Справа № 2-571/07
Суддя: Дерус А.В.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-571/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року

Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого -
судді Деруса А.В.

при секретарі -
Брус Н.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за

адміністративним
позовом ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та

інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до Одеської міської ради,

Управління житлово-комунального господарства Одеської
міської ради, КП

«Міське
агентство з приватизації житла» про визнання неправомірною відмови у

приватизації
житла, зобов'язання видати розпорядження про передачу квартири

у власність, про
зобов'язання видати свідоцтво про право власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_23вернувшись
до суду з даним адміністративним позовом, мотивує його тим, що органи місцевого
самоврядування порушують її конституційне право на приватизацію житла, в якому
вона мешкає. Дані вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Одеської міської ради
від 09.12.1999 року «про передачу будівель та споруд ЗАТ «Укрпрофздравниця»,
сімейний гуртожиток, що розташований АДРЕСА_1, має бути переданий до
комунальної власності територіальної громади м. Одеси після зміни його статусу
ЗАТ «Укрпрофздравниця» у житловий будинок. 18 травня 2000 року ЗАТ
«Украпрофздравниця» змінило статус будинку і отримало свідоцтво про право
власності, згідно якого будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком і дійсно
належить ЗАТ «Укрпрофздравниця» на праві колективної власності. 29.12.2003 р.
власником цього будинку стала Одеська міська рада, що підтверджується
свідоцтвом про право власності, виданого виконкомом Одеської міської ради
народних депутатів на підставі рішення Одеської міської ради від 09.12.1999 р. В вересні 2006 року
позивачка звернулася до органу приватизації з заявою про приватизацію займаного
ним житла, на яку їй було відмовлено, так як даний будинок був прийнятий на
баланс ЖКО Приморського району м. Одеси від ЗАТ «Укрпрофздравниця» як сімейний
гуртожиток.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що дійсно на
підставі правовстановлюючих документів від 1991 року ОСОБА_1. вселилася в
кімнату АДРЕСА_1 площею 34, 7 кв.м, у сімейному гуртожитку. У вказаній кімнаті
зареєстрована ОСОБА_1., ОСОБА_2 Позивачка вважає, що їй необгрунтовано
відмовляють у здійснені права на приватизацію житла, так як статус даного
будинку з гуртожитку на житловий був змінений ще в 2000 році, коли ЗАТ
«Укрпрофздравниця» отримало на спірний будинок свідоцтво про право власності, в
якому було вказано, що спірний об'єкт - багатоквартирний будинок. Обґрунтовуючи
свої вимоги до Одеської міської ради, позивач посилається на те, що відповідач
не здійснив ніяких мір для виконання свого рішення по переплануванню гуртожитку
в житловий будинок, а тому орган приватизації відмовляючи позивачці в
здійсненні приватизації, вказує на те, що кімнати в гуртожитках не підлягають
приватизації. Однак, на думку позивачки, не здійсненні Одеською міською радою
міри по переплануванню гуртожитку в
житловий будинок не
можуть вважатися

підставою, для
відмовлення позивачці в здійснення її конституційного права на приватизацію
житла.

Представник
відповідача в особі УЖКГ Одеської міської ради, КП «Міське агентство з
приватизації житла» позов не визнала по тим підставам, що по всім довідкам, яки
вони отримали зі сторони органів місцевого самоврядування, будинок АДРЕСА_1 є
гуртожитком. Тільки після зміни статусу будинку з гуртожитку на житловий,
можливо буде провести приватизацію.

Представник
Одеської міської ради народних депутатів в судове засідання не з'являвся
неодноразово, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним
чином, про що маються відповідні повідомлення. Причини неявки суду не
сповістив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про
дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення
ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З'ясував
обставини справи та перевірив їх доказами, суд вважає, що заявлені позивачкою
вимоги на підставі ст. ст. 127-132 ЖК України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду», п.п. 2-5, 20-29, 38-39 «примірного
положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від
03.06.1986р., п.п. 2-5 «Положення про порядок передачі в комунальну власність
загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському
віданні або в оперативному управлінні підприємства, установ та організації» -
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовим
розглядом встановлені наступні фактичні обставини справи :

На
підставі правовстановлюючих документів від 1991 року ОСОБА_1. вселилася в
кімнату АДРЕСА_1 площею 34, 7 кв.м, у сімейному гуртожитку. У вказаній кімнаті
зареєстрована ОСОБА_1., її неповнолітній син ОСОБА_2

18
травня 2000 p.
3AT "Укрпрофздравниця" змінило статус будинку і
отримало свідоцтво про право власності, згідно якого будинок АДРЕСА_1 є
багатоквартирним будинком і дійсно належить ЗАТ "Укрпрофздравниця" на
праві колективної власності.

09.12.1999 р. відбулося рішення Одеської міської
ради «Про передачу будівель та

споруд
ЗАТ «Укрпрофздравниця», відповідно до п. 1.2.2 сімейний гуртожиток, що

розташований
АДРЕСА_1 має бути

переданий
до комунальної власності територіальної громади м. Одеси після зміни

його
статусу ЗАТ «Укрпрофздравниця» у житловий будинок.

18.05.2000 року ЗАТ «Укрпрофздравниця» отримало свідоцтво
про право

власності,
згідно якого будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним

будинком
і дійсно належить ЗАТ «Укрпрофздравниця» га підставі колективної

власності.

29.12.2003р.
власником цього будинку стала Одеська міська рада, що підтверджується свідоцтвом
на право власності, виданого виконкомом Одеської міської ради народних
депутатів на підставі рішення Одеської міської ради від 09.12.1999 р.

В 2005 році
вулиця Піонерська була перейменована в вулицю Сергія Варламова.

01.09.2006р.
позивачка звернулася з заявою до органу приватизації про приватизацію займаного
ним житла. В задоволені заяви було відмовлено, так як даний будинок є сімейним
гуртожитком, а відповідно закону кімнати в гуртожитках не підлягають
приватизації.

Проаналізував
нормативну базу з питань приватизації державного житлового фонду, суд прийшов
до наступного.

Стаття
127 ч. 2 ЖК України, п. 5 глави 2 «Примірного положення про гуртожитки»
передбачають, що жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті
районної, міської районної, міської районної в місті Ради

народних
депутатів. Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок з 2000 р. був
зареєстрований по-перше за ЗАТ «Укрпрофздравниця» як багатоквартирний будинок,
а потім за Одеською міською радою як домоволодіння. Тобто, власники отримуючи
свідоцтво про право власності, отримували його не на гуртожиток, як це
передбачено законом, а на житловий будинок.

Статтями
130, 131 ЖК України свідчать про те, що порядок користування жилою площею в
гуртожитках визначається в тому числі і «примірним положенням про гуртожитки»,
затвердженим Радою Міністрів УРСР. Відповідно до «Примірного положення про
гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р.,
гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян в період роботи або навчання. П. 22 передбачає,
що адміністрація підприємства, установи, організації у віданні якої перебуває
гуртожиток, зобов'язана утримувати гуртожиток відповідно до встановлених
санітарних правил, забезпечувати надання мешканцям гуртожитку побутових послуг,
своєчасно проводити необхідний капітальний і поточний ремонт гуртожитку та
ремонт інвентарю.

Всі ці
ознаки гуртожитку суд перелічив для того, щоб підкреслити, що жодного з
вищезазначених ознак у спірного будинку немає.

Переходячи
до правомірності передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового
фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному
управлінні підприємств, установ та організацій, суд прийшов до наступних
висновків.

Передача
спірного будинку в комунальну власність в грудні 1999 року здійснювалася на
підставі Закону України «Про місцеве самоврядування», а також «Положення про
порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду у повному
господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та
організацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
06.11.1995 р.

П. 51 ч.
1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачав виключну компетентність,
в тому числі і міських рад, приймати рішення о передачі об'єктів з комунальної
в державну власність, а вищевказане положення, п. 2 - забороняв передачу в
комунальну власність гуртожитків. П. 2 даного положення передбачав передачу в
комунальну власність тільки житлові будинки відомчого фонду.

Тому в
рішенні Одеської міської ради «Про передачу будівель та споруд ЗАТ
«Укрпрофздравниця», в п. 1.2.2 вказано, що сімейний гуртожиток, що розташований
АДРЕСА_1 має бути переданий до комунальної власності територіальної громади м.
Одеси після зміни його статусу ЗАТ «Укрпрофздравниця» у житловий будинок. Таким
чином, можливо зробити висновки про те, що для того, щоб прийняти до
комунальної власності територіальної громади м. Одеси сімейний гуртожиток,
необхідно було змінити його статус і зареєструвати його в Приморській районній
адміністрації не як гуртожиток, а як багатоквартирний будинок, що було і
зроблено ЗАТ «Укрпрофздравниця» у 2000 році.

Слід
зазначити, що архітектурно-планувальні рішення гуртожитку відрізняються від
квартирних житлових будинків і для зміни їх призначення необхідно здійснювати
реконструкцію з переплануванням, а також з попереднім розробленням
проектної-кошторисної документації, тобто Одеська міська рада перед тим, як
прийняти даний гуртожиток в комунальну власність повинна була зажадати від ЗАТ
«Укрпрофздравниця» проведення таких робіт. Однак, даний орган місцевого
самоврядування проявив бездіяльність і у 2003 р. став власником цього будинку
без його реконструкції.

Суд
вважає, що дана бездіяльність є протиправною. Крім того, на протязі тривалого
часу, одеська міська рада не здійснила ніяких мір, як власник комунального
майна, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» для проведення
будівельних робіт по переплануванню спірного гуртожитку, що

дозволило б мешканцям цього будинку приймати
участь в приватизації житла, незважаючи на їх чисельні звернення.

Однак,
як вважає суд, відсутність робіт по переплануванню гуртожитку в житловий
будинок з вини Одеської міської ради, не може вважатися підставою для
відмовлення позивачам в задоволенні позову, в здійсненні їх конституційних прав
на приватизацію державного житлового фонду в якому вони проживають.

Керуючись
ст. ст. 9, 11, 158 - 163 КАС України, ст. ст. 127-132 ЖК України, ч. 1 ст. 2
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п. 2-5, 20-29,
38-39 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986р., п.п. 2-5 «Положення про порядок передачі в
комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебуває у повному
господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та
організацій», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Одеської
міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла» про визнання
неправомірною відмови у приватизації житла, зобов'язання видати розпорядження
про передачу квартири у власність, про зобов'язання видати свідоцтво про право
власності на житло -задовольнити.

Визнати
бездіяльність Одеської міської ради по невиконанню рішення від 09.12.1999р.
«Про передачу будівель та споруд ЗАТ «Укрпрофздравниця» -протиправною.

Зобов'язати
Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, Комунальне
Підприємство "Міське агентство з приватизації житла" Одеської міської
ради видати розпорядження про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2.

Зобов'язати
Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, Комунальне
підприємство "Міське агентство з приватизації житла" Одеської міської
ради видати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1- ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня
її складення в повному обсязі, а апеляційна скарга протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження постанови.