Справа № 2а-1278/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1278/2007рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2007 року Баришівсь
кий районний суд Київської о
бласті у складі
головуючого судді Лисюк
О.Д.
при секретарі Старенькій
С. М.
з участю представника відп
овідача Грубрін О.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управ
ління праці та соціального
захисту населення Баришівсь
кої районної державної адмін
істрації Київської області п
ро визнання дій протиправним
и, стягнення недоотриманої щ
орічної одноразової допомог
и на оздоровлення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_2 зверну
вся до суду з позовом про визн
ання дій Управління прац
і та соціального захисту нас
елення Баришівської районно
ї державної адміністрації не
правомірними, стягнення з ві
дповідача недоплаченої суми
компенсації на оздоровлення
за 2001-2007 роки. Свої вимоги обґру
нтовує тим, що вона є учасник
ом ліквідації від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
( категорія 2 ) , та перебуває на
обліку в УПСЗН Баришівської
райдержадміністрації і відп
овідно до ст. 48 Закону Україн
и " Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи " має право на компе
нсаційні виплати на оздоровл
ення у розмірі п'яти мінімаль
них заробітних плат щорічно,
розмір якої визначається на
момент виплати. Відповідач в
порушення зазначеного Закон
у, вказану компенсацію випла
чував у значно меншому розмі
рі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управлінн
я праці та соціального захи
сту населення на його корист
ь щорічної допомоги на оздор
овлення з урахуванням інфляц
ії за період з 2001 по 2007 роки.
В судовому засіданні позив
ач ОСОБА_2 заявлений позов
підтримала в повному об'ємі т
а просить стягнути суму недо
плат за 2001-2007 роки.
Представник відповідача
Управління праці та соціал
ьного захисту населення Бари
шівської районної державної
адміністрації Грубрін О.В.
заявлений позов не визнала
та пояснила, що виплата вказ
аної допомоги на оздоровленн
я за 2001-2007 роки позивачеві прове
дена у розмірах, визначених

Постановами Кабінету Міні
стрів України. Управління
праці та соціального захист
у населення не є розпорядник
ом бюджетних коштів, діє в ме
жах наданих йому асигнувань
і не може виходити за межі бюд
жетних призначень, визначен
их Державним бюджетом Україн
и.
Окрім того, у відповідност
і із ст. 99 КАСУ для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів встановлюється річний
строк, а тому, оскільки позив
ач пропустив вказаний строк,
просить постановити рішенн
я, яким в позові відмовити.
Заслухавши пояснення ст
орін, дослідивши матеріали с
прави суд вважає, що заявлени
й позов підлягає до частково
го задоволення виходячи з на
ступних міркувань.
Згідно ст. . 104 КАС України, д
о адміністративного суду має
право звернутися з адмініст
ративним позовом особа, яка в
важає, що порушено її права, с
вободи чи інтереси у сфері пу
блічно-правових відносин.
2
Даний спір за участю Упр
авління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації як суб'єкта владн
их повноважень ( п.7 ч.1 ст. 3 КАС У
країни) є публічно-правовим і
його вирішення згідно п.1 ч.1 с
т. 17 КАС України належить до ко
мпетенції адміністративних
судів України, оскільки УПСЗ
Н як суб'єкт владних повноваж
ень реалізовувало у спірних
правовідносинах надані йому
чинним законодавством управ
лінські функції щодо соціаль
ного захисту населення.
Вирішуючи питання про наяв
ність чи відсутність порушен
ня прав позивача з боку відпо
відача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, су
д керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем,
що позивач ОСОБА_2 є учасн
иком ліквідації аварії на Чо
рнобильській АЕС та має посв
ідчення категорії 2 ( НОМЕР_1
) та перебуває на обліку в Ба
ришівському управлінні прац
і та соціального захисту нас
елення Баришівської районно
ї державної адміністрації, а
тому, їй щорічно виплачувала
ся допомога на оздоровлення,
зокрема в 2001-2007 роках згідно По
станови KM України № 836 від 26.07.1996 ро
ку виплачувалася допомога : і
нвалідам 2-ї групи в сумі 26.70 грн
, інвалідам 3-ї групи в сумі 21.50 г
рн, евакуйованим із зони відч
уження в 1986 році, включаючи ді
тей - три мінімальні заробітн
і плати. У 2005-2007 роки згідно пост
анови KM України № 562 від 12.07.2005 року
виплачувалася допомога: інв
алідам 2-ї групи в сумі 120 грн., у
часникам ліквідації наслідк
ів аварії на ЧАЕС в сумі 100 грн,
інвалідам 3-ї групи в сумі 90 гр
н. та евакуйованим із зони від
чуження в 1986 році, включаючи д
ітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління
праці та соціального захист
у населення із заявою про пер
ерахунок та виплату допомоги
на оздоровлення за період 2001-20
07 роки в розмірі згідно ст. .48 За
кону України « Про статус та с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи» , од
нак відповідач своїм листом
відмовив в здійсненнні таког
о перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст. 7
2 КАС України доказуванню не п
ідлягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст. 48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», згі
дно якої, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується і
нвалідам 2-ї групи в розмірі 5-т
и мінімальних заробітних пла
т, яка визначається на момент
виплати.
З наведеного вбачається, щ
о позивач мав право на отрима
ння щорічної допомоги на озд
оровлення в розмірі 5-ти мінім
альних розмірів заробітної п
лати, а тому, виплата відпові
дачем такої допомоги в фіксо
ваних розмірах з 2005 року по 100 гр
н., тобто меншому ніж встанов
лено Законом, порушує право п
озивача і суперечить вимозі
ст. .48 вказаного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KM України для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст. 19 Конституції Укра
їни, згідно якої, органи держ
авної та органи місцевого са
моврядування , їх посадові ос
оби зобов'язані діяти лише на
підставах і в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбаче
ні Конституцією України та З
аконами України.
Зазначеними
Постановами KM України № 836 ві
д 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року вс
тановлено конкретні розміри
щорічної допомоги на оздоро
влення в твердій грошовій су
мі, що суперечить вимогам ст
. .48 Закону України 2 Про статус
і соціальний захист громадян
, які постраждали внаслідок а
варії на Чорнобильській АЕС»
, який встановив розмір такої
допомоги як величину кратну
мінімальній заробітній плат
і.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітенр
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст. .92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно За
конами України визначаються
права і свободи людини і гром
адянина ( п.1) та основи соціаль
ного захисту ( п.60)
3
Вирішуючи питання про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2007 роки суд к
ерується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти К
одекс адміністративного суд
очинства України, за нормами
ч.2 ст. 99 якого, адміністратив
ний позов може бути подано в м
ежах строку звернення до адм
іністративного суду, встано
вленого законом. Для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та і
нтересів особи встановлюєть
ся річний строк, який , якщо н
е встановлено інше, обчислює
ться з дня, коли особа дізнал
ася або повинна була дізнати
ся про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.
Згідно ст. 100 КАС України, пр
опущення строку звернення до
адміністративного суду є пі
дставою для відмови в задово
ленні позову за умови, якщо н
а цьому наполягає одна із сто
рін. Якщо суд визнає причину п
ропущення строку поважною, с
права розглядається за прави
лами КАСУ.
Враховуючи, що позивач про
пустив річний строк зверненн
я до адміністративного суду
за захистом свого права, а на
ведені ним причини суд вважа
є не поважними, оскільки не п
озбавляли права пред'явити п
озов до суду, а також беручи д
о уваги, що на цьому наполяга
є відповідач, суд відмовляє в
позові про стягнення недопл
аченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005 рік у зв'язк
у з пропуском позивачем стро
ку звернення до суду та відсу
тності поважними причин для
його поновлення.
Щодо вимог позивача про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2006 рік з приво
ду яких позивачем строк позо
вної давності не пропущено, т
о суд також відмовляє в цій ча
стині, керуючись п.37 ст. 77 Зако
ну України « Про державний бю
джет України на 2006 рік» згідно
якого, на 2006 рік зупинена дія
ст. .48 Закону України « Про стат
ус і соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и « в частині виплати компенс
ацій і допомог в розмірах від
повідно до мінімальної зароб
ітної плати.
Вказані положення Закону У
країни « Про державний бюдже
т України на 2006 рік « не скасова
ні та не визнані не конституц
ійними.
Вимоги позивача щодо випла
ти щорічної допомоги на оздо
ровлення згідно Закону за 2007 р
ік підлягають до задоволення
виходячи з наступних міркув
ань.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд
України своїм рішенням від 09.0
7.2007 року № 6-рп в справі за консти
туційним поданням 46 народних
депутатів щодо відповідност
і Конституції України положе
нь ст. 29, 36, частини другої стат
ті 56, частини другої ст. .62, час
тини першої ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 1
3, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98
, 101, 103, 111 Закону України " Про держ
авний бюджет", визнав такими,
що не відповідають Конститу
ції України дані положення з
акону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх ок
ремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення ріш
ення Конституційним Судом Ук
раїни рішення про їх неконст
итуційність.
Таким чином, дія абзацу тре
тього частини четвертої стат
ті 48 Закону України " Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Враховуючи вищенаведене, с
уд приходить до висновку, що
заява позивача про перерахун
ок допомоги за 2001-2007 роки, подан
а до УПСЗН в липні місяці 2007 рок
у, тобто після ухвалення ріше
ння Конституційним судом Укр
аїни та до закінчення бюджет
ного року ( згідно ч.1 ст. 3 Бюдже
тного Кодексу
3
України бюджетний період
для всіх бюджетів становить
один рік, який починається 1 с
ічня і закінчується 31 грудня ц
ього року) підлягає до задово
лення в частині донарахуванн
я допомоги на оздоровлення з
а 2007 рік.
Згідно ст. . 19 Конституції У
країни органи державної влад
и та органи місцевого самовр
ядування, їх посадові особи з
обов'язані діяти лише на підс
таві і в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Кон
ституцією та Законами Україн
и.
Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС Укр
аїни у справах щодо оскаржен
ня дій чи бездіяльності суб'є
кта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважен
ь та у спосіб, визначений Кон
ституцією і Законами України
.
Частина 2 ст. 162 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни передбачає, що у разі з
адоволення адміністративно
го позову, суд може визнати п
ротиправними дії суб'єкта вл
адних повноважень та зобов'я
зати його вчинити певні дії щ
одо усунення порушень або пр
ийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і зах
ист прав суб'єктів у сфері пуб
лічно-правових відносин.
По скільки судом встановле
но, що відповідач неправомір
но відмовив позивачу у донар
ахуванні допомоги на оздоров
лення за 2007 рік, то суд визнає т
акі дії Управління праці
та соціального захисту насе
лення Баришівської районної
державної адміністрації про
типравними та зобов'язує упр
авління провести перерахуно
к позивачеві щорічної допомо
ги на оздоровлення за 2007 рік в р
озмірі, який передбачений с
т. .48 Закону України « Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
» , а саме в розмірі кратному м
інімальній заробітній платі
на момент виплати щорічної д
опомоги.
В решті позову суд відмовл
яє з наведених вище міркуван
ь.
Керуючись ст. . 19 Конституці
ї України, ст. 48 Закону Україн
и " Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", ст. .77 Закону Украї
ни « Про державний бюджет Укр
аїни на 2006 рік», рішення Конст
итуційного Суду України № 6-рп
від 09.07.2007 року, ст. ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 15
9-163 КАСУ
постановив:
позов ОСОБА_2 до Упра
вління праці та соціальног
о захисту населення Баришівс
ької районної державної адмі
ністрації Київської області
про визнання дій протиправн
ими, стягнення недоотримано
ї щорічної одноразової допом
оги на оздоровлення, задовол
ьнити частково.
Визнати дії Управління
праці та соціального захист
у населення Баришівської рай
онної державної адміністрац
ії щодо відмови у перерахунк
у щорічної допомоги на оздор
овлення за 2007 рік в розмірі пер
едбаченому ст. .48 Закону Украї
ни « Про статус і соціальний з
ахист громадян, які постражд
али внаслідок Чорнобильсько
ї катастрофи», протиправним
и.
Зобов'язати Управління
праці та соціального захист
у населення Баришівської рай
онної державної адміністрац
ії Київської області провест
и перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 щорічної допомоги н
а оздоровлення за 2007 рік в розм
ірі передбаченому ст. .48 Закон
у України « Про статус і соціа
льний захист громадян, які по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи» , а саме
в розмірі кратному до мініма
льної заробітної плати, на мо
мент виплати щорічної допомо
ги.
В решті позову відмовити

Постанова може бути оскар
жена до Київського апеляційн
ого адміністративного суду ч
ерез Баришівський районний с
уд Київської області протяго
м двадцяти днів після поданн
я заяви про апеляційне оскар
ження, яка може бути подана д
о суду протягом десяти днів з
дня проголошення постанови.