Справа № 2-а-270-2008
Суддя: Бусленко В.П.
Дата ухвалення: 2008-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-270-2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 грудня 2008 року
м. Свердловськ

Свердловський міський суд Луганської області у складі: судді: Бусленко
В.П.,

при секретарі: Марусич Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Свердловська Луганської області адміністративну
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Свердловської міської ради Луганської області про визнання
дій неправомірними та зобов”язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Свердловського міського суду Луганської
області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Свердловської міської ради Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, де в обґрунтування своїх
вимог зазначає, що він - ОСОБА_1 є інвалідом війни другої групи, що
підтверджується відповідним посвідченням.

Згідно з ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” йому щорічно повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення
в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Але, всупереч вимогам ст. 22 Конституції України, ст. 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, рішенням Конституційного Суду України №
5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, № 7
- рп/2004 від 17 березня 2004 року, № 17-рп/2004 від 17.10.2004 року, № 20-
рп/2004 від 01.12.2004 року, № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року, № 6-рп/2007 від
09.07.2007 року, № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року належну йому грошову допомогу
в 2007, 2008 роках виплатили не в повному
обсязі.

Мінімальна заробітна плата в 2007 році становила - 420 грн. 00 коп., згідно до закону, сума виплати повинна складати 420,00 х 5 = 2100 грн. 00
коп., сума дійсної виплати - 120 грн., таким чином сума недоплати склала 1980
грн. 00 коп.

Мінімальна заробітна плата в 2008
році становила - 525 грн. 00 коп., згідно до закону, сума виплати повинна
складати 525.00 х 5 = 2625 грн. 00 коп., сума дійсної виплати -120 грн., таким
чином недоплата склала 2505 грн. 00 коп.

Загальна сума недоплати позивачу
УПСЗН Свердловської міської ради щорічної допомоги на оздоровлення склала 4485
грн. 00 коп.

Статтею 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, встановлено, що виплата
допомоги громадянам на оздоровлення здійснюються органами праці та соціального
захисту населення за місцем їх проживання, до якого позивачем подано даний
позов.

Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської
ради провело виплату належної позивачу суми в 2007 - 2008 роках в значно
нижчому розмірі, що є порушенням його конституційних прав і прав людини, що
вимусило позивача звернутися з цим позовом до суду.

Враховуючи зазначене, позивач вважає що йому належить до сплати Управлінням
праці і соціального захисту населення Свердловської міської ради в межах
строків позовної давності сума недосплаченої щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007-2008 роки в розмірі 4485,00 грн..

Правильність застосування ст. ст. 22, 64 Конституції України при вирішенні
питання стосовно виплат щорічної допомоги на оздоровлення було підтверджено і
відповідними рішеннями Конституційного Суду України.

Як зазначено у рішенні Конституційного суду України № 6-рп/2007 від
9.07.2007 Конституційний Суд України
неодноразово розглядав за зверненням суб'єктів права на конституційне подання
справи і приймав рішення, у яких визнавав окремі положення законів про
Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і
гарантій такими, що не відповідають Конституції України /рішення
Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп /справа щодо
пільг, компенсацій і гарантій/, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004 /справа
про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних
органів/, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 /справа про рівень пенсії і
щомісячного довічного грошового утримання/.

Проте, незважаючи на зазначені рішення Конституційного суду України,
ревізія законами про державний бюджет України пільг, компенсацій і гарантій,
яку започатковано у 1995 році, набула системного характеру.

Міністерство фінансів України і Державне казначейство повинні перечислювати
кошти для здійснення виплат одноразової
допомоги відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

У відповідності до п. 18 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України „Про державний збір” від 21.01.1993 року №
7-93 інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів /партизанів/, які
загинули чи пропали безвісти, і прирівняні
до них у встановленому порядку особи звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, права позивача, визначені Вищим законодавчим актом України -
Конституцією України, Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” - порушені відповідачем, що призвело до неотримання
доходів які позивач міг би одержати за звичайних обставин якби його право не
було порушене та утворення грошової заборгованості у виді недосплачених сум
разової грошової допомоги за період з 2002 по 2007 роки. Викладені обставини
свідчать про порушення прав громадянина України, а порушене право повинно бути
відновлено.

У зв'язку з чим позивач просить суд
визнати неправомірними дії відповідача - Управління праці та соціального
захисту населення Свердловської міської ради Луганської області по виплаті
допомоги на оздоровлення на підставі Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” не в
повному обсязі неправомірними; зобов'язати відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області
зробити перерахунок допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки і доплатити
йому недосплачену допомогу на оздоровлення за 2007 рік в розмірі - 1980 грн. 00
коп., за 2008 рік у розмірі -2505 грн. 00 коп., загалом 4485 грн. за рахунок
Державного бюджету України.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позовній
заяві, наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснивши, що позивач - ОСОБА_1 є
інвалідом другої групи. Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому щорічно
повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат. У 2007 році позивач отримав грошову допомогу на оздоровлення у
розмірі - 120 грн. 00 коп., у 2008 році - у розмірі 120 грн. 00 коп., але
всупереч вимогам ст. 22 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, рішенням Конституційного Суду України №
5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, № 7
- рп/2004 від 17 березня 2004 року, № 17-рп/2004 від 17.10.2004 року, № 20-
рп/2004 від 01.12.2004 року, № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року, № 6-рп/2007 від
09.07.2007 року, № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року належну йому грошову допомогу
в 2007, 2008 роках позивачу виплатили не
в повному обсязі, таким чином сума різниці одноразової грошової допомоги до 5
травня буде складати: за 2007 рік - 420
грн. 00 коп. х 5 = 2100 грн. 00 коп. - 120 грн. 00 коп. = 1980 грн. 00 коп., за
2008 рік -525 грн. 00 коп. х 5 = 2625 грн. 00 коп. -120 грн. 00 коп. = 2505
грн. 00 коп..

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” передбачено виплату грошової допомоги на оздоровлення інвалідам 2 групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, Законами України „Про державний бюджет України за 2007 рік” та
„Про державний бюджет України на 2008 рік”, Постановою Кабінета міністрів
України № 562 від 12.07.2005 року,
передбачено розмір грошової допомоги на оздоровлення у 2007 року
-120 грн. 00 коп., у 2008 року - 120
грн. 00 коп., яка у 2007, 2008 роках була виплачена позивачу. Також грошова
допомога на оздоровлення фінансується
виключено з Державного бюджету України і відповідно до п.8 ст.7 Бюджетного кодексу України,
бюджетні кошти використовуються тільки на
цілі, визначені бюджетним призначенням. Використання бюджетних
коштів всупереч їх цільовому призначенню
або в обсязі, що перевищує
затверджені показники
витрат карається Кримінальним
кодексом України.

Суд
вислухавши сторони, дослідивши письмові
докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” інвалідам війни 2
групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Із
посвідчення НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_1, вбачається, що він
є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник
ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с. 3).

Як
свідчить довідка МСЕК № 063584 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з 24.03.2008 року по теперішній час (а.с. 5).

Відповідно до Закону України „Про державний бюджет
України на 2007 рік „ зі змінами
внесеними Законом України „Про внесення змін до закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік” від 15 березня 2007 року, а також до Закону України „Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” розмір мінімальної заробітної плати у 2007 року
- становить 420 грн. 00 коп., у 2008 року - становить 525 грн. 00
коп..

Статтею 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, встановлено, що виплата допомоги
громадянам на оздоровлення здійснюються органами праці та соціального захисту
населення за місцем їх проживання, через відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на особовий рахунок утримувача).

Відповідно до ст. 29 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік, а також
Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” розмір щорічної
допомоги на оздоровлення інвалідам війни
2 групи становить у 2007 році
- 120 грн. 00 коп., у 2008 році -120
грн. 00 коп..

У судовому засіданні було
встановлено, що позивачу відповідачем була виплачена щорічна грошова допомога
на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 120 грн. 00 коп., за 2008 рік у розмірі
-120 грн. 00 коп., чого не заперечують сторони, також підтверджується листом
Головного управління праці та соціального захисту населення у Луганській
області ( а.с. 6).

Відповідно до ст. 22 Конституції
України звуження змісту та обсягу гарантованого ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” права
позивача шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів не допускається.

Рішенням
Конституційного суду України від 9 липня
2007 року за №6-рп/2007 визнано такими та рішенням № 10-рп/2008 від 22.05.2008
року визнано окремі положення законів про „Державний бюджет України” щодо
зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій такими, що не
відповідають Конституції України.

Також, згідно з ч.1 ст. 17
Закону України „Про виконання рішень
та застосування практики Європейського суду з прав людини„ суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та
протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права .

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 Конвенції кожна фізична особа має
право мирно володіти своїм майном, ніхто
не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах суспільства
і на умовах , передбачених
законом і загальними
принципами міжнародного права. Про
розгляді справи „Кечко проти України”
Європейський суд з справ людини
зауважив, що в межах свободі
дій держави визначати, які надбавки виплачувати
своїм робітникам з державного
бюджету. Держава може вводити,
призупинити чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове
положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього,
органи державної влади не можуть свідомо відмовляти
у цих випадках, доки відповідні
положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Оскільки
правові положення, які передбачають виплату разової щорічної
грошової учаснику бойових дій до 5 травня
є чинними, тобто не скасовані, не змінені і позивач має право на їх отримання,
органи державної влади не можуть свідомо
зменшувати ці виплати .

Тому суд вважає задовольнити позовні вимоги позивача про визнання дій
неправомірними та зобов”язання вчинити певні дії щодо визначення розміру
щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік у
розмірі - 1980 грн. коп., виходячи із розрахунку 420 грн. 00 коп.
х 5 = 2100 грн.00 коп. -120 грн. 00 коп. = 1980 грн. 00 коп., а також за 2008 рік
у розмірі - 2505 грн. 00 коп., виходячи із розрахунку 525 грн. 00 коп. х 5 =
2625 грн. 00 коп. - 120 грн. 00 коп. = 2505 грн. 00 коп.

На підставі ст. 22 Конституції
України, ст. 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, керуючись
ст. ст. 2, 11, 158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради
Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов”язання вчинити
певні дії - задовольнити .

Визнати дії Управління праці та соціального захисту
населення Свердловської міської ради Луганської області по виплаті допомоги на
оздоровлення в 2007, 2008 роках ОСОБА_1 не в повному обсязі неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Свердловської міської ради
Луганської області зробити перерахунок допомоги на оздоровлення за 2007,
2008 роки і доплатити ОСОБА_1 за рахунок
коштів Державного бюджету недосплачену допомогу на оздоровлення за 2007
рік у розмірі -1980 грн. 00 коп., за 2008 рік у розмірі -2505 грн. 00 коп., а
всього -4485 грн. 00 коп..

На постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення до Свердловського міського суду Луганської області, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
в Донецький адміністративний
апеляційний суд, через
Свердловський міський суд Луганської
області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою яка її подає до Донецького
адміністративного апеляційного суду

СУДДЯ: