консти
туції України органи державн
ої влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбачен
і Конституцією та законами У
країни.
За ст. 113 Конституції України
KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і зак
онами України, актами Презид
ента України.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спос
іб, що передбачені Конституц
ією та законами України.
ст. 95 Конституції України, на
яку посилається представник
відповідача, передбачено, що
виключно законом про Держав
ний бюджет України визначают
ься будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреб
и, розмір, і цільове спрямуван
ня цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", на яку також посил
ається відповідач заперечую
чи проти позову, надає KM право
визначати порядок застосува
ння цього Закону, але не делег
ує йому повноважень щодо виз
начення розміру допомоги на
оздоровлення, встановленої ц
им Законом.
Відповідно до ст. 71 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" дія положень
цього Закону не може призупи
нятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до
цього Закону.

Слід зазначити, що дію полож
ень ст. 48 вказаного Закону зуп
инено на 2006 рік в частині випла
ти компенсацій і допомог у ро
змірах відповідно до мінімал
ьної заробітної плати згідно
з Законом України від 20.12.2005 рок
у Ж3235-ІУ, до цього Верховна Рада
України ніяких законів з цих
питань не приймала.
Між тим, визначені постанов
ою KM № 836 розміри щорічної допом
оги на оздоровлення залишали
ся тривалий час незмінними, х
оча розмір мінімальної зароб
ітної плати неодноразово змі
нювався, а з 2005 року постановою
KM № 562 розмір цієї допомоги був
змінений, але всупереч ст. 48 За
кону він також визначений у т
вердій грошовій сумі.
Отже, оскільки закони Украї
ни мають вищу юридичну силу н
ад урядовими нормативними ак
тами, то суд вважає, що при вир
ішенні даного спору підлягаю
ть застосуванню саме положен
ня ст. 48 Закону "Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" та пол
оження зазначених вище Закон
ів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плат
и, а не постанови KM України № 836 т
а № 562.
Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, мі
жнародному договору, згода н
а обов'язковість якого надан
а Верховною Радою України, аб
о іншому правовому акту суд з
астосовує правовий акт, який
має вищу юридичну, силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений , а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок .
Отже, враховуючи наведене, с
уд вважає , що управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації повинно було ві
дповідно до свого Положення
здійснювати перспективні ро
зрахунки потреби коштів на з
абезпечення виконання держа
вних програм соціального зах
исту постраждалого від наслі
дків Чорнобильської катастр
офи населення району та пода
ти їх відповідним органам , а п
отім виплачувати позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня виходячи із розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов»язки , то
позов підлягає до задоволен
ня .
Представник відповідача п
росить застосувати до даних
правостосунків ст. 100 КАС Укра
їни та відмовити в задоволен
ні адміністративного позову
. Суд вважає клопотання предс
тавника відповідача не може
бути задоволено , поскільки , н
а думку суду , позивач не поруш
ив встановлений ст. . 99 КАС Укра
їни річний строк для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав , свобод, та і
нтересів особи .Як встановле
но , позивач про порушення сво
їх прав дізнався , отримавши в
ідповідь з управління праці
та соціального захисту насел
ення Тетіївської районної де
ржавної адміністрації від 02.10
.2007 року , в якому дано офіційне
письмове роз»яснення щодо в
иплати вказаної допомоги на
оздоровлення та відмовлено в
проведенні перерахунку цієї
допомоги всім категоріям по
терпілих , які мають право на ї
ї одержання , що стверджуєтьс
я копією зазначеного листа з
а №7/1002 від 02.10.2007 року Крім того , як
пояснив представник позивач
а , його довірителю стало відо
мо про порушення його прав пі
сля ознайомлення з рішеннями
Верховного Суду України та В
ищого Адміністративного Суд
у України щодо практики заст
осування законодавства, яке
регулює порядок виплати вказ
аної грошової допомоги на оз
доровлення.
Враховуючи вищевикладене
, суд приходить до висновку , щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він діз
нався про порушення його пра
в, на що вказано вище в постано
ві, а не з моменту виплати вказ
аної допомоги.

Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути на кори
сть позивача з відповідача н
едоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2000 - 2007 роки , вих
одячи із слідуючого розрахун
ку . При цьому розмір мінімаль
ного розміру заробітної плат
и визначається на момент щор
ічної виплати .
З урахуванням отриманої су
ми - 26, 70 гривень та розміру міні
мальної заробітної плати на
час виплати позивачу допомог
и в 2000 році -118 гривень на користь
позивача підлягає стягненню
за 2000 рік - 563 грн.30 коп. (118 грн .х 5 - 26.70 г
рн ); за 2001 рік -563, 30 грн. (118 х 5- 26.70 грн); з
а 2002 рік - 673, 3 грн (140 х 5- 26.70 грн); за 2003 рі
к -898, 3 грн. ( 185 х 5- 26.7); за 2004 рік, виплач
ених 01.05.2004 року - 998.30 грн. (205 х 5-26, 70) ; за 2
005 рік , виплачених 10.05.2005 року - 1350 гр
н ( 290 х 5-100) ; за 2006 рік , виплачених 04.06
.2006 року - 1650 грн. (350 х 5-100); за 2007 рік, вип
лачених 20.04.2007 року - 2000 грн. (420 х 5-100) а
всього розмір з 2000 по 2007 рік недо
отриманої допомоги на оздоро
влення визначений становить
8 696.50 гривень.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору , то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС України
підлягають стягненню з відп
овідача в доход держави . Відп
овідно до ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
та соціального захисту насе
лення тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
, так , як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету .
На підставі ст. 4 Декрету КМ "П
ро державне мито" позивач зві
льнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 113 Консти
туції України, ст. 48, 62, 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян , які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", ст. 83 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2002-2007 роки", ст. ст. 6, 9, 17, 89
, 99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішення
м Конституційного Суду Украї
ни від 09.07.2007 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадмшістрації про стя
гнення недоотриманих належн
их сум щорічної допомоги на о
здоровлення - задовольнити ч
астково.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадмшістрації щодо перер
ахунку одноразової грошової
допомоги на оздоровлення О
СОБА_2 виходячи з розміру мі
німальної заробітної плати н
еправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дмшістрації на користь ОСО
БА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 8 696 (вісі
м тисяч шістьсот дев»яносто
шість ) гривень 50 коп. недоотри
маної суми одноразової грошо
вої допомоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дмшістрації на користь ОСО
БА_2 200 ( двісті) гривень за над
ання юридичної допомоги.

постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Тетіївський районний суд
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження, яка може бути п
одана до суду протягом десят
и днів з дня проголошення пос
танови.