Справа № 2а-8494/08
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а- 8494/08
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі - Сеник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Московському
районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до
адміністративного суду, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання
- ОСОБА_1. звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України
в Харківській області, в якому просила
суд відновити пропущений
строк для звернення до суду та зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу
за 2006-2007 роки в сумі 2 735 грн. 40 коп.
обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона належить
до соціальної категорії «Дитина війни» та
відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з
01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року має право на отримання соціальної
допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.
всупереч Рішенню Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007
року, яким були визнані неконституційними
окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», в
тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.
Відповідач - Головне Управління Пенсійного фонду України
в Харківській області надав заперечення на позов, в яких просив суд в
задоволенні позову відмовити. Також відповідач заявив клопотання щодо заміни
Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області на
належного відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.
Ухвалою від 11 09 2008 року залучено
до участі у справі другого відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.
- Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова вважає
свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними , при цьому,
відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до
спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, оскільки розмір
мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті
застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим
Також відповідач зазначив, що ОСОБА_1 виплачувалось підвищення до пенсії
з 01 01 2008 року - 47 грн., з 01 04 2008 року - 48,10 грн., з 01 07
2008 року - 48,20 грн., з 01 10 2008 року - 49,80 грн.
Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні
позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним
позовом, визначеного ст. 100 КАС України.
час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила суд визнати протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова
та зобов'язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова провести доплату до пенсії за період з 09 07
2007 року по 31 12 2007 року та здійснювати доплату до пенсії з 22 05 2008 року
згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. В надісланій до суду заяві просила розгляд справи
проводити за її відсутності.
відповідачів в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та
належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та
заперечення на позов.
Суд
вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі
наявних у справі доказів.
матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.
має статус «Дитини війни», що
підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (а.с 8).
із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд
приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних
до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції, яка
діяла на час виникнення спірних правовідносин), дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за
Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету
Відповідно до п. 12 ст.
71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього
Закону, було зупинено.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за
№6-рп2007 року, у справі за поданням
46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст.
98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно
до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи
з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Рішення
Конституційним Судом України УПФУ в Московському районі м. Харкова
повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” з 09.07.2007
року, оскільки з моменту ухвалення
Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті
71 Закону України „Про Державний бюджет України”, ця норма втратила чинність та
не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми ст..6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни”, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Що
стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2008
році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
то суд вважає такі вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно
до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” текст статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній
редакції: «Дітям війни (крім тих,
на яких поширюється
дія Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії
їх соціального
захисту") до пенсії
або щомісячного довічного грошового утримання
чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої
для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення
до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” дане
підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

З
01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене
підвищення відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп2008 року, у справі за
конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1,
пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України” і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції
України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100
розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України” (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет України),
визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним)
положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та
про внесення змін до деяких законодавчих актів України”.

Рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

Виходячи
із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного
Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України,
суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Московському районі м. Харкова
повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” в редакції,
яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з
моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності
пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України”, ця норма втратила чинність
та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни”, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно
до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією
України.

Згідно
ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до
адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти,
неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Щодо доводів стосовно відсутності
підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не
заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни” має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, іншого
нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший
розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає
необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28
зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки
наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної
гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати
до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей
війни”.

Так, Пенсійний фонд України діє у відповідності
Положення „Про Пенсійний фонд України” і здійснює свої повноваження на підставі
п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його
територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” рішення про призначення та перерахунок пенсій
приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем
проживання пенсіонерів.

Таким чином,
обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати
до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни” покладено на УПФУ у Московському районі м. Харкова, за місцем проживання позивача. На
ГУПФУ в Харківській області такий обов'язок не покладено, а тому позовні вимоги
до ГУПФУ в Харківській області задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє заяву відповідача про наявність підстав для
відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до
адміністративного суду з позовом, через наступне.

Порушення прав позивача, за захистом яких вона
звернулася до суду, тривало з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змін
до Закону України „Про соціальний захист дітей війни”. Таким чином, суд, не вбачає пропущення позивачем строку
звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни”.

Судові витрати по справі підлягають
розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71,
159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Головного Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Московському
районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного
суду, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення дій - у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня
2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008 рік з 22.05.2008 року.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в Харківський
апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний
строк з дня складення повної постанови
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний
текст постанови складено 12 11 2008 року.

Суддя Л.В. Курило