Справа № 2а-813/07
Суддя: Саган В.М.
Дата ухвалення: 2007-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-813/07
ПОСТАНОВА

Іменем України

09
листопада 2007 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого
судді Саган В.М.

при секретарі Макода Ю.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борисполя
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1до військової частини А-2215 про стягнення грошової компенсації
за безперервну службу, та грошової компенсації замість продовольчого пайка, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини
А-2215 в якому просить стягнути недоплачене грошове забезпечення з травня 2003 року та
провести виплату грошової компенсації замість продовольчого пайка, посилаючись
на те, що відповідачем проводилась виплата надбавки за безперервну службу,
передбаченої Указом Президента України №
389 від 05.05.03
„Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України..." та Інструкцією про порядок і умови виплати щомісячної надбавки
за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затвердженої наказом
Міністра оборони України №
149 від 26.05.03,
з 01.05.03
року в неповному обсязі. Також позивач просить суд,
зобов"язати в/ч А-2215 провести виплату грошової компенсації замість
продовольчого пайка, згідно постанови Кабінету Міністрів України №316 від
12.03.1996 року "Про норми забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових формувань" в
період з 11.03.2000 року по 31.05.2006 року на загальну суму 40427 грн.

Позивач до суду не з'явився, надавши заяву, в якій на
позові наполягає та просить слухати справу в його відсутності.

Відповідач до суду не з'явився, надав заяву в якій позов
не визнав та просив слухати справу у відсутності його представника і просив в
позові відмовити.

Суд, дослідив, проаналізував, оцінив всі зібрані по
справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Указу Президента України №389 від 05.05.2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного
кордону України та Управління державної охорони України за безперервну службу»,
пунктом 1 була встановлена щомісячна надбавка за безперервну військову службу в
Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення. Умови і порядок
виплати зазначеної надбавки викладені в інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в ЗС України, яка затверджена наказом Міністра
оборони України від
26.05.2003 року №149
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 28.05.2003 р. за
№411/7732). Розмір зазначеної надбавки грошового забезпечення
залежить від вислуги років.

У ОСОБА_1вислуга
за безперервну військову службу станом на 01.05.2003
року складає понад 15
років. Відповідно до Указу Президента України, надбавка з
01.05.03 р. повинна була виплачуватись позивачу у розмірі 50% від
грошового забезпечення, але надбавка виплачувалась у заниженому розмірі.

Встановлені
обставини суперечать вимогам
ст.24 Конституції України, відповідно
до якої громадяни
мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є соціальною та правовою
державою. Всі державні органи, їх
посадові особи, об'єднання громадян та інші суб'єкти права повинні діяти в
межах Конституції та відповідно до законів України. Це правило вводиться в ранг
конституційного принципу (ст.ст.6, 8
Конституції України).

Згідно розрахунку
в/ч А-2215, грошове забезпечення відповідача з 2003 по 2006 pp. складалось,
без урахувань в повному обсязі щомісячної надбавки за безперервну військову
службу в ЗС України, встановленої
Указом Президента України
від
05.05.03 №389 «Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної Прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу». Таким чином,
розрахунок грошового забезпечення позивача з 2003 по 2006 pp. був
занижений. В подальшому, відповідно положенню
про порядок виплати
грошового забезпечення
військовослужбовцям ЗС
України (затверджено Наказом
Міністра оборони України від 05.03.01
№75) до вислуги років військовослужбовцям для виплати їм відсоткової
надбавки зараховується в календарному порядку періоди військової служби на
посадах офіцерського складу, прапорщиків, військовослужбовців надстрокової
військової служби, які проходять службу за кордоном. Відповідно до витягу з
особової справи про проходження
військової служби безперервна вислуга, позивача, станом на 01.05.2003
року, складає понад 15 років - надбавка повинна складати 50 відсотків. Таким
чином, з 01.05.03 p., позивач щомісячно не доотримував грошове забезпечення.

Як
вбачається з витягу
роздавальних відомостей на
виплату грошового забезпечення за
2003-2006рр., суми виплачувались
в заниженому розмірі, за безперервну службу.

Внаслідок неналежного виконання вищевказаних Указів
Президента України та Наказів Міністра оборони України позивачу за період з 01.05.03 р. не нараховано і не виплачено частину грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про соціальний І правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати
військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених
законодавством України.

Тому позивача, як
громадянина України, було безпідставно обмежено в праві на одержання більшого
грошового забезпечення.

Крім того, ОСОБА_1має право
на отримання грошової компенсації за продовольче забезпечення згідно постанови №316 від 12.03.1996 року "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
Збройних Сил України і інших військових формувань" в період з березня 2000 року по грудень 2006 року на загальну суму 40427 грн.

Відповідно до розрахунку
виданого в/ч
А-2215, ОСОБА_1в період з березня 2000 року по грудень 2006
року харчуванням та пайком не забезпечувався, компенсацію
замість пайка не отримував, що суперечить вимогам ст.ст. 2 та 9
Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до вищезгаданої
Постанови до 10.03.2000
року позивач забезпечувався продовольчим пайком по нормі №7 (згідно посади), а з 11.03.2000 року Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів"
від 17.02.2000
року, була припинена дія ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців." в частині
отримання військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх
бажанню, грошової компенсації.

Крім того, відповідно до
ст.ст. 2
та 9
Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що ніхто не має права
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах та свободах
визначених законодавством України, і Держава гарантує матеріальне та інше
забезпечення військовослужбовців у розмірах, що стимулюють заінтересованість
громадян України у військовій службі, а право позивача на отримання грошової
компенсації за продовольче забезпечення визначене постановою №316 від 12.03.1996 року "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
Збройних Сил України і інших військових формувань"

На підставі викладеного, з
урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2004 від 17.03.2004
року та рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року, керуючись стст.55, 56 Конституції
України, стст.7, 71,
86, 159, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовільнити.

Визнати неправомірними дії
командування військової частини А-2215 щодо невиплати ОСОБА_1грошової надбавки
за безперервну службу.

Зобов'язати командування
військової частини А-2215 щодо невиплати ОСОБА_1:

перерахунок недосплаченого
грошового забезпечення в повному
обсязі з 01.05.03
року в розмірах
вказаних в Указі Президента України від 05.05.200 року №389/2003
року

Визнати дії командування
військової частини А-2215 щодо
невиплати по виплаті ОСОБА_1
у

грошової компенсації за
продовольче забезпечення згідно Постанови Кабінету Міністрів України №316 від 12.03.1996 року "Про норми

забезпечення продовольчими
пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових
формувань" незаконними. Зобов'язати командування військової частини А-2215
здійснити ОСОБА_1: -
виплату компенсації за продовольче забезпечення в
сумі 40427 грн. (сорок тисяч чотириста двадцять сім) грн.

Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
Бориспільський міськрайонний суд

протягом 10 днів з дня проголошення постанови шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження з подальшою подачею апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.