Справа № 2а-502/2007
Суддя: Лила В.М.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лили
В.М.

секретаря Зурак
А.А.

представників
позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2.

представника
відповідача Медяник
П.О.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
справу за позовом ОСОБА_3до Дніпропетровського обласного військового
комісаріату про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних
повноважень та стягнення заборгованості за речове майно, -

встановив:

позивач
ОСОБА_3. , звернувся з позовом до
Дніпропетровського обласного військового комісаріату про визнання протиправною
бездіяльність суб'єкта владних повноважень та стягнення заборгованості по
речовому майну, мотивуючи тим, що він наказом Командуючого військами
Південного оперативного командування № 169 від 04 серпня 2003 року був
призначений на посаду начальника 2 відділення призову
Новомосковсько-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області у військовому
званні «майор», який дислокується в
м. Новомосковську Дніпропетровської
області. 25 серпня 2005 року наказом військового комісара
Новомосковсько-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області № 76
ОСОБА_3. був звільнений з військової
служби на підставі п. 67 п.п. «б» «Положення про проходження військової служби
особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України» затвердженого Указом
Президента України № 1053/2001 від 7 листопада 2001 року, тобто у зв'язку за станом здоров'я та із 25
серпня 2005 року виключений із списків особового складу. З 11.03.2000 р.
Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від
17.02.2000 p., було призупинено дію ч. 2
ст. 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині
отримання військовослужбовцями речового майна або, за їх бажанням, грошової компенсації. Але цей пункт не
відмінив дію ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, якою гарантується матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовців. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів
їх сімей в правах та свободах,
встановлених законодавством. Крім
того, ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» № 2011-XII
від 20.12.1991 року

(в редакції Закону який діяв до 1 січня 2007 року)
проголошує « військовослужбовці
отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки
або, за їх бажанням, грошову компенсацію». Відповідно до ч. 4 ст. 9
Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна встановлюються Кабінетом
Міністрів України із урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.
Згідно довідок Дніпропетровського обласного військового комісаріату, усього Позивачем було не отримано предметів
речового майна в кількості 33 предметів. Позивачем обраховано ціну позову, виходячи з вищезазначеної довідки про розмір
заборгованості з врахуванням коефіцієнтів індексації грошових доходів за період
виникнення заборгованості. Відповідно до
ст. 16 Закону України «Про
Збройні Сили України» в редакції Закону від 5 жовтня 2000 року держава
забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави
грошового, речового, продовольчого і інших видів
забезпечення, що ще раз підтверджує гарантоване
державою право Позивача на виплату йому грошової компенсації за не отримане
речове майно.

На усні
звернення до відповідача про виконання дій та сплати йому заборгованості, йому було відмовлено. Таким чином відповідач
своєю бездіяльністю порушив його право на отримання грошової компенсації, довідки про заборгованість та розрахунку
також не надав. Просить стягнути заборгованість грошової компенсації за речове
майно в сумі 5 052, 28 грн., яку він
зробив самостійно, та судові витрати у
вигляді сплаченого ним судового збору 17 грн.

Представники
позивача ОСОБА_1., ОСОБА_2. в
судовому засіданні позовні вимоги

підтримали в
повному обсягу.

Представник
відповідача - Дніпропетровського обласного військового комісаріату Медяник П.О.
в судовому засіданні позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази в підтвердження та
заперечення позову вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач наказом Командуючого військами
Південного оперативного командування № 169 від 04 серпня 2003 року був
призначений на посаду начальника 2 відділення призову
Новомосковсько-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області у військовому
званні «майор», який дислокується в м. Новомосковську Дніпропетровської області. 25
серпня 2005 року наказом військового комісара Новомосковсько-Магдалинівського
ОМВК Дніпропетровської області № 76 ОСОБА_3.
був звільнений з військової служби на підставі п. 67 п.п. «б» «Положення
про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил
України» затвердженого Указом Президента України № 1053/2001 від 7 листопада
2001 року, тобто у зв'язку за станом
здоров'я та із 25 серпня 2005 року виключений із списків особового складу.
Позивач стояв на речовому забезпеченні та після звільнення з військової служби
позивачу не виплачено грошову компенсацію за не отримане ним речове майно в
сумі 5 052, 28 грн.. Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесення змін до існуючих прав і свобод недопустимо звуження обсягу
прав і свобод. Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
звужує обсяг прав військовослужбовців в частині отримання продовольчих пайків
або грошової компенсації замість них, а
також отримання грошової компенсації замість не отриманого нею речового майна.
Відповідно до ст. 8 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України. Відповідно до
ч. 4 ст.
9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна встановлюються
Кабінетом Міністрів України із урахуванням коефіцієнта індексації грошових
доходів.

На
підставі ст. 94 КАС України на користь позивача ОСОБА_3.
, як сторони, що не є суб'єктом владних повноважень суд
присуджує документально підтверджені судові витрати 17 грн. як судовий
збір, з Державного бюджету У країни.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 22 Конституції України, ст.
16 Закону України «Про Збройні сили України», ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», ст. 9, 10,
94, 159,
161 КАС України, суд -

постановив:

позов
ОСОБА_3до Дніпропетровського обласного військового комісаріату -
задовольнити, визнати незаконною
бездіяльність командування Дніпропетровського обласного військового комісаріату
в не виплаті грошової компенсації за речове майно та стягнути з Дніпропетровського
обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_3. грошову компенсацію за не отримане речове
майно в сумі 5 052 грн. 28 коп.

Стягнути
з Державного бюджету України судові витрати - судовий збір 17 грн. на користь
позивача ОСОБА_3. .

постанова може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення
постанови, та на нього може бути подано
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.