Справа № 2-а-114/2007
Суддя: Білокур В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-114/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 року.
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Білокур В.І., при
секретарі Сірій І.В., розглянувши у
відкритому судовому

засіданні в залі суду м. Прилуки
адміністративну справу за нововиявленими обставинами за

позовом ОСОБА_1 до

виконавчого комітету Прилуцької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні

відповідача Прилуцький міський відділ земельних ресурсів про
зобов"язання видати

Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2007
року до Прилуцького міськрайсуду звернувся позивач - ОСОБА_1

ОСОБА_1 із

адміністративним позовом у якому просив зобов"зати
відповідача - виконавчий комітет

Прилуцької міської ради видати Державний акт, що посвідчує його право постійного

користування земельною ділянкою, площею 4.12 га, що розташована поАДРЕСА_1

без відкриття процедури оформлення, а також стягнути судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що використовує зазначену земельну ділянку на підставі рішень виконкому
Прилуцької міської ради депутатів трудящих за № 613 від 27 листопада 1950
року, № 63 від 21 лютого 1964 року, № 388 від 25 листопада 1966 року, відповідно до яких ця земельна ділянка була
виділена у постійне користування та закріплена за попередниками ОСОБА_1, яке є правонаступником ОСОБА_1 Чернігівського
територіально-виробничого об"єднання автомобільного транспорту, попередником якого було Прилуцьке державне автопідприємство
24063, яке свою чергу було утворено при
об"єднанні Прилуцького державного вантажного автопарку та державної
автобази Київського Раднаргоспу. Раніше Державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою з невідомих причин, не видавався і оформлений не був. У
зв"язку з цим ОСОБА_1 звернулося до відповідача для оформлення Державного
акту на право постійного користування землею,
але їм було відмовлено через те,
що земельна ділянка не була оформлена за товариством на правах оренди, власності (викупу) у порядку, передбаченому чинним законодавством. Таку відмову позивач вважає неправомірною, оскільки він на законних підставах має у
постійному користуванні земельну ділянку, тобто, має усі підстави на
документальне оформлення цієї ділянки,
як правонаступник, у постійне
користування відповідним Державним актом,
без відкриття процедури оформлення права на постійне користування.

13 липня
2007 року Прилуцький міськрайсуду за результатами судового розгляду даного
адміністративного позову постановив судове рішення - Постанову про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Прилуцької міськради про
зобов"язання видати Державний акт на земельну ділянку. На обґрунтування
такого рішення у цій Постанові Прилуцького міськрайсуду від 13.07.2007року було
зазначено : "В судовому засіданні безспірно встановлено відсутність
необхідних документів (таких як: проект відведення землі, технічний паспорт будівлі чи споруди, проекта документація на об"єкт, план детального планування території мікрорайону, технічні обгрунтування та інші документи) на
спірну земельну ділянку, відсутність
узгодження проекту відведення та інше. Суд також приймає до уваги внесення
позивачем плати за фактично використовувану земельну ділянку, що не звільняє його від оформлення документів
на земельну ділянку. За таких обставин при відсутності документального
оформлення позивачем земельної ділянки по АДРЕСА_1, суд не знаходить правових підстав для
зобов"язання відповідача видати державний акт на постійне користування зазначеною
земельною ділянкою, а тому позов
задоволенню не підлягає."

В апеляційному
порядку дана справа із Постановою Прилуцького міськрайсуду від

1

13.07.2007року - не переглядалась.

05
жовтня 2007 року до Прилуцького міськрайсуду,
в порядку ст. 245 КАС України
-надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про перегляд Постанови Прилуцького
міськрайсуду від 13.07.2007року за нововиявленими обставинами, де просять суд скасувати вищезазначене судове
рішення і постановити нове - про задоволення вимог позивача з таких підстав:

Як
вказує позивач у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими
обставинами, що в ході судового розгляду
включно до часу винесення Постанови Прилуцьким міськрайсудом від 13.07.2007року
- представники відповідача і третьої особи в судовому засідані повідомляли про
відсутність генерального плану м. Прилук та іншої документації стосовно
вказаної земельної ділянки, яку займали
раніше організації попередники ОСОБА_1: Прилуцьке державне автопідприємство
24063 та ОСОБА_1 Чернігівського територіально-виробничого об'єднання
автомобільного транспорту. Тому,
приймаючи Постанову від 13.07.2007року про відмову у задоволенні
позовних вимог суд вказав на те, що в
судовому засідані безспірно встановлено відсутність необхідних документів (таких
як : проект відведення землі, технічний
паспорт будівлі, чи споруди, проект на документація на об'єкт, план детального планування території
мікрорайону технічні обгрунтування та інші документи).

Однак, як зазначає позивач підставою
перегляду вищевказаного судового рішення за нововиявленими обставинами є
те, що уже після винесення Постанови
Прилуцьким міськрайсудом від 13.07.2007року,
тобто - 01 жовтня 2007 року - при більш ретельному огляді архіву
ОСОБА_1були знайдені копії документів стосовно території земельної ділянки (про
відсутність яких указував суд), а саме :
копії витягу з пояснювальної записки до Генерального плану м. Прилук Чернігівської області, копії самого Генерального плану м. Прилук Чернігівської області де вказано
детальне планування території мікрорайону у масштабі, а також нами були знайдені оригінали
пояснювальної записки, робочі креслення
робочого проекту реконструкції ОСОБА_1 від 1991 року, з оригіналом креслення викопіювання з
Генерального плану м. Прилук виконаних
Чернігівським ПО НВО "Автотранспорт" ДержавтотрансНДІпроект
Міністерства транспорту УРСР, та
оригінал проектного завдання (архітектурно-будівельна, сантехнічна,
та електрична частина проекту) з оригіналами креслень земельної ділянки
, виконаного у 1961 році обласною
проектною конторою "Облпроект" виконкому Чернігівської обласної ради
депутатів трудящих.

Копії
всіх цих вищеназваних документів, які на
думку позивача є істотними для справи обставинами і не були відомі суду на час
розгляду справи, позивач за
правилами ст. 245ч.1п.1 КАС України
додав їх (документи) до своєї заяви про перегляд Постанови Прилуцького
міськрайсуду від 13.07.2007року за нововиявленими обставинами - посилаючись на
них, як на підставу до задоволення
позовних вимог.

В ході
судового провадження у даній справі по заяві за нововиявленими
обставинами, представники позивача
повністю підтримали свої вимоги посилаючись на вищевикладені нововиявлені
обставини знайдених документів, а тому
просили скасувати Постанову Прилуцького міськрайсуду від 13.07.2007року та
постановити нове - про задоволення їх вимог із підстав постійного та законного
користування спірною земельною ділянкою з 1950року включно до цього часу.

Представники
відповідача та третьої особи позов не визнали,
вважаючи такий безпідставним. При
цьому вони не заперечили, що позивач
"ВАТ ОСОБА_1" як правонаступник раніше діючих автотранспортних
підприємств користується зазначеною земельною ділянкою, але державного акту на постійне користування
земельною ділянкою оформлено не було. Тому,
продовжують наполягати про відсутність правових підстав і про
відсутність правоустановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Між тим
вказують, що відповідач не буде
заперечувати проти будь-якого права позивача на земельну ділянку, зокрема і шляхом оформлення у власність чи аренду відповідно
до ст.
ст. 92, 123, 125 діючого Земельного Кодексу, але для цього останньому необхідно оформити
відповідні документи.

Свідок
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що
із 1970року він постійно працює на підприємстві позивача, назва якого неодноразово змінювалась, але залишається

2

незмінною
земельна ділянка, що огорожена забором і яка
була надана у постійне користування автотранспортному підприємству, а нині "ВАТ ОСОБА_1".

Вислухавши
пояснення сторін, свідка та дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
переконання про необхідність скасувати Постанову Прилуцького міськрайсуду від
13.07.2007року про відмову в задоволенні позову та задовольнити позовні вимоги
за нововиявленими обставинами, виходячи
з наступного.

За
правилами ч.4 ст. 252 КАС України при
здійсненні перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд може не досліджувати докази стосовно
обставин, які встановлені в судовому
рішенні, якщо вони не оспорюються.

Судом беззапречно установлено, що
позивач "ВАТ ОСОБА_1" як правонаступник

Прилуцького державного автопідприємства 24063
та ОСОБА_1Чернігівського
територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту здійснює
постійне землекористування площею 4.12га за місцем розташуванням юридичної
особи - АДРЕСА_1 (раніше вул. Дзержинського) -відповідно до рішень виконкому
Прилуцької міської ради депутатів трудящих за № 613 від 27 листопада 1950
року, № 63 від 21 лютого 1964 року, № 388 від 25 листопада 1966 року попередникам
позивача дійсно виділялись земельні ділянки різної площі по вулиці
Дзержинського (нині Пирятинська) 127 м. Прилуки. (а.с. 5-13).

Також сторони не заперечили про ті нововиявлені обставини, що раніше не були відомі і лише
01.10.2007року при огляді архіву ОСОБА_1були знайдені копії документів стосовно
території земельної ділянки, а саме :
копії витягу з пояснювальної записки до Генерального плану м. Прилук Чернігівської області, копії самого Генерального плану м. Прилук Чернігівської області де вказано
детальне планування території мікрорайону у масштабі, а також нами були знайдені оригінали
пояснювальної записки, робочі креслення
робочого проекту реконструкції ОСОБА_1 від 1991 року, з оригіналом креслення викопіювання з
Генерального плану м. Прилук виконаних
Чернігівським ПО НВО "Автотранспорт" ДержавтотрансНДІпроект
Міністерства транспорту УРСР, та
оригінал проектного завдання (архітектурно-будівельна, сантехнічна,
та електрична частина проекту) з оригіналами креслень земельної ділянки, виконаного у 1961 році обласною проектною
конторою "Облпроект" виконкому Чернігівської обласної ради депутатів
трудящих - що оглянуті судом та знаходяться в т.1 Проектного завдання
Чернігівського облпроекту за 1961 рік і т.1 Робочого проекту Державтотранс
НДІпроект Міністерства транспорту УРСР за 1991 рік.

Проаналізувавши
в сукупності зміст цих документів та вимоги нормативних актів суд приходить до
висновку про наявність законного права у позивача вимагати у відповідача видати
Державний акт, що посвідчує право
постійного користування "ВАТ ОСОБА_1" земельною ділянкою площею 4, 12
га, що розташована поАДРЕСА_1, без відкриття процедури оформлення.

Такий
висновок суду ґрунтується на Рішенні Конституційного Суду України у справі за
конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X "Перехідні
положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування
земельними ділянками) справа N 1-17/2005 від 22 вересня 2005 року N
5-рп/2005, де вирішено :

«....1.
Визнати такими, що не відповідають
Конституції України (254к/96-ВР) (є неконституційними), положення:

· пункту 6
розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу
України (2768-14) щодо зобов'язання переоформити право постійного користування
земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного
законодавчого, організаційного та
фінансового забезпечення;

· пункту 6
Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня
1990 року N 563-ХІІ (563-12) з наступними змінами в частині щодо втрати
громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення
строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого
їм права користування земельною ділянкою.

З

2.
Положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу
України (2768-14) та пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про
земельну реформу" (563-12), визнані
неконституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тому, посилання відповідача на вимоги ст.
ст. 125, 126 Земельного кодексу України про невиконаня
позивачем вимог про одержання документу,
що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його
державна реєстрація станом до 01 січня 2002 року (дата набрання чинності
Земельного кодексу України) не заслуговують на увагу, так як Земельний кодекс України в редакції
від 25.10.2001 року згідно п.1 Прикінцевих положень, дійсно набирає чинності з 1 січня 2002
року, але п.6 Перехідних положень того ж
таки кодексу став предметом розгляду у Конституційному Суді України на предмет
відповідності Конституції України, як і
пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від
18 грудня 1990 року N 5 63-XII з наступними змінами в частині щодо втрати
громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення
строку оформлення права власності, або
права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою, щодо відповідності Конституції України.

Рішення Конституційного Суду України N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року
по справі N 1-17/2005 указує, що:
«...Положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу
України та пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну
реформу", визнані
неконституційними, втрачають чинність з
дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення...».

Судом
установлено, що ВАТ «ОСОБА_1» не
втрачало права постійного користування землею,
як правонаступник ОСОБА_1 Чернігівського територіально-виробничого
об'єднання автомобільного транспорту і надбало у спадщину усі права
власності, користування, в тому числі право постійного користування
землею, обов'язки та зобов'язання
ОСОБА_1 .

Стаття
30ч.4 Земельного кодексу України (введений в дію Постановою Верховної Ради УРСР
від 18.12.1990року №562-Х11) який діяв на момент приватизації ОСОБА_1
Чернігівського територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту
шляхом перетворення у ОСОБА_1 акціонерне ОСОБА_1 указує : «...При передачі
підприємствами, установами і
організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими
об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та
споруди...».

Стаття
87ч.2, ст. 87 Земельного кодексу УРСР (діючого з 1 січня
1971р.) вказує: "...Земельні ділянки для житлового, промислового та іншого капітального
будівництва надаються державним підприємствам,
організаціям і установам, а також
житлово-будівельним кооперативам та окремим громадянам для індивідуального
житлового будівництва у безстрокове користування за рішенням виконавчого
комітету міської Ради народних депутатів у відповідності з генеральним планом
розвитку і забудови міста...".

Стаття
58 Конституції України вказує на те, що
Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Тому суд
приходить до висновку, що "ВАТ
ОСОБА_1" постійно і на законних підставах користувалось раніше і дотепер
продовжує використовувати земельну ділянку площею 4.12га по АДРЕСА_1 на
підставі відповідних рішень виконкому Прилуцької міської Ради депутатів
трудящих (які не скасовані) і виходячи із наведених вище норм законодавства
позивачем було раніше набуте право безстрокового користування на земельну
ділянку площею 4, 12га, а тому, відповідач у особі виконавчого комітету
Прилуцької міської ради повинен був видати позивачу документ - Державний акт на
право постійного користування землею,
без відкриття процедури оформлення землі у постійне користування.

Задовольняючи
таким чином позовні вимоги, у
відповідності зі ст. 94 КАС України
необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3 грн. 40коп. судових
витрат по сплаті судового збору.

4

На
підставі вищевикладеного і ст. 58
Конституції України, ст. 30ч.4
Земельного кодексу України (введеного в дію Постановою Верховної Ради УРСР від
18.12.1990року №562-Х11), ст.
87ч.23емельного кодексу УРСР (діючого з 1 січня 1971р.), ст.
ст. 92, 123, 125,
126 Земельного кодеку
України (прийнятого Верховною Радою України 25.10.2001р.), керуючись
ст. ст. 94,
158-163, 167, 245-253 КАС України,
-

ПОСТАНОВИВ:

Постанову
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 липня 2007 року
про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Прилуцької
міської ради Чернігівської області - скасувати.

Зобов"язати
виконавчий комітет Прилуцької міської ради Чернігівської області видати ОСОБА_1
Державний акт на земельну ділянку площею 4.12 га, що розташована поАДРЕСА_1 м. Прилуки
Чернігівської області, без відкриття
процедури оформлення.

Стягнути
з виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь
ОСОБА_1 ОСОБА_1 3(три)грн. 40коп. судових витрат по справі.

Постанова суду може бути оскаржено до Київського апеляційного
адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови у
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду має бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку
ч.5 ст. 186 КАС України