Справа № 2а-608/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2a-608/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
жовтня 2007 року м. Вінниця

Староміський
районний суд м. Вінниці в складі
головуючої судді Денишенко Т.О., при
секретарі Пащенко К.І., з участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача - управлін­ня праці
та соціального захисту населення в Староміському районі м. Він­ниці Дзигун О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Він­ниці, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 5 адміністративну
справу № 2а-608/07 за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до управління праці і со­ціального захисту населення в
Староміському райо­ні м. Вінниці про
стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2005 - 2007 роки в
сумі 5050, 00 гривень,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2007
року до Староміського районного суду м.
Вінниці надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці і
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці про стягнення недо­плачених коштів
разової щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в сумі 5050, 00 гривень як
члену сім'ї померлого ветерана війни.

На
виконання ухвали судді від 16.07.2007 року ( а. .с. 7 ) позивачка усу­нула недоліки свого
звернення до суду, надала довідку про
суму разової щорічної грошової допомоги отриманої нею в 2007 році ( а. с. 10).

Короткий
зміст позовних вимог наступний. Позивачка є членом сім'ї померлого ветерана
війни, в зв'язку з цим до 5 Травня їй
повинна надава­тися разова щорічна грошова допомога в розмірі 5-ти мінімальних
пенсій за віком. Не дивлячись на
це, в 2005 та 2006 роках році разова
щорічна грошова допомога була виплачена позивачці у розмірі по 130, 00
гривень, в 2007 році - в сумі 150, 00
гривень. Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2005 році становила 332, 00 грн., у 2006 році - 350, 00 грн., у 2007 році -410, 00 гривень, то разова щорічна грошова допомога за цей час
була виплачена позивачці не в повному обсязі. Розміри виплат повинні були б
складати: у 2005 році - 1660, 00 грн., у
2006 році - 1750, 00 грн., у 2007 році

2

- 2050,
00 грн. без врахування
уже здійснених виплат. Загальний розмір не­доплаченої щорічної грошової
допомоги ОСОБА_1 складає 5050, 00 гривень. Вважаючи свої права порушеними, позивачка ОСОБА_1 звер­нулася до суду з даним
позовом.

Представник
відповідача - управління праці та соціального захисту на­селення в
Староміському районі м. Вінниці Дзигун
О.Л., яка діє по нале­жно оформленому і
посвідченому дорученню ( а.
с 18 ), позовних вимог не визнала.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за об­ставин, викладених у ньому, та зазначила,
що оспорювані виплати здійнюють органи праці та соціального захисту
населення. Позивачка просить суд позов задовольнити в повному обсязі, оскільки зменшення сум належ­них виплат
згідно Рішення Конституційного Суду України,
інших Законів України є незаконним.
Пільги членам сімей померлих ветеранів війни не можуть бути звужені чи
зменшені.

В
судовому засіданні представник відповідача - управління праці і соці­ального
захисту населення в Староміському районі м.
Вінниці Дзигун О.Л. позов не визнала та пояснила, що в компетенцію управління входить тіль­ки
здійснення виплат допомоги ветеранам,
членам їхніх сімей, а не визна­чення
розмірів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисом. Виплата даної допомоги здійсню­ється на
підставі чинного законодавства України,
зокрема Конституції Ук­раїни, і
вважати дії відповідачів неправомірними немає підстав. Представ­ник Дзигун О.Л.
просить суд застосувати у вирішенні цього спору
ст. 99 КАС України, відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи № 2а-608/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового
розгляду справи по суті в їх сукупності,
суд приходить до висно­вку, що в
позові належить відмовити.

Крім
пояснень осіб, які беруть участь у
справі, судом також досліджена
законодавча та нормативно-правова база,
що регулює питання виплати ра­зової щорічної грошової допомоги учасникам
війни, членам сімей помер­лих ветеранів
війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 згідно
безтермінового посвідчен­ня НОМЕР_1,
виданого 22.05.2007 року управлінням праці і соці­ального захисту
населення в Староміському районі м. Вінниці, дійсного на всій території України, є членом сім'ї померлого ветерана війни і має
пра­во на пільги, встановлені для цієї
категорії громадян ( а. с. 6 ). Довідкою
управління Пенсійного фонду України в Староміському районі м. Вінниці від 06.09.2007 року № 1051 ( а.
с. 17 ) зазначається, що позивачка з 29.09. 1981 року перебуває на
обліку в цьому управлінні як вдова інваліда війни.

Згідно
Законів України про Державні бюджети України на 2005-2007 роки ОСОБА_1
виплачено передбачені ними суми щорічних разових

з

грошових
допомог до 5 Травня, що доводиться
довідками виконавчого ко­мітету Староміської районної ради м. Вінниці від 16.05.2007 року № 879, виданою на підставі даних управління праці і
соціального захисту насе­лення в Староміському районі м. Вінниці,
та Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької
міської ради від 27.07.2007 року № 01-08-К-1652 ( а. с. 3, 10
).

Відповідно до ст. ст.
92, 96 Конституції України
виключно Законом встановлюється Державний бюджет України, що затверджується щорічно і підлягає
обов'язковому виконанню на всій території України. Статтею 95 Конституції
України встановлено, що виключно Законом
України про Де­ржавний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
за­гальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. Згід­но з ч.2
ст. 4 Бюджетного кодексу України
при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів
застосовуються лише властині, в якій
вони не суперечать положенням Конституції Украї­ни.

Положення ст. 34
Закону України «Про Державний бюджет України на

2005
рік», ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет
України на

2006
рік», ст. 29
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими установлено розміри щорічної разової
грошової допомоги від­повідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соці­ального
захисту», на моменти виплати цих допомог
були чинні, в Консти­туційному Суді
України на предмет конституційності не розглядалися, то­му не втратили своєї законної сили, підлягали виконанню на всій терито­рії
України та були виконані відповідачем у справі. Розгляд питання за­конності
розмірів таких виплат до 5 Травня в 2007 році мав місце в липні цього
року, тому неможливо стверджувати про
неправильність виплат ста­ном на травень 2007 року. Слід зважати на норми
законодавства України щодо зворотної дії в часі законів та інших
нормативно-правових актів, час, з якого втратили чинність визнані
неконституційними норми Закону Укра­їни «Про Державний бюджет України на 2007
рік»

Відповідно
до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004 було визнано
неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» і тільки. Аналогію закону або права до даних правовідносин
застосовувати неприпустимо. Такою ж є правова позиція Київського апеляційного
адміністративного суду ( спра­ви № 22а - 926/2007 p.,
№ 22а -956/ 07 ).

Суд
приходить до висновку про законність та підставність застосуван­ня у вирішенні
цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005
року, оскільки поважних причин
пропущення строку звер-

4

нення до суду позивачка не навела. Вона взагалі не ставить питання про
поновлення процесуального строку
щодо свого несвоєчасного звернення до суду,
а в судовому засіданні вказала,
що їй не було відомо про можли­вість звернення до суду з даним позовом.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено, річний строк. Вимагаючи стягнення недопла­чених
коштів за 2005-2007 роки, ОСОБА_1 звернулася
в суд з позовом лише 13.07.2007 року ( а. с.
1 ), що унеможливлює позитивне
вирішення її вимоги, оскільки згідно ч.1 ст.
100 КАС України пропущення строку звер­нення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сто­рін. Саме
така ситуація має місце в даній справі. Крім цього, позов ОСОБА_1 є безпідставним по суті.

За
викладених обставин суд приходить до висновку,
що законних під­став для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
відповідача у справі, який діяв на
підставі законів України про Державні бюджети Укра­їни на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений
Конституці­єю України і її Законами спосіб,
немає.

Керуючись ст.
ст. 92, 95,
96, 152 Конституції України, Бюджетним ко­дексом України, Законами України «Про Державний бюджет
України на 2005 рік», «Про Державний
бюджет України на 2006 рік», «Про Держав­ний
бюджет України на 2007 рік», ст. ст.
99, 100, 158-163,
167 КАС Украї­ни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові
ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення в Староміському
районі м. Вінниці про стягнення недо­плачених
коштів разової щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в сумі 5050, 00
гривень - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів
з дня її проголошення. Апеляційна скарга на поста­нову суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, Заява про апеляційне оскарження та апеля­ційна
скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного су­ду через
Староміський районний суд м. Вінниці.