Справа № 2-а-87\07
Суддя: Архангельський A.M.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова
іменем України
20 листопада 2007 року Тетіїв
ський районний суд Київської
області в складі:
головуючого судді: Арханг
ельського A.M.
при секретарі:
Волошко К.В.
за участю адвоката: ОСО
БА_2. на стороні позивача,
розглянувши в відкритому
судовому засіданні в м. Тетії
в адміністративну справу за
адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської райдержад
міністрації, головного упра
вління праці та соціального
захисту населення Київської
облдержадміністрації про ст
ягнення недоотриманих належ
них сум щорічної допомоги на
оздоровлення, -

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду
з названим позовом в якому вк
азує, що він є постраждалим в
ід аварії на Чорнобильській
АЕС 1 категорії з 2004 року, а тому
згідно ст. 48 Закону України "П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи" має право на щорічну
грошову допомогу на оздоров
лення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, розмір якої
визначається на момент випл
ати. Про те відповідач порушу
є вимоги закону і за 2004-2007 роки в
иплатив таку допомогу у знач
но нижчому розмірі. Оскільки
відповідач відмовляється пр
овести доплату вказаної грош
ової допомоги, то позивач про
сить суд стягнути з нього нед
оплачену суму одноразової гр
ошової допомоги на оздоровле
ння за 2004-2007 рік в розмірі 6108 грн. 50
коп.3гідно доданого розрахун
ку.
В судовому засіданні предс
тавник позивачаОСОБА_2. ут
очнив позовні вимоги і проси
в суд визнати відмову відпов
ідача щодо перерахунку вказа
ної грошової допомоги неправ
омірною та стягнути з відпов
ідача на користь позивача не
доотриману суму грошової доп
омоги на оздоровлення за 2004-2007 р
оки, виходячи з розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати. На думку предс
тавника вина відповідача в т
ому, що він не здійснював пер
спективні розрахунки потреб
и коштів на забезпечення вик
онання державних програм соц
іального захисту постраждал
ого від наслідків Чорнобильс
ької катастрофи населення ра
йону та не подав їх відповідн
им органам.
Представник управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації Биховцева Л.В
. в своїх письмових та усних по
ясненнях заперечує проти поз
ову посилається на те, що одн
оразова допомога на оздоровл
ення ОСОБА_1. виплачувалас
ь у відповідності до постано
в Кабінету Міністрів України
та Законів України „Про Держ
авний бюджет України на 2000-2007 ро
ки". Крім того ст. 62 Закону Укра
їни "Про статус і соціальний з
ахист громадян, які постражд
али внаслідок Чорнобильсько
ї катастрофи" прямо зобов'язу
є управління щорічну допомог
у на оздоровлення проводить
в порядку визначеному Кабіне
том Міністрів України, рішен
ня якого є обов'язковими для в
иконання міністерствами та і
ншими центральними органами
виконавчої влади України, мі
сцевими органами державної в
лади, всіма суб'єктами господ
арювання незалежно від їх ві
домчої підпорядкованості та
форм власності. Управління п
раці та соціального захисту
населення Тетіївської райде
ржадміністрації є розпорядн
иком коштів, а тому діючи від
повідно постанов Кабінету Мі
ністрів України не допускало
порушень законодавства, а то
му позовні вимоги не обґрунт
овані.
Представник головного у
правління праці та соціаль
ного захисту населення

Київської облдержадмініс
трації в судове засідання не
прибув, про час розгляду спр
ави повідомлений належним чи
ном, суду надано письмове зап
еречення відповідача проти п
озову і лист щодо розгляду сп
рави без участі представника
відповідача.
Суд розглянувши матеріали
справи, заслухавши поясненн
я позивача та його представн
ика адвоката ОСОБА_2., пояс
нення представника відповід
ача, тп свідка ОСОБА_3., дос
лідивши письмові докази вваж
ає, що позовні вимоги підляга
ють частковому задоволенню.

В судовому засіданні вста
новлено, що ОСОБА_1. є пост
раждалим від аварії на Чорно
бильській АЕС 1 категорії і от
римував щорічну допомогу на
оздоровлення в таких розміра
х: за 2004-2005 роки - по 21, 50 грн. за кожен
рік; за 2006 -2007 роки - по 90 грн. за рік
, а всього йому виплачено 223 гр
ивні. Остання виплата за 2007 рік
в розмірі 90 грн. здійснена в бе
резні 2007 року. В квітні 2007 року п
озивач звернувся до відповід
ача з проханням провести дор
ахування та виплатити недоот
римані кошти на оздоровлення
, про те в задоволенні вимог п
озивача було відмовлено. Вст
ановлені судом обставини під
тверджуються: поясненнями пр
едставників сторін, показам
и свідка ОСОБА_3., копією п
освідчення НОМЕР_1, копіє
ю інформації рахунку управлі
ння праці та соціального зах
исту населення Тетіївської р
айдержадміністрації про отр
имання коштів на оздоровленн
я за 2004-2007 роки, копією відповід
і відповідача.
Крім того в судовому засід
анні установлено із „Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Тетіївсь
кої райдержадміністрації", щ
о основною функцією відділу
є здійснення перспективних р
озрахунків потреби коштів Фо
нду на забезпечення виконанн
я державних програм соціальн
ого захисту постраждалого ві
д наслідків Чорнобильської к
атастрофи населення району т
а надання їх відповідним орг
анам.
Вимоги позивача підлягают
ь частковому задоволенню вих
одячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи " передбачен
а щорічна допомога на оздоро
влення постраждалих від насл
ідків аварії на ЧАЕС - в розмір
і чотирьох мінімальних зароб
ітних плат, розмір якої визна
чається на момент виплати. Що
річна допомога на оздоровлен
ня виплачується громадянам з
а місцем їх проживання орган
ами соціального захисту насе
лення.
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
„Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" ( далі Постанова КМУ № 836) та
від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" ( далі Постанова КМУ № 562) вст
ановлено щорічні виплати на
оздоровлення за період з 2000 ро
ку по 2004 рік в розмірі по 21.5 грив
ен, а з 2005 року по 2007 рік по 90 гриве
н.
На думку суду Постанови КМУ
№ 836 та № 562 суперечать вимогам
ст. 48 Закону України "Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" та іншим Законам України.
Згідно Закону України "Про в
становлення мінімальної зар
обітної плати на 2003 рік" розмір
мінімальної заробітної плат
и встановлений 185 грн., який зг
ідно внесень послідуючих змі
н до Державного бюджету Укра
їни зростав кожен наступний
рік.
Відповідно до ст. 89 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2004 рік" з 1 січня 2004 рок
у розмір мінімальної заробіт
ної плати встановлений на рі
вні 205 грн. на місяць, з 1 вересня
2004 року-237 грн. на місяць.
ст. 83 Закону України "Про Дер
жавний бюджет України на 2005 рі
к" установлений з 1 січня 2005 рок
у розмір мінімальної заробіт
ної плати 262 грн. на місяць, з 1 к
вітня 2005 року-290 грн., з 1 липня 2005 р
оку-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 г
рн.
Згідно ст. 82 Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2006 рік" установлений з 1 січ
ня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 грн. на міс
яць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гр
удня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст. 76 Закону У
країни „Про державний бюджет
України на 2007 рік",

установлено з 1.04.2007 року розм
ір мінімальної заробітної пл
ати 420 грн. на місяць, з 1.07.2007 року
440 грн. на місяць та з 1.10.2007 року - 460 г
рн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст. 48 Закону "Про статус і
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Ч
орнобильської катастрофи", я
ка передбачає право позивача
на щорічну допомогу на оздор
овлення в розмірі 5 мінімальн
их заробітних плат, а навпаки
, ст. 2 вказаного вище Закону У
країни "Про встановлення мін
імальної заробітної плати на
2003 рік" передбачено обов'язок К
абінету Міністрів України (д
алі КМУ) здійснювати застосу
вання цих норм.
Заперечуючи позов , відпов
ідач посилається на те , що зг
ідно ст. 62 Закону України "Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи" - роз'яснення порядку за
стосування цього Закону Укра
їни провадиться КМУ, рішення
якого є обов'язковими для вик
онання міністерствами та інш
ими центральними органами де
ржавної виконавчої влади Укр
аїни, місцевими органами дер
жавної виконавчої влади, всі
ма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої пі
дпорядкованості та форм влас
ності. А тому саме в розмірах,
які і визначені КМУ, виходяч
и з реальних можливостей Дер
жавного бюджету України згід
но з бюджетними призначенням
и і враховуючи вимоги ст. 95 Ко
нституції України, позивачу
проведена виплата зазначено
ї допомоги на оздоровлення.

Але з цими запереченнями в
ідповідача суд не може погод
итися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конст
итуції України органи держав
ної влади та органи місцевог
о самоврядування, їх посадов
і особи зобов'язані діяти лиш
е на підставі, в межах повнов
ажень та у спосіб, що передба
чені Конституцією та законам
и України.
За ст. 113 Конституції Україн
и Кабінет Міністрів України
у своїй діяльності керується
Конституцією і законами Укр
аїни, актами Президента Укра
їни.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спо
сіб, що передбачені Конститу
цією та законами України.
ст. 95 Конституції України,
на яку посилається представн
ик відповідача, передбачено
, що виключно законом про Дер
жавний бюджет України визнач
аються будь-які видатки держ
ави на загальносуспільні пот
реби, розмір, і цільове спрям
ування цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Укра
їни "Про статус і соціальний з
ахист громадян, які постражд
али внаслідок Чорнобильсько
ї катастрофи", на яку також по
силається відповідач запере
чуючи проти позову, надає КМУ
право визначати порядок зас
тосування цього Закону, але н
е делегує йому повноважень щ
одо визначення розміру допом
оги на оздоровлення, встанов
леної цим Законом.
Відповідно до ст. 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи" дія положен
ь цього Закону не може призуп
инятися іншими законами, крі
м законів про внесення змін д
о цього Закону.
Слід зазначити, що дію поло
жень ст. 48 вказаного Закону зу
пинено на 2006 рік в частині випл
ати компенсацій і допомог у р
озмірах відповідно до мініма
льної заробітної плати згідн
о з Законом України від 20.12.2005 ро
ку Ж3235-ІУ, до цього Верховна Ра
да України ніяких законів з ц
их питань не приймала.
Між тим, визначені Постано
вою КМУ № 836 розміри щорічної д
опомоги на оздоровлення зали
шалися тривалий час незмінни
ми, хоча розмір мінімальної з
аробітної плати неодноразов
о змінювався, а з 2005 року Поста
новою КМУ № 562 розмір цієї допо
моги був змінений, але всупер
еч ст. 48 Закону він також визна
чений у твердій грошовій сум
і.

Отже, оскільки Закони Укра
їни мають вищу юридичну силу
над урядовими нормативними
актами, то суд вважає, що при
вирішенні даного спору підля
гають застосуванню саме поло
ження ст. 48 Закону "Про статус
і соціальний захист громадян
, які постраждали внаслідок Ч
орнобильської катастрофи" та
положення зазначених вище З
аконів про встановлення розм
іру мінімальної заробітної п
лати, а не постанови КМУ № 836 та
№562.
Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, м
іжнародному договору, згода
на обов'язковість якого нада
на Верховною Радою України, а
бо іншому правовому акту суд
застосовує правовий акт, яки
й має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Ко
нституції України зміст і об
сяг прав і свобод людини при п
рийнятті нових законів або в
несенні змін до чинних закон
ів не може бути звужений, а пр
аво громадян на соціальний з
ахист , інші соціально - еконо
мічні права можуть бути обме
жені, у тому числі зупиненням
дії законів ( їх окремих полож
ень) лише в умовах воєнного та
надзвичайного стану на певн
ий строк .
Таким чином, враховуючи на
ведене, суд вважає, що управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації повин
но було відповідно до свого п
оложення здійснювати перспе
ктивні розрахунки потреби ко
штів на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та подати їх відповідним орг
анам, а потім виплачувати поз
ивачу щорічну допомогу на оз
доровлення виходячи із розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати на момент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконанні покладені законод
авством на нього обов'язки то
позов підлягає до задоволен
ня
Представник відповідача в
просить застосувати до дани
х право стосунків ст. 100 КАС Ук
раїни суд та відмовити в задо
воленні адміністративного п
озову. Суд вважає, клопотання
представника відповідача не
може бути задоволено, по скі
льки на думку суду позивач не
порушив встановлений ст. 99 К
АС України річний строк для з
вернення до адміністративно
го суду за захистом прав, сво
бод та інтересів особи. Як вст
ановлено, позивач про поруше
ння своїх прав дізнався отри
мавши відповідь з управління
праці та соціального захист
у населення Тетіївської райо
нної державної адміністраці
ї від 27.08.2007 року, в якому дано оф
іційне письмове роз'яснення
щодо виплати вказаної допомо
ги на оздоровлення та відмов
лено в проведенні перерахунк
у цієї допомоги всім категор
іям потерпілих, які мають пра
во на її одержання, що стверд
жується копією зазначеного л
иста за №7/7/92 від 27.08.2007 року Крім то
го, як пояснив представник по
зивача, його довірителю стал
о відомо про порушення його п
рав, після ознайомлення з ріш
еннями Верховного Суду Украї
ни та Вищого Адміністративно
го Суду України щодо практик
и застосування законодавств
а, яке регулює порядок виплат
и вказаної грошової допомоги
на оздоровлення.
Враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він ді
знався про порушення його пр
ав, на що вказано вище в поста
нові, а не з моменту виплати в
казаної допомоги.
Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути на кори
сть позивача з відповідача н
едоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2000 - 2007 роки вих
одячи із слідуючого розрахун
ку. При цьому розмір мінімаль
ного розміру заробітної плат
и визначається на момент щор
ічної виплати..
З урахуванням отриманої с
уми - 21 гривень 50 коп. та розміру
мінімальної заробітної плат
и на день виплати 02.05.2004 року - 205 гр
ивень на користь позивача пі
длягає стягненню за 2004 рік - 798.5 г
рн. ( 205 грн. х 4 - 21.5 грн.); за 2005 році при
розміру мінімальної заробіт
ної плати на день виплати 03.05.2005
року - 290 гривень на користь поз
ивача підлягає стягненню за
2005 рік - 1138.5 грн. (290 грн. х 4 - 21.5 грн.); за 2
006 рік при розміру мінімальної
заробітної плати на день вип
лати 04.06.2006 року - 350

гривень на користь позива
ча підлягає стягненню за 2006 рі
к - 1310 грн. (350 грн. х 4 - 90) грн., за 2007 рік
при розміру мінімальної зар
обітної плати на день виплат
и 03.07.2007 року - 440 гривень на корист
ь позивача підлягає стягненн
ю за 2007 рік - 1670 ( 440 грн. х 4-90), а всього
розмір з 2004 року по 2007 рік недоо
триманої допомоги на оздоров
лення визначений становить в
розмірі 4917 гривні.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС Україн
и підлягають стягненню з від
повідача в доход держави. Від
повідно ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
і соціального захисту насел
ення Тетіївської районної де
ржавної адміністрації від сп
лати судового збору у розмір
і 51 гривня на користь держави
так як вказаний відповідач є
бюджетною організацією та г
рошові кошти для виплати цьо
го виду компенсації, що оспор
ювався надходять з державног
о бюджету
На підставі ст. 4 Декрету КМ
"Про державне мито" позивач зв
ільнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 113 Конс
титуції України, ст. 48, 62, 71 Зако
ну України "Про статус і соціа
льний захист громадян , які п
остраждали внаслідок Чорноб
ильської катастрофи", ст. 83 За
кону України "Про Державний б
юджет України на 2002 - 2007 роки", ст
. ст. 6, 9, 17, 89, 99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України,
Рішенням Конституційного Су
ду України від 09.07.2007 року , суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації, голо
вного управління праці та со
ціального захисту населення
Київської облдержадміністр
ації про стягнення недоотрим
аних належних сум щорічної д
опомоги на оздоровлення задо
вольнити.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадміністрації щодо пере
рахунку одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1 виходячи з розміру м
інімальної заробітної»' плат
и неправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_1, 4917 ( чотири тисячі дев'ят
сот сімнадцять) гривен недоо
триманої суми одноразової гр
ошової допомоги за 2004 - 2007 роки.

Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_1 200 ( двісті ) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути оскар
жена до Київського апеляційн
ого адміністративного суду ч
ерез Тетіївський районний су
д протягом двадцяти днів піс
ля подання заяви про апеляці
йне оскарження, яка може бути
подана до суду протягом деся
ти днів з дня проголошення по
станови.