Справа № 2-А-8/2008
Суддя: Волошко Т.П.
Дата ухвалення: 2008-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-A-8/2008
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2008 року Тетіївський
районний суд Київської облас
ті в складі:
головуючого судді: Волошко
Т.П.
при секретарі: Козятинські
й О.В.
за участю адвоката: ОСОБА
_1

розглянувши в відкритому п
опередньому судовому засіда
нні в м. Тетієві адміністрати
вну справу за адміністративн
им позовом ОСОБА_2 до упра
вління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадміністрації про
стягнення недоотриманих нал
ежних сум щорічної допомоги
на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2. звернувся до суду
з вказаним позовом мотивуюч
и тим, що він є учасником лікві
дації наслідків аварії на ЧА
ЕС 2 категорії, а тому згідно з
аконодавства має право на що
річну грошову допомогу на оз
доровлення в розмірі 5 мініма
льних заробітних плат, розмі
р якої визначається на момен
т виплати, але відповідачем в
иплачено вказану допомогу за
2000-2007 роки у значно нижчому розм
ірі. Оскільки відповідач від
мовляється провести доплату
вказаної грошової допомоги,
то позивач просить суд стягн
ути з відповідача недоплачен
у суму одноразової грошової
допомоги на оздоровлення за
2000-2007 рік в розмірі 16 366 гривень 50 к
оп.3гідно доданого розрахунк
у.
В судовому засіданні предс
тавник позивача адвокат ОС
ОБА_1 уточнив позовні вимог
и і просив суд визнати відмов
у відповідача щодо перерахун
ку вказаної грошової допомог
и неправомірною та стягнути
з відповідача на користь поз
ивача недоотриману суму грош
ової допомоги на оздоровленн
я за 2000-2007 роки виходячи з розмір
у мінімальної заробітної пла
ти на момент виплати. На думку
представника позивача, вина
відповідача в тому , що він не
здійснював перспективні роз
рахунки потреби коштів на за
безпечення виконання держав
них програм соціального захи
сту постраждалого від наслід
ків Чорнобильської катастро
фи населення району та не под
ав їх відповідним органам.
Представник відповідача у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації
Биховцова Л.В. в своїх письм
ових та усних поясненнях зап
еречує проти позову, посилаю
чись на те , що одноразова допо
мога на оздоровлення ОСОБА
_2. виплачувалася у відповід
ності до постанов Кабінету М
іністрів України та Законів
України « Про державний бюдж
ет України на 2000-2007 роки» . Крім т
ого ст. 62 Закону України « Про с
татус і соціальний захист гр
омадян , які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи « прямо зобов»язує упра
вління щорічну допомогу на о
здоровлення проводити в поря
дку , визначеному Кабінетом М
іністрів України , рішення як
ого є обов»язковими для вико
нання місцевими органами дер
жавної влади , всіма суб»єкта
ми господарювання незалежно
від їх відомчої підпорядков
аності та форм власності . Упр
авління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадміністрації є ро
зпорядником коштів , а тому ді
ючи відповідно до постанов К
абінету Міністрів України не
допускало порушень законода
вства, а тому вважає позовні в
имоги не обґрунтованими.
Заслухавши пояснення пред
ставника позивача адвоката
ОСОБА_1, пояснення предста
вника відповідача, оглянувши
матеріали справи, суд приход
ить до

2
висновку, що позовні вимо
ги підлягають частковому зад
оволенню.
В судовому засіданні вст
ановлено , що ОСОБА_2. є учас
ником ліквідації наслідків н
а Чорнобильській АЕС 2 катего
рії , в зв»язку з чим отримував
щорічну допомогу на оздоров
лення в таких розмірах : за 2000 - 20
04 роки - по 26, 70 за кожен рік ; за 2005 - 2
007 роки - по 100 грн. за рік , а всього
за 8 років йому виплачено 433, 50 гр
н. Остання виплата за 2007 рік в р
озмірі 100 гривень здійснена в
червні 2007 року . В квітні 2007 року
позивач звернувся до відпов
ідача з проханням провести д
орахування та виплатити недо
отримані кошти на оздоровлен
ня , проте в задоволенні вимог
позивача було відмовлено. Вс
тановлені судом обставини пі
дтверджуються : поясненнями
представників сторін , показ
ами свідка ОСОБА_6, копією
посвідчення НОМЕР_1 , копі
єю відповіді відповідача.
Крім того в судовому засіда
нні установлено із « Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Тетіївсь
кої райдержадміністрації « ,
що основною функцією відділ
у є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів
Фонду на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та надання їх відповідним о
рганам.
Вимоги позивача ОСОБА_2
. підлягають частковому задо
воленню із наступних підстав
.
Відповідно до ст. 48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" передбачена
щорічна допомога на оздоровл
ення учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС - в розм
ірі п"яти мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати. Щор
ічна допомога на оздоровленн
я виплачується громадянам за
місцем їх проживання органа
ми соціального захисту насел
ення.
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" та постановою KM України в
ід 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" (далі
Постанова КМУ № 562 ) встановле
но щорічні виплати на оздоро
влення за період з 2000 року по 2004
рік в розмірі 26, 70 гривень, а з 2005 р
оку по 2007 рік по 100 гривень.
На думку суду, Постанови КМУ
№ 836 та № 562 суперечать вимогам с
т. 48 Закону України « Про стату
с і соціальний захист громад
ян , які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
« та іншим Законам України
Відповідно до Закону Украї
ни « Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2000 р
ік» розмір мінімальної зароб
ітної плати встановлено з 01.07.20
00 року в сумі 118 гривень , які згі
дно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету Украї
ни зростав кожен наступний р
ік
Згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2002 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати з 01.01.2000 року в сумі 140 гривень
, який згідно внесень посліду
ючих змін до Державного бюдж
ету України зростав кожен на
ступний рік.
Згідно закону України «Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати встановлений 185 гривень , я
кий згідно внесень послідуюч
их змін до Державного бюджет
у України зростав кожен наст
упний рік .
Відповідно до ст. 89 Закону Ук
раїни "Про Державний бюджет У
країни на 2004 рік" з 1 січня 2004 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати встановлений на рів
ні 205 грн. на місяць, з 1 вересня 20
04 року-237 грн. на місяць.
ст. 83 Закону України "Про Держ
авний бюджет України на 2005 рік
" установлений з 1 січня 2005 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати 262 грн. на місяць, з 1 кві
тня 2005 року-290 грн. , з 1 липня 2005 рок
у-310 грн. , з 1 вересня 2005 року-332 грн.

3
Згідно ст. 82 Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2006 рік" установлений з 1 січ
ня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 грн. на міс
яць, з 1 липня 2006 року-375 грн. , з 1 гру
дня 2006 року - 400 грн. .
Відповідно до ст. 76 Закону Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2007 рік", установлено
з 1.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 420 грн. на міс
яць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяць т
а з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст. 48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи", яка
передбачає право позивача н
а щорічну допомогу на оздоро
влення в розмірі 5 мінімальни
х заробітних плат, а навпаки, с
т. 2 вказаного вище Закону Укра
їни "Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2003 р
ік" передбачено обов'язок KMУкр
аїни здійснювати застосуван
ня цих норм.
Заперечуючи позов , відпові
дач посилається на те , що згід
но ст. 62 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" - роз'яснення порядку засто
сування цього Закону України
провадиться KMУкраїни, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені KMУкраїни, вих
одячи з реальних можливостей
Державного бюджету України
згідно з бюджетними призначе
ннями і враховуючи вимоги ст
. 95 Конституції України, позив
ачу проведена виплата зазнач
еної допомоги на оздоровленн
я.
Але з цими запереченнями ві
дповідача суд не може погоди
тися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Консти
туції України органи державн
ої влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбачен
і Конституцією та законами У
країни.
За ст. 11З Конституції Україн
и KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і за
конами України, актами Прези
дента України.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спос
іб, що передбачені Конституц
ією та законами України.
ст. 95 Конституції України, на
яку посилається представник
відповідача, передбачено, що
виключно законом про Держав
ний бюджет України визначают
ься будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреб
и, розмір, і цільове спрямуван
ня цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", на яку також посил
ається відповідач заперечую
чи проти позову, надає KM право
визначати порядок застосува
ння цього Закону, але не делег
ує йому повноважень щодо виз
начення розміру допомоги на
оздоровлення, встановленої ц
им Законом.
Відповідно до ст. 71 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" дія положень
цього Закону не може призупи
нятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до
цього Закону.
Слід зазначити, що дію полож
ень ст. 48 вказаного Закону зуп
инено на 2006 рік в частині випла
ти компенсацій і допомог у ро
змірах відповідно до мінімал
ьної заробітної плати згідно
з Законом України від 20.12.2005 рок
у Ж3235-ІУ, до цього Верховна Рада

4
України ніяких законів з
цих питань не приймала.
Між тим, визначені постан
овою Кабінету Міністрів № 836 р
озміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися три
валий час незмінними, хоча ро
змір мінімальної заробітної
плати неодноразово змінював
ся, а з 2005 року постановою KM № 562 ро
змір цієї допомоги був зміне
ний, але всупереч ст. 48 Закону в
ін також визначений у тверді
й грошовій сумі.
Отже, оскільки закони Украї
ни мають вищу юридичну силу н
ад урядовими нормативними ак
тами, то суд вважає, що при вир
ішенні даного спору підлягаю
ть застосуванню саме положен
ня ст. 48 Закону "Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" та пол
оження зазначених вище Закон
ів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плат
и, а не постанови KM України № 836 т
а № 562.
Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, мі
жнародному договору, згода н
а обов'язковість якого надан
а Верховною Радою України, аб
о іншому правовому акту суд з
астосовує правовий акт, який
має вищу юридичну, силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений , а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок .
Отже, враховуючи наведене, с
уд вважає , що управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації повинно було ві
дповідно до свого Положення
здійснювати перспективні ро
зрахунки потреби коштів на з
абезпечення виконання держа
вних програм соціального зах
исту постраждалого від наслі
дків Чорнобильської катастр
офи населення району та пода
ти їх відповідним органам , а п
отім виплачувати позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня виходячи із розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов»язки , то
позов підлягає до задоволен
ня .
Представник відповідача п
росить застосувати до даних
правостосунків ст. 100 КАС Укра
їни та відмовити в задоволен
ні адміністративного позову
. Суд вважає клопотання предс
тавника відповідача не може
бути задоволено , поскільки , н
а думку суду , позивач не поруш
ив встановлений ст.. 99 КАС Укра
їни річний строк для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав , свобод, та і
нтересів особи .Як встановле
но , позивач про порушення сво
їх прав дізнався , отримавши в
ідповідь з управління праці
та соціального захисту насел
ення Тетіївської райдержадм
іністрації від 25.12.2007 року , в яко
му дано офіційне письмове ро
з»яснення щодо виплати вказа
ної допомоги на оздоровлення
та відмовлено в проведенні п
ерерахунку цієї допомоги всі
м категоріям потерпілих , які
мають право на її одержання ,
що стверджується копією зазн
аченого листа за № 7/2143 від 25.12.2007 ро
ку Крім того , як пояснив предс
тавник позивача, його довіри
телю стало відомо про поруше
ння його прав після ознайомл
ення з рішеннями Верховного
Суду України та Вищого Адмін
істративного Суду України що
до практики застосування зак
онодавства, яке регулює поря
док виплати вказаної грошово
ї допомоги на оздоровлення.

Враховуючи вищевикладене
, суд приходить до висновку , щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він діз
нався про порушення його пра
в, на що вказано вище в постано
ві, а не з моменту виплати вказ
аної допомоги.
Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути на кори
сть позивача з відповідача н
едоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2000 - 2007 роки ,

5
виходячи із слідуючого р
озрахунку . При цьому розмір м
інімального розміру заробіт
ної плати визначається на мо
мент щорічної виплати .
З урахуванням отриманої
суми - 26, 70 гривень та розміру мі
німальної заробітної плати н
а час виплати позивачу допом
оги в 2000 році -118 гривень на корис
ть позивача підлягає стягнен
ню за 2000 рік - 563 грн. 30 коп. (118 грн .х 5 -
26.70 грн ); за 2001 рік -563.30 грн. (118x5- 26.70 грн);
за 2002 рік - 673, 3 грн (140 х 5- 26.70 грн); за 2003 р
ік -898.3 грн. (185 х 5- 26.7); за 2004 рік, з ураху
ванням отриманої суми 26.70 грн. т
а розміру мінімальної заробі
тної плати на момент виплати
в грудні 2004 року 237 грн підлягає
стягненню - 1158.30 грн. (237 х 5-26, 70); за 2005 р
ік, з урахуванням отриманої с
уми 100 грн. та розміру мінімаль
ної заробітної плати на моме
нт виплати в грудні 2005 року 332 гр
н. підлягає стягненню -1560 грн ( 332
х 5-100); за 2006 рік , з урахуванням от
риманої суми 100 грн. та розміру
мінімальної заробітної плат
и на момент виплати в листопа
ді 2006 року 375 грн підлягає стягн
енню - 1775 грн. ( 375 х 5-100) ; за 2007 рік , з ур
ахуванням отриманої суми 100 гр
н. та розміру мінімальної зар
обітної плати на момент випл
ати в червні 2007 року 420 грн. підля
гає стягненню -2000 грн. (420 х 5-100) а вс
ього розмір з 2000 по 2007 рік недоот
риманої допомоги на оздоровл
ення визначений становить 9 191
.50 гривень.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору , то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС України
підлягають стягненню з відп
овідача в доход держави . Відп
овідно до ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
та соціального захисту насе
лення тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
, так , як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету .
На підставі ст. 4 Декрету КМ "П
ро державне мито" позивач зві
льнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 113 Консти
туції України, ст. 48, 62, 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян , які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", ст. 83 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2002-2007 роки", ст. ст. 6, 9, 17, 89
, 99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішення
м Конституційного Суду Украї
ни від 09.07.2007 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації про ст
ягнення недоотриманих належ
них сум щорічної допомоги на
оздоровлення - задовольнити
частково.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадміністрації щодо пере
рахунку одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2 , виходячи з розміру
мінімальної заробітної плат
и неправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2, 1961 року народження
9 191 (дев»ять тисяч сто дев»янос
то одну) гривню 50 коп. недоотри
маної суми одноразової грошо
вої допомоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 ( двісті ) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Тетіївський районний суд
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження, яка може бути п
одана до суду протягом десят
и днів з дня проголошення пос
танови.