Справа № 2-а-13/07
Суддя: Скляр С.Ю.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-13 2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007 року смт
Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в
складі:

головуючого
судді Скляра С. Ю.,

при секретарі
судового засідання Грицан А.В.,

з участю:
позивача ОСОБА_1., представника
відповідача Манастирного CO.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду
Запорізької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області
(далі за текстом - Куйбишевська МДГП) про скасування рішення Куйбишевської МДГП
про визначення ОСОБА_1. податкового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2007 року ОСОБА_1. пред'явив до суду адміністративний позов до
Куйбишевської МДГП про скасування податкового зобов'язання, посилаючись на те, що 28 квітня 2006 року він на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом успадкував після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, майновий пай в сумі 7834 грн. в пайовому
фонді КСП «40 років Жовтня» Куйбишевського району Запорізької області, що належав померлій на підставі свідоцтва про
право власності на майновий пай члена КСП серії ІХ-ЗП №013848, виданого виконкомом Смирновської сільської
ради Куйбишевського району Запорізької області від 20 квітня 2006 року. В
натурі зазначеного майна на момент успадкування не визначено. ОСОБА_1. в установленому
законом порядку подав до Куйбишевської МДШ декларацію про доходи, одержані за 2006 рік. Проте 23 травня 2007
року позивач отримав податкове повідомлення від 21 травня 2007 року
№/0/707 про визначення податкового зобов'язання в сумі 1018 грн. 42 коп. у зв'язку з
успадкуванням ним майнового паю, та був
зобов'язаний його сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення.
Позивач ОСОБА_1. вважає, що визначення
Куйбишевською МДГП податкового зобов'язання не має законних підстав, оскільки Законом України „Про податок з
доходів фізичних осіб" серед об'єктів оподаткування об'єкт спадщини у
вигляді майнового паю не зазначений.

За таких
обставин позивач ОСОБА_1. вимушений був звернутися до суду з відповідним
позовом до Куйбишевської МДГП і просить скасувати рішення відповідача про
визначення йому податкового зобов'язання в сумі 1018 грн. 42 коп..

В
судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які ним були вказані у позовній заяві. Крім
того, позивач ОСОБА_1. пояснив, що не є а ні членом КСП „40 років
Жовтня", а ні засновником ТОВ „40
років Жовтня", як правонаступника
вказаного КСП. До цього часу він не реалізував права витребувати майно в
натурі.

2

Представник
відповідача Манастирний СО.
в судовому засіданні позов не визнав,
посилаючись на те, що порядок
оподаткування одержуваних громадянами доходів у вигляді об'єктів спадщини
встановлено ст. 13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб». Відповідно до пп.13.2.2 п.13.2 вказаної
статті оподаткуванню за ставкою,
визначеною п.7.1 ст. 7 цього ж
Закону (13% на період 2004-2006р.р.),
підлягає вартість об'єктів комерційної власності, до яких віднесено корпоративні права, успадкованих будь-якими особами незалежно від
ступеня їх споріднення з спадкодавцем.
Оскільки позивачем ОСОБА_1. у 2006 році одержано у спадщину майновий
сертифікат - корпоративне право, то він
зобов'язаний до 01 квітня 2007 року подати до Куйбишевської МДШ річну
декларацію, в якій зазначити вартість
такого успадкованого майнового сертифіката та сплатити з неї податок з доходів
фізичних осіб за ставкою 13%. Представник відповідача вважає правомірним
визначення ОСОБА_1. податкового зобов'язання з прибуткового податку в сумі 1018
грн. 42 коп..

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до СТ. 6 Закону України
«Про систему оподаткування» об'єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції, майно фізичних і юридичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про
оподаткування.

За
свідоцтвом про право на спадщину за законом,
виданого 27 квітня 2006 року Куйбишевською державною нотаріальною
конторою Запорізької області, ОСОБА_1.
після сестри ОСОБА_2., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1року, набув право власності
на спадкове майно. Серед спадкового майна він успадкував майновий пай в сумі
7834 грн. в пайовому фонді КСП «40 років Жовтня» Куйбишевського району
Запорізької області, що належав померлій
на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського
підприємства (майновий сертифікат),
серії ІХ-ЗП №013848 виданого виконкомом Смирновської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької області 20 квітня 2006 року (а.с. 4).

15
березня 2007 року ОСОБА_1. подав до Куйбишевської МДШ декларацію про
доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня
2006 року, в якій зазначив вартість
такого успадкованого майнового сертифіката,
але не сплатив з неї податок з доходів фізичних осіб

(а.с. 22-23).

23
травня 2007 року ОСОБА_1. отримав податкове повідомлення від 21 травня 2007
року №/0/707 про визначення податкового зобов'язання в сумі 1018 грн.
42 коп. у зв'язку з успадкуванням ним майнового паю, та був зобов'язаний його сплатити в
тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення (а.с. 5).

Визначаючи
податкове зобов'язання позивачеві в сумі 1018 грн. 42 коп., Куйбишевська МДШ виходила з наступного. В
пп.13.2.2 п.13.2 ст. 13 Закону України
„Про податок з доходів фізичних осіб" вказано, що оподаткуванню за ставкою, визначеною п.7.1 ст. 7 цього Закону (13% на період
2004-2006р.р.), підлягає вартість
об'єктів спадщини, успадкованих
особами, які не є членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення. Зокрема, оподаткуванню підлягає отримана ОСОБА_1.
спадщина як об'єкт комерційної власності - корпоративні та майнові права, що засвідчує майновий сертифікат, який отриманий ним від спадкодавця, що є,
на думку відповідача, тотожним
змісту корпоративних прав.

Між
тим, відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України „Про оподаткування прибутку
підприємств" корпоративні права - це право власності на статутний фонд
(капітал) юридичної особи або його частку (пай), включаючи права на управління, отримання відповідної частки прибутку такої
юридичної особи, а також активів у разі
її ліквідації відповідно до чинного законодавства, незалежно від того, чи створена така юридична особа у формі
господарського товариства, підприємства, заснованого на власності однієї юридичної або
фізичної особи, або в інших
організаційно-правових формах.

Статтею
167 ГК України також дано визначення поняття корпоративних прав, а саме,
це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та
активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними
документами.

Таким
чином, однією з найважливіших ознак корпоративного
права є можливість управляти юридичною особою.

Статтею 7 Закону України , Про колективне сільськогосподарське
підприємство" передбачено, що майно
КСП належить на праві спільної часткової власності його членам. При цьому суб'єктом права власності на такому
підприємстві є саме підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.
Майновий пай не дає його власнику права на управління будь-яким підприємством
чи одержання якихось прибутків від діяльності господарської організації.

Позивач
ОСОБА_1. не є членом КСП „40 років Жовтня" Куйбишевського району
Запорізької області, а також не є
засновником ТОВ „40 років Жовтня" - правонаступника зазначеного
колективного сільськогосподарського підприємства. До цього часу ОСОБА_1. не
реалізував права витребувати майно в натурі,
його майновий пай до статутного фонду товариства-правонаступника не
віднесений (а.с. 13-20).

За такої
сукупності обставин у справі, суд дійшов
висновку, що майновий пай не можна
вважати корпоративним правом, позивач
ОСОБА_1. не має права управління підприємством та інших прав, передбачених
ст. 167 ГК України і ст. 7 Закону
України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», і тому не може вважатися платником податку з
об'єкту комерційної власності. Разом з тим,
ОСОБА_1. є власником майнового паю,
а у зв'язку з реорганізацію КСП „40 років Жовтня", має лише право витребувати чітко визначене
майно, право на одержання якого з тих чи
інших причин не реалізоване до наступного часу.

Ствердження
відповідача про тотожність змісту прав особи,
які засвідчує майновий сертифікат,
змісту корпоративних прав є безпідставними і не підтверджуються вимогами
закону. Оскільки перелік об'єктів спадщини платника податку, передбачений
ст. 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», є вичерпним,
а об'єкт спадщини у вигляді майнового сертифікату ним не передбачений, то немає підстав вважати правомірним
визначення відповідачем податкового зобов'язання від 21 травня 2007 року на
ім'я ОСОБА_1..

До того
ж статтями 1, 6 Закону України , Про систему оподаткування"
передбачено, що ставки податків та
об'єкти оподаткування можуть встановлюватися виключно законами України про
оподаткування. В зв'язку з цим встановлення в будь-який спосіб об'єктів
оподаткування податковою інспекцією суперечить закону, яким також не передбачено право податкової

інспекції визначати
тотожність об'єктів оподаткування при
визначенні податкового
зобов'язання.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України , Про податок з доходів
фізичних осіб", ст. ст.
11, 71, 160-163 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1до Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції
Запорізької області задовольнити.

Скасувати
рішення Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області про визначення ОСОБА_1податкового зобов'язання в сумі 1018 грн. 42 коп.
відповідно до податкового повідомлення від 21 травня 2007 року
№/0/707.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського Апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку, передбаченому ч.5 ст.
186 КАС України.