Справа № 22ц-101/2007
Суддя: Бондаревська С.М.
Дата ухвалення: 2007-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц -
1-й інстанції Заколодяжна О.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
березня місяця 13 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді - Бондаревської С.М.

Суддів:
Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі:
Рибак О.О.

з участю
позивача ОСОБА_1 представника відповідачаОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гадяцького районного суду Полтавської
області від 28 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного військового комісаріату про
захист конституційних прав на рівність перед законом з іншими
військовослужбовцями та зобов'язання провести дорахування розміру пенсії

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005
року ОСОБА_1 оскаржив до суду правильність визначення розміру нарахованої йому
пенсії та просив визнати, що відповідачем порушено його конституційне право на
рівність перед законом з іншими пенсіонерами військової служби та зобов'язати
військовий комісаріат провести до рахування йому пенсії до рівня, визначеного
чинними нормативно-правовими актами України із дня набрання ними чинності.

Вказав, що
являється військовим пенсіонером, прослужив у Збройних Силах 20 років і у 1997
році був звільнений з дійсної служби.

Після звільнення
відповідачем призначено пенсію. Проте, військоматом не виконувались своєчасно
вимоги ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" та не проводився перерахунок його пенсії до
рівня визначеного правовими актами України, прийнятими у 1999-2003 роках,
розмір його пенсії є значно меншим від пенсій військовослужбовців, що
звільнились в період з 1999-2005 років. На його звернення до Полтавського
обласного військового комісаріату щодо перерахунку його розміру пенсії, було
відмовлено, тому він звернувся за захистом своїх порушених конституційних прав
до суду та з цих підстав просив задовольнити позов.

Постановою
Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду і ухвалити нову
постанову, якою задовольнити його позовні вимоги повністю.

Не заперечуючи
встановлених місцевим судом обставин та фактів, посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та невірне застосування норм
матеріального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 43 ч.3 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" від 9 квітня 1992 року (№ 2262-12), пункту 7 постанови Кабінету
Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (з послідуючими змінами),
пенсії, які призначаються військовослужбовцям, обчислюються з окладу за
останньою штатною посадою, займаного перед звільненням; окладу за військове або
спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років і частини щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вчене звання і науковий
ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу з 05 серпня 1978 року
по 13 листопада 1997 року і був звільнений із військової служби у запас наказом
начальника Генерального Штабу Збройних Сил України № 0382 від 1 жовтня 1997
року за пунктом 65 п. „В" - за станом здоров'я з 13.11.1997 року.

Після звільнення
із військової служби з 04.01.1997 року Луганським військовим комісаріатом, а
потім Полтавським військовим комісаріатом йому була призначена пенсія, розмір
якої визначено з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, до яких
обґрунтовано не була включена отримувана позивачем премія у розмірі 33,3 %,
оскільки на час призначення ОСОБА_1 пенсії зазначені норми Закону та
підзаконного нормативного акта уряду не передбачали врахування премій для
обчислення пенсій.

Встановивши такі
обставини, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що розмір пенсії
позивачу визначено у відповідності до чинного законодавства, а вимоги про
включення і інших періодичних виплат для обчислення пенсії не ґрунтуються на
законі.

Доводи
апеляційної скарги законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції
не спростовують. Судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
195, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову
Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.