Справа № 2-а-203/08
Суддя: ГОНЧАРОВА І.М.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-203/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2008 року Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

Головуючого судді
- Гончарової І.М.

При
секретарі - Єрмоловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А 0264 про
стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення , -

В с т а н о в и
в:

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, вказавши в ньому,
що він проходив військову службу у військовій частині А-0264 до 06 серпня 2005
року і знаходився на продовольчому забезпеченні в цій військовій частині. Після
звільнення йому не виплатили грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення за
період з 11 березня 2000 року по 6.08.2005 року на суму 17 394 грн.( без
врахування індексу інфляції).

Згідно з
ч.2 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян
України, що знаходяться на службі в Збройних Силах й інших військових
формуваннях, а також членів їхніх родин.

Ч.2 ст.
9 Закону України „ Про соціальний захист військовослужбовців і членів їхніх
родин ” гарантує, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове
майно і продовольчі пайки або за їх бажанням, грошову компенсацію.

Відповідно до ч.4 ст. 9 цього Закону - порядок і розміри грошового та
матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового
майна і продовольчих пайків встановлюється Кабінетом Міністрів України з
урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

Механізм реалізації вищезазначених Законів визначений Постановою
Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 року „ Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України й інших
військових формувань.” Відповідно до цієї Постанови до 10.03.2000 року він забезпечувався
продовольчим пайком по нормі № 7 ( відповідно до займаної посади ).

Постановою Кабміну України № 426 від 29.03.2002 року „ Про норми
харчування військовослужбовців ЗС України, інших військових формувань та осіб
рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту ” була
скасована Постанова № 316 від 12.03.1996 року „ Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців ЗС України й інших військових
формувань ” та затверджені нові норми харчування військовослужбовців та інших
військових формувань.

З
11.03.2000 року Законом України „ Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів ” від 17.02.2000 року була призупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України „
Про соціальний і правовий захист військовослужбовців .... ” у частині одержання
військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них. В той же час цим законом не скасовується ч.1 ст. 9
Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців ...” який
гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що
стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Зазначив, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців і членів
їхніх родин у правах і свободах встановлених законодавством. Таким чином, у
зв'язку з тим, що дія Норми № 7, яка затверджена Постановою К М України була
припинена, його повинні були перевести на іншу норму продовольчого
забезпечення, а так як найменшу вартість з усіх діючих норм продовольчого
забезпечення має норма № 1 ( загальновійськова ) , то його повинні були
забезпечувати саме цією нормою.

Згідно
ст.16 Закону України „ Про Збройні Сили України ” у редакції від 05.10.2000
року військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок держави житла,
фінансового, речового, продовольчого, медичного ( в тому числі
санаторно-курортного ) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються
КМ України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість
громадян України у військовій службі.

Вказав,
що це положення підтверджує гарантоване державою право на забезпечення його
продовольчим та іншими видами забезпечення.

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 402 від 09.12.2002 року
„ Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України
на мирний час ” , забезпечення військовослужбовців продовольством здійснюється
за нормами харчування військовослужбовців затверджених постановою КМ України від
29.03.2002 року № 426. У Збройних Силах України забезпечення харчування
військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за
рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться Головним
продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти
харчування. Військовослужбовцям норми харчування видаються через відповідні
їдальні або замість установлених норм харчування ( основні і додаткові продукти ) виплачується грошова компенсація у
розмірі вартості цих норм, але відповідач таких виплат йому не зробив.

Вважає,
що діями відповідача по незабезпеченню його продовольчим пайком чи грошовою
компенсацією за нього, було порушено його законне гарантоване державою право на
одержання продовольчого забезпечення за рахунок держави внаслідок чого у
військової частини А-0264 утворилася заборгованість перед ним за період з
11.03.2000 року по 06.08.2005 року на суму 17394 грн. 83 коп. не враховуючи
індекс інфляції.

Просить
визнати дії командування військової частини А-0264 неправомірними і стягнути з
військової частини в його користь грошову компенсацію за не отримане
продовольче забезпечення з 11.03.2000 року по 06.08.2005 року в сумі 17394 грн.
83 коп., застосувати індекс інфляції, а
також понесені судові витрати.

В судовому
засіданні представник позивача вимоги викладені в позовній заяві підтримав,
просив до суми заборгованості
застосувати індекс інфляції та стягнути заборгованість в сумі 24 979 грн. 23
коп.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вимоги позивача безпідставні, оскільки дію
ст.. 9 ч.2 Закону України „ Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей ” було призупинено Законом України „ Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів „ від 17.02.2000 року, постанова №
316 від 12.03.1996 року про норми забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців .... скасована і на сьогоднішній день діє Постанова Кабміну
України № 426 від 29.03.2002 року про норми харчування військовослужбовців ЗС
України .... яка не розповсюджується на позивача. Тому просив в позові
відмовити, оскільки вимоги позивача є безпідставними та застосувати наслідки пропущення строків звернення з
адміністративним позовом.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що в позові слід відмовити.

Згідно ст.. 99
ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно цих вимог
закону судом встановлено, що позивач дійсно проходив військову службу у
військовій частині А-0264 на посаді заступника командира взводу - командира
автомобільного відділення взводу забезпечення і механізованого відділення.
Згідно з витягом із наказу № 199 від 06.08.2005 року заступника командира
взводу - командира автомобільного відділення взводу забезпечення і
механізованого відділення ОСОБА_1. з 06.08.2005 року виключено з списків
особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв'язку із звільненням
його з військової служби у запас на підставі наказу начальника Генерального
штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.07.2005 року № 33 ПМ, у
зв*язку із скороченням штатів відповідно до Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами).

Згідно Постанови
Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996 року „ Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших
військових формувань, утворених відповідно до законодавства,
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства
внутрішніх справ ” , яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України № 426 від 29.03.2002 року «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань».

Тобто
продовольчі пайки та грошова компенсація за продовольчі пайки були передбачені
законодавством з 01 березня 1996 року по 29 березня 2002 року. Позивачу
ОСОБА_1. сплачувалася грошова компенсація за продовольчі пайки за період до
2000 року.

29.03.2002 року
Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 426 „ Про норми
харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань
та осіб рядового , начальницького складу органів і підрозділів цивільного
захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації ” .

Відповідно до
даної постанови позивач не входить в перелік тих військовослужбовців, які
забезпечуються нормами харчування.

Вимоги позивача
щодо встановлення права на додаткові види грошового забезпечення, їх стягнення
та стягнення інших видів грошового забезпечення за період з 2000 року були заявлені
в серпні 2008 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст..99 КАС України,
таким чином суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк звернення
до суду, а тому в задоволенні позову
ОСОБА_1. слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
10, 11, 86, 99, 100, 159-162 КАС України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1
до військової частини А 0264 про стягнення грошової компенсації за продовольче
забезпечення та індексу інфляції відмовити.

Постанова може
бути оскаржена до Львівського Апеляційного адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачи заяви в 10-денний термін
з дня проголошення постанови та шляхом подачи після цього в 20-ти денний термін
апеляційної скарги, а в порядку ст. 186 КАС України.

СУДДЯ