Справа № 2-а-26/2008
Суддя: Чернюк В.Д.
Дата ухвалення: 2007-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
лютого 2007 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чернюк В.Д.,

при секретарі
Брилліантовій А.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом
Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по сплаті податку з доходів фізичних осіб ,-

в с т а н о в и в :

В грудні 2007 року позивач
Миргородська об'єднана державна податкова інспекція звернувся в суд з цим
позовом до відповідачки ОСОБА_1, посилаючись на порушення нею прав держави в частині
повного оподаткування.

Під час розгляду справи по
суті представники позивача Удоденко Т.І. та Ніколаєнко Т.Ю., що діяли на
підставі відповідних довіреностей / а.с. 48, 49 /, заявлені позовні вимоги
підтримали, просили задовольнити їх, стягнувши з відповідачки борг по податку з
доходів фізичних осіб в сумі 4613 гр. 32 копійок, а також всі судові витрати по
справі.

При цьому, сторона
позивача суду пояснила, що в 2006 році відповідачка успадкувала земельний пай,
земельну ділянку та житловий будинок, подавши позивачу декларацію про доходи,
одержані не за місцем основної роботи. В результаті проведеного розрахунку суми
податку ОСОБА_1 було нараховано податок за ставкою оподаткування 13 %, який становить 4613 гр. 32 копійки та доведено про
необхідність сплати цього податкового зобов'язання. Незважаючи на неодноразові
нагадування, зазначений борг відповідачкою не сплачено до цього часу.

Відповідача ОСОБА_1
заявлений позов визнала не заперечувала проти його задоволення, пояснивши, що у
2006 році вона дійсно успадкувала від свого покійного батька земельний пай,
земельну ділянку та житловий будинок. Не заперечувала того факту, що одержувала
від позивача повідомлення про наявність податкової заборгованості в сумі 4613
гр. 32 коп. та необхідність її погашення. Проте, через відсутність коштів цю
заборгованість не погасила.

Заслухавши
пояснення сторони позивача і відповідачки, дослідивши письмові докази по
справі, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, суд
приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з
наступних обгрунтувань.

Як
вбачається з матеріалів справи і це не
оспорюється стороною відповідача, в березні 2006 року ОСОБА_1 успадкувала від
свого покійного батька земельний пай, земельну ділянку та житловий будинок,
одержавши в органах нотаріату відповідні свідоцтва про право на спадщину по
закону / а.с. 7 - 9 /.

Після
подання відповідачкою позивачу в березні 2007 року відповідних декларацій про
доходи, одержаних з 01 січня по 31 грудня 2006 року, було виявлено та
нараховано податкову заборгованість в загальній сумі 4613 гр. 32 копійки / а.с.
10 - 12, 2 /.

Про
наявність податкового зобов'язання відповідачка ОСОБА_1 повідомлялася неодноразово,
однак наявний борг не сплатила / а.с. 15 - 19 /.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Згідно з п. 13.4 ст. 13 Закону України“ Про
податок з доходів фізичних осіб” особами, відповідальними за сплату (
перерахування ) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід
у вигляді вартості успадкованого майна ( кошти, майно, майнові чи немайнові
права ) у межах, що підлягає оподаткуванню, включаються до складу загального
річного доходу платника податку і відображаються ним у річній податковій
декларації про майновий стан і доходи ( податковій декларації). Подання
податкової декларації та сплата податку із зазначеного доходу здійснюються
згідно із законодавством.

Таким
чином, на час виникнення спірних правовідносин відповідачка мала б відобразити
у податковій декларації весь дохід у вигляді вартості успадкованого майна.
Оскільки нею цей обов'язок виконано неповно, відповідачем проведено відповідне
дорахування, яке судом визнається обґрунтованим.

Зважаючи
на положення ст. 2 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”, за змістом якої одним із завдань органів
державної податкової служби є контроль за своєчасністю сплати до бюджетів, державних
цільових фондів податків і зборів ( обов'язкових платежів
), а також неподаткових доходів, установлених законодавством, позивач мав право
на позов, який є обґрунтованим в частині стягнення з відповідачки наявного
податкового боргу.

Що
стосується вимог позивача про покладення на відповідачку ОСОБА_1 витрат по
оплаті судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи, то ці вимоги не ґрунтуються на положеннях ч. 4 ст. 94 КАС
України. Крім того, оплата витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи чинним адміністративним законодавством України не передбачена.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76,
94 ч. 4, 122, 158, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 2, 10, 11 п. 11 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”, ст. 13 Закону України, “ Про податок з доходів
фізичних осіб”, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов Миргородської
об'єднаної державної податкової інспекції задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в
рахунок податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб на рахунок
місцевого бюджету Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської
області ( розрахунковий рахунок 0308, банк одержувача ГУ ДКУ в
Полтавській області, код одержувача 34698720, МФО 831019) 4613 / чотири тисячі шістсот тринадцять /
гривень 32 копійки.

В
іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та подачі апеляційної
скарги на постанову суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду
Чернюк В.Д.