Справа № 2-а-206/2008
Суддя: Гудзюк І.В.
Дата ухвалення: 2008-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2008 року Смілянський міськрайонний
суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Гудзюка І.В.,

при секретарі Хлівній Н.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сміла справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє як опікун в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8 до управління
Пенсійного фонду України в м. Сміла та управління Пенсійного фонду України в
Смілянському районі Черкаської області про поновлення пропущеного строку та
стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,
-

встановив:

ОСОБА_1 має право на одержання щомісячної соціальної
допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ „Про
соціальний захист дітей війни». Оскільки з січня 2006 року по липень 2008 року
їй не виплатили 3733 грн. 80 коп. допомоги як дитині війни,ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом про поновлення їй строку на звернення до суду та стягнення з
управління Пенсійного фонду України в м. Сміла цієї суми.

ПозовомОСОБА_1
об'єднано в одне провадження з аналогічними позовами ОСОБА_2., ОСОБА_3.,ОСОБА_4. і ОСОБА_5

ОСОБА_6, яка діє як опікун в інтересахОСОБА_7., та
ОСОБА_8в своїх позовах просили визнати неправомірною бездіяльність відповідачів
в частині не проведення нарахування та виплати їм щомісячної надбавки до пенсії
відповідно до ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни” від 18 листопада
2004 року, згідно якої дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком, а також стягнути на їх користь невиплачені кошти за період з 9
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі по 702 грн.82 коп. кожному.

Позивачі в судове
засідання не з'явились, надавши заяви, в яких підтримали позовні вимоги і
просили розглядати справу в їх відсутності.

Представники відповідачів позов не визнали і пояснили, що
відповідно до законів про державний бюджет на 2006 та 2007 роки кошти на
виплату щомісячної державної допомоги дітям війни не передбачені і Пенсійному
фонду не виділялись. З січня 2008 року допомога позивачам виплачувалась у
визначеному законом про бюджет розмірі: 10% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Просили
відмовити в позовах, оскільки державна допомога може виплачуватись лише в межах
бюджетного фінансування, що і відбувається в поточному році. Також просили застосувати позовну давність,
оскільки ст. 99 КАС України визначено річний строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови
підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Представники відповідачів визнали, що позивачі мають
статус дітей війни у відповідності із ЗУ „Про соціальний захист дітей війни ”.
Пенсію і допомогу позивачам, як дітям війни, нараховує і сплачує управління
Пенсійного фонду за місцем проживання, в зв'язку з чим судом залучено в якості належних відповідачів
по справі управління Пенсійного фонду України в м. Сміла та управління Пенсійного фонду
України в Смілянському районі Черкаської області.

В 2008 році позивачіОСОБА_1, ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_6. одержували доплату до пенсії в розмірі 47 грн. з 1 січня, 48 грн. 10
коп. з 1 квітня і 48 грн. 20 коп. з 1 липня.

На підставі ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни ”
цим позивачам з 1 січня 2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна
допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 77 ЗУ „Про державний бюджет України на 2006 рік ”
та ст. 110 ЗУ „Про державний бюджет України на 2007 рік ” призупинено на
2006-2007 роки дію ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни ”. Згідно з
рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від
22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведені норми закону визнані такими, що не
відповідають Конституції України і втратили чинність з дня ухвалення
рішення. У відповідності з п. 6
резолютивної частини наведеного рішення воно має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані
неконституційними.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено річний строк
звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки
позивачам ніщо не перешкоджало звернутись до суду у встановлені законом строки
за захистом своїх прав, однак вони своєчасно не скористались цим правом, суд не
вбачає підстав для відновлення пропущеного строку позовної давності, а позовні
вимоги належить задовольнити в межах річного строку з врахуванням часу
звернення кожного з позивачів до суду.

При визначенні розміру вимог, що підлягають задоволенню, суд враховує, що
мінімальна пенсія за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність, який визначається ЗУ «Про Державний бюджет
України на відповідний рік». Так, вказаний прожитковий мінімум становив: з 1
квітня 2007 року - 406 грн., з 1 жовтня -
411 грн., з 1 січня 2008 року - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1
липня - 482 грн.

Таким чином, позовні вимоги повинні бути задоволені у
вигляді надбавки до пенсії у розмірі 30 % від вказаних сум за період 1 серпня
2007 року по 1 серпня 2008 року ((406х2)+ (411х3)+(470х3)+(481х3)+482))х30%=
1614).

З врахуванням виплаченихОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_2
ОСОБА_4., ОСОБА_6. у січні-липні 2008 року коштів в сумі 333 грн. 50 коп.,
позовні вимоги щодо кожного із них підлягають задоволенню в сумі 1280 грн. 50
коп.
(1614-((47х3)+(48,1х3)+48,2)=1280,5).

Аналогічним чином повинен бути проведений і розрахунок
позовних вимог позивачки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4., яка діє як опікун в інтересахОСОБА_7 за період з 1 жовтня по 31 грудня 2007 року
((411х3))х30%=369,90).

Посилання представників відповідачів на те, що термін
«мінімальна пенсія за віком» стосується лише ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки з їх же пояснень вбачається, що з січня 2008 року ними
проводяться виплати надбавки в розмірі 10 % саме прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність.

Погоджуючись з посиланнями представників відповідачів на
те, що ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачає фінансове
забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, лише за
рахунок коштів Державного бюджету, а тому при відсутності такого фінансування
управління на місцях не могли проводити ні нарахування, ні виплати, суд вважає,
що відсутність самостійних коштів у відповідачів для проведення виплат та
недосконалість законодавства, де є суперечливість норм одного Закону іншому, не
може бути підставою невиконання зобов'язань держави перед особою, щодо якої
передбачені відповідними Законами України пільги чи соціальні виплати.

Суд враховує посилання представника управління ПФУ в м.
Сміла на виплату надбавки відповідно з 1 січня 2007 року в розмірі 19 грн., з 1
квітня - 20 грн. 30 коп., з 1 жовтня - 20 грн. 55 коп., але вони не можуть бути
застосовані при прийнятті постанови, оскільки надбавка стосувалася лише окремої
категорії пенсіонерів, що є учасниками війни та здійснювалася відповідно до
іншого закону.

Вимоги про відшкодування судового збору позивачами не
заявлені.

На підставі ст.ст. 6,7 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», керуючись ст.ст. 9,11,159, 161, 163 КАС України, рішеннями
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та 22 травня 2008 року №
10-рп/2008, суд, -

вирішив:

Позови задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у Смілянському районі в частині невиплати у другому півріччі 2007
року ОСОБА_4. як опікунуОСОБА_7. надбавки до пенсії як дитині війни.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного
фонду України у м. Сміла в частині невиплати у другому півріччі 2007 року
ОСОБА_3. надбавки до пенсії як дитині війни.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Сміла Черкаської
області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 по 1280 грн. 50 коп. недоплаченої
державної допомоги кожному.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Смілянському районі
Черкаської області на користьОСОБА_3,ОСОБА_4по 1280 грн. 50 коп. недоплаченої
державної допомоги кожному.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Сміла Черкаської
області на користь ОСОБА_8 369 грн. 90
коп. недоплаченої державної допомоги.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Смілянському районі
Черкаської області на користь ОСОБА_6, яка діє як опікун в інтересах ОСОБА_7,
369 грн. 90 коп. недоплаченої державної допомоги.

Постанова може бути оскаржена в Київський адміністративний апеляційний суд
через міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня її проголошення
заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів після цього апеляційної
скарги (з копією скарги і додатків до неї відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі). Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення постанови без подання заяви про апеляційне оскарження. Копія
апеляційної скарги особою, яка її подасть, одночасно має бути надіслана в
Київський адміністративний апеляційний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не
буде скасовано.

Головуючий: