Справа № 2а-9183/08
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-9183 08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" грудня
2008 р. м.
Харків

Харківський окружний адміністративний
суд у складі: Головуючого судді - Спірідонова М.О.

за участю секретаря - Глазунової
А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду адміністративний позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова про
скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ФОП ОСОБА_1.
звернувся до адміністративного суду з позовом до ДПІ у Жовтневому районі м.Харкова в якому просив суд скасування повністю
повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова № /0,
№/0, №/0 від 25.06.2008 р.; визнати незаконною дію ДПІ
Жовтневого району м. Харків щодо складання адміністративного протоколу № 147
від 15.05.2007 р. (серія АВ № 181606) про адміністративне правопорушення та
визнати незаконною дію ДПІ Жовтневого району м. Харків щодо складання
адміністративного протоколу № 148 від 15.05.2008р. (серія АВ № 181605) про
адміністративне правопорушення.

Під час розгляду
справи позивач уточнив свої позовні вимоги та відмовився від вимог щодо визнати
незаконними дій ДПІ Жовтневого району м. Харків щодо складання адміністративного
протоколу № 147 від 15.05.2007 р. (серія АВ № 181606) про адміністративне
правопорушення та визнати незаконними дій ДПІ Жовтневого району м. Харків щодо
складання адміністративного протоколу № 148 від 15.05.2008р. (серія АВ №
181605) про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування
позову позивач вказав, що з 22.04.2008
року по 12.05.2008 року працівникам ДПІ у Жовтневому районі м.Харкова була
проведена документальну перевірку дотримання ФО-П ОСОБА_1. вимог діючого
податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.09.2005 року
по 31.12.2007 року .

Як
вказав позивач було встановлено, порушення:

1.
вимоги
п. 4 ст.
14 Декрету
КМУ „Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від

2. 26.12.1992 року
із змінами та доповненнями, а саме:
ненаданні річної декларації про доходи за 2005 рік
та за 9 місяців
2007 року;

3.
п.п.
4.1.4. п. 4.1. ст.. 4 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників

4. податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.00р., а саме, неподання до ДПІ декларацій по
податку на додану вартість за січень 2006р.- березень 2007р., жовтень 2007р.-
квітень 2008р.;

5.
ст.2
Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та

6. звітності суб'єктів
малого підприємництва" №727/98 від 03.07.1998 p., а
саме: здійсненні діяльності без оформлення працівника у грудні 2005 року;

7. ст. 17 Декрету
КМУ „Про місцеві податки та збори" від 20.05.93 р.
№ 56-93 та ст. 7

8. Закону України „Про
дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV а саме, діяльність у 2005 та
2007 роках здійснювалась без оформлення відповідного дозволу;

9. Факт не повідомлення
ДПІ за встановленою формою відомостей про доходи, виплачені приватним
підприємцем за ф. 1-ДФ за 4 кв.2005 р.,
2-3-кв.2007 р., порушено
ст. 9 Закону
України „Про держреєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів" від 22.12.1994 р. №320/94 ВР.

Як
вказав позивач, за результатами перевірки складено акт № 542/17-206/НОМЕР_1/166 від 15.05.2008 р., на
підставі якого:

-
посилаючись на п. 3.1.2. „Валові доходи"
та п.п. 3. п.
4 „Висновок",
зазначеного Акта перевірки, тазгідно п.4 ст. 14 Декрету
КМУ „Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від
26.12.1992 року із змінамита доповненнями, ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова
25 червня 2008 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення за № /0
та
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: прибутковий податок з громадян у
сумі 124597,09 грн., в тому числі 124597,09 грн.
- основний
платіж.;

- посилаючись на п. З.1.4. „Податок
на додану вартість" та п.п. 4. п. 4. „Висновок",
зазначеного Актаперевірки, та згідно п.п.4.1.4. п. 4.1. ст.
4 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платниківподатків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.00р., ДПІ
у Жовтневому районі м. Харкова 25 червня 2008 року
прийнято податкове повідомлення-рішення за № /0 та
визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість
у сумі 3740,00 грн., в тому числі 3740,00грн - штрафні
санкції;

-
посилаючись п. З.2.1. „Правильність обчислення, повноти та своєчасності перерахування добюджету податку з доходів
фізичних осіб з заробітної плати найманих працівників" та п.п. 2 п.
4. „Висновок",зазначеного
Акта перевірки, та згідно ст. 9 Закону України „Про
держреєстр фізичних осіб-платників податківта інших обов'язкових платежів"
від 22.12.1994 р. №320/94-ВР, ДПІ у Жовтневому районі м.
Харкова 25
червня 2008 року прийнято податкове
повідомлення-рішення за № /0 та
визначено суму податкового зобов'язання
за платежем: єдиний податок на підприємницьку діяльність фізичних осіб у сумі 90,00 грн.,
в тому числі 90,00грн - основний платіж;

Як
вказав позивач вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями він не
згоден та вважає, що вони прийняті з порушення норм чинного законодавства
України.

Представник
позивача в судове засідання з'явився та просив суд задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання з'явився та з позовом не погодився вказавши, що
оскаржені податкові повідомлення рішення прийняті на підставі норм діючого
законодавства України та є законними та
обгрунтованими.

Судом встановлено,
що з 22.04.2008 року по 12.05.2008 року працівникам ДПІ у Жовтневому районі
м.Харкова була проведена документальну перевірку дотримання ФО-П ОСОБА_1. вимог
діючого податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.09.2005 року
по 31.12.2007 року, за результатами перевірки складено акт
№ 542/17-206/НОМЕР_1/166 від 15.05.2008 р.,
яким встановлено порушення:

1. вимог п. 4 ст.
14 Декрету
КМУ „Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від

26.12.1992 року із змінами та доповненнями, а
саме: ненаданні річної декларації про
доходи за 2005 рік та за 9 місяців 2007 року;

2. п.п. 4.1.4. п. 4.1.
ст.. 4 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників

податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-III від 21.12.00р., а саме, неподання до ДПІ декларацій по
податку на додану вартість за січень 2006р.- березень 2007р., жовтень 2007р.-
квітень 2008р.;

3. ст.2 Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та

звітності суб'єктів
малого підприємництва" №727/98 від 03.07.1998 p., а
саме: здійсненні діяльності без оформлення працівника у грудні 2005 року;

4. ст. 17 Декрету
КМУ „Про місцеві податки та збори" від 20.05.93 р.
№ 56-93 та ст. 7

Закону України „Про
дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV а саме, діяльність у 2005 та
2007 роках здійснювалась без оформлення відповідного дозволу;

5. Факт не повідомлення ДПІ за
встановленою формою відомостей про доходи, виплачені приватним підприємцем за
ф. 1-ДФ за 4 кв.2005 р., 2-3-кв.2007 р., порушено ст. 9 Закону
України „Про держреєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів" від 22.12.1994 р. №320/94 ВР.

На
підставі вище зазначеного акту перевірки начальником ДПІ у Жовтневому районі
м.Харкова посилаючись на п. 3.1.2. „Валові
доходи" та п.п. 3. п. 4 „Висновок",
зазначеного Акта перевірки, тазгідно п.4 ст. 14 Декрету
КМУ „Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від
26.12.1992 року із змінамита доповненнями, ДПІ
у Жовтневому районі
м. Харкова 25 червня
2008 року прийнято
податкове повідомлення-рішення за № /0 та визначено
суму податкового зобов'язання
за платежем: прибутковий податок
з громадян у сумі 124597,09 грн., в тому числі 124597,09 грн.
- основний
платіж.; посилаючись на п. З.1.4. „Податок на додану
вартість" та п.п. 4. п. 4. „Висновок",
зазначеного Актаперевірки, та згідно п.п.4.1.4. п. 4.1. ст.
4 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платниківподатків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.00р., ДПІ
у Жовтневому районі м. Харкова 25 червня 2008 року
прийнято податкове повідомлення-рішення за № /0 та
визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість
у сумі 3740,00 грн., в тому числі 3740,00грн - штрафні
санкції; посилаючись п.
З.2.1. „Правильність
обчислення, повноти та своєчасності перерахування добюджету податку з доходів
фізичних осіб з заробітної плати найманих працівників" та п.п. 2 п.
4. „Висновок",зазначеного
Акта перевірки, та згідно ст. 9 Закону України „Про
держреєстр фізичних осіб-платників податківта інших обов'язкових платежів"
від 22.12.1994 р. №320/94-ВР, ДПІ у Жовтневому районі м.
Харкова 25
червня 2008 року прийнято
податкове повідомлення-рішення за № /0 та
визначено суму податкового зобов'язання
за платежем: єдиний податок на підприємницьку діяльність фізичних осіб у сумі 90,00 грн.,
в тому числі 90,00грн - основний платіж.

Вислухавши
поляснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню вихлдячи з наступного.

Відповідно
до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Що
стосується податку з доходів фізисчної особи (податкове повідомлення-рішення № /0).

Судом
встановлено, що відповідно до Свідоцтва про сплату єдиного податку серії Г № 296126 від
10.10.2005р. та Свідоцтва про сплату єдиного податку серії Д № 596150 від
01.04.2007р. Фоп ОСОБА_1. знаходився на
спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку

Виконуючи
вимогу ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" із змінами і доповненнями,
внесеними Указом Президента України від 28 червня 1999 року
N 746/99, в тому числі перевищення об'єму доходів від
реалізації, - п.5
того ж Указу: „...платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду
(кварталу)."

29.12.2005р.
та 14.09.2007р. позивачем , згідно поданих до ДПІ у Жовтневому районі м.
Харкова заяв про перехід на загальну систему оподаткування було здійснено
перехід на загальну систему оподаткування та змінено податкову систему єдиного
податку на загальну. Свідоцтво єдиного податку та Довідки на найманих
працівників за 2005 та 2007 роки було додано до
заяв про перехід на загальну систему оподаткування.

Суд
зазначає, та вказаний факт не заперечувався відповідачем, що в передбачені законодавством терміни
відповідачу було подано звіти суб'єкта малого підприємництва - фізичної
особи - платника
єдиного податку, в яких, в повному обсязі, вказано фактичний об'єм доходу за
кожен із періодів.

Так,
статтею 1 Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98 "Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва"(далі Указ)
встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють» підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів
їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Відповідно
до ст. 5 Указу
у разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього
Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду
(кварталу).

Суд
аналізуючи вище зазначену норму приходить до висновку, що вище наведеною нормою
передбачено лише одну санкцію за перевищення суми граничної виручки від
реалізації 500 тис. грн., якою є обов'язок платника єдиного податку
перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з
наступного звітного періоду (кварталу).

Статтею 2 Указу
передбачено, що доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного
доходу за підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових
зобов'язань платника податку.

Статтею
6 Указу визначено, що суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником окремих видів
податків і зборів (обов'язкових платежів), зокрема податку на доходи фізичних
осіб (для фізичних осіб - суб'єктів малого підприємництва).

Суд зазначає, що аналогічні вимоги містить
п/п. 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб", згідно якого, - до складу загального місячного або річного
оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи (що не
підлягають відображенню в його річній податковій декларації) в дохід
(прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької
або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну
(спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно до закону.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 16 березня 2000 року № 507 "Про роз'яснення
Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 7272" встановлено, що на
суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які відповідно до абзацу
четвертого частини першої статті 6 не є платниками податку на доходи фізичних
осіб, не поширюються вимоги розділу IV Декрету (у частині
доходів від провадження підприємницької діяльності, що здійснюється відповідно
до зазначеного Указу).

Також
суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство, а саме п/п 9.12.2.
п. 9.12. ст. 9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб"
допускає, що поряд із сплатою єдиного податку фізична особа -суб'єкт
підприємницької діяльності повинна оподаткувати свої доходи, за правилами,
встановленими вказаним Законом, але за умови, що вони отримані не в межах
здійснення власної підприємницької діяльності,а у даному випадку позивач
здійснював підприємницьку діяльність, будучи зареєстрованим як фізична особа -
підприємець, у суворій відповідності до вимог Указу та виданого свідоцтва про
сплату єдиного податку і весь дохід отримав саме від такої діяльності -
операцій з цінними паперами, здійсненими через торговця цінними паперами.

Виходячи
з вище викладеного суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1. не повинен був оподатковувати суму
перевищення граничної виручки від реалізації 500 тис.
грн. за правилами, встановленими Законом України "Про податок з доходів
фізичних осіб".

Що
стосується податку на додану вартість (податкове повідомлення-рішення №

/0).

Судом
встановлено, що в період перебування на загальній системі оподаткування позивач
підприємницьку діяльність не здійснював будь-яких доходів від
підприємницької діяльності
не отримував, що
підтверджено матеріалами справи, а саме
деклараціями про одержані доходи за 1,2,3,4 квартали 2006 року,
декларацією про одержані доходи за 1 квартал 2007 року, річною декларацію за 2007 рік,
а також деклараціями за 1 та 2 квартали
2008 року.

Згідно
із п. п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість»,
особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна
сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), що підлягають
оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі
або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти
календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень.

Пункт
9.3 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлює, що особи,
які підпадають під визначення пункту 2.3 ст. 2 цього Закону, зобов'язані
зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням
(місцем проживання).

Окрім
того, в п. 2 ч.
1 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про роз'яснення Указу Президента України від 30 липня
1998 р. № 727» від 16 березня
2000 р. № 507 зазначено, що у разі
подання заяви про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, передбаченої частиною сьомою статті 4, суб'єкт
малого підприємництва, який до переходу на спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності не був зареєстрований платником податку на додану вартість,
реєструється платником податку на додану вартість у порядку, визначеному
законодавством.

Отже,
виходячи з вище виклаленого та враховуючи приписи пункту 9.3 ст.
9 Закону
України «Про податок на додану вартість», а також приписи ст. 5 Указу,
суд приходить до висновку за умови перевищення суми оподатковуваних операцій,
протягом останніх дванадцяти календарних місяців та перебуваючи на загальній
системі оподаткування, у розмірі 300 тис. грн., згідно вказаного підпункту
Закону, позивач дійсно мав би зареєструватись платником податку на додану
вартість, але як було вже зазначено судом, протягом всього періоду перебування
на загальній системі оподаткування, позивач не здійснював підприємницьку
діяльність та не отримував будь-яких доходів від підприємницької діяльності, а
отже не повинен був зареєструвувася платником податку на додану вартість
оскільки перевищення 300 тис. грн. мало місце коли позиваз знаходився на
спрощеній системі оподаткування.

Що
стосується сплати единого податоку на підприємницьку діяльність фізичних осіб
(податкове повідомлення-рішення № /0).

Згідно
із ч. 4 ст. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», у разі коли платник
єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої
праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї ставка
єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Відповідно
до ст. 4 Наказу Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 р. №
599 (зареєстрований в Міністерстві Юстиції 2 листопада 1999 р. за № 752/4045)
«Про затвердження свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі»,
якщо платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням
найманої праці, то на кожну особу, яка перебуває з ним у трудових відносинах,
включаючи членів його сім'ї, платнику єдиного податку видається довідка про
трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку.

Суд
звертає увагу, що перевіркою було встановлено, що позивачем у грудні 2005 року
здійснювалася підприємницька діяльність з використанням праці найманого
працівника.

Ставка
єдиного податку у грудні 2005 року становила 180,00 грн.
на календарний місяць.

Судом
встановлено, та вказані нище факти не заперечувались відповіачем по справі, що
28.11.2005р. до ДПІ Жовтневого району м. Харків було подано заяву про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності, де в п. 4 зазначено
„наймана праця грудень 2005 р." та в п. 9
вказано „ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2". До заяви
позивачем була додана квитанція про
сплату єдиного податку на підприємницьку діяльність за себе та найманого
працівника у розмірі 360 грн.

Згідно
поданого відповідачу звіту за формою № 1-ДФ за 4 квартал
2005р. позивачем було проведено податковий розрахунок сум доходу, нарахованого
та сплаченого за найманого працівника ОСОБА_2..

29.12.2005 року до ДПІ Жовтневого району м. Харків
позивачем була подана заява про
розірвання трудових відносин з найманим працівником ОСОБА_2. та перехід на
загальну систему оподаткування.

14.03.2007р.
до ДПІ Жовтневого району м. Харків була подано заяву про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, де в п.п. 9.1. вказано
„ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_3", а в п.п. 9.2. „ОСОБА_4
ІПН НОМЕР_4". До заяви була додана квитанція про сплату
єдиного податку на підприємницьку діяльність за себе та найманого працівника у
розмірі 400 грн.

Згідно
поданого відповідачу Форми № 1-ДФ за 2 квартал 2007р. та за 3 квартал 2007 р.
позивачем було проведено податковий розрахунок сум доходу, нарахованого та
сплаченого за найманих працівників ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

14.09.07р.
року до ДПІ Жовтневого району м. Харків позивачем була подана заява про розірвання трудових
відносин з найманими працівниками ОСОБА_3. та ОСОБА_4.. та перехід на загальну
систему оподаткування.

Враховуючи
вище викладене суд приходить до висновку, що у відповідачем у відповідності до
ст. 71 КАС України відповідачем до суду не було надано доказів
підтверджуючих факт не сплати позивачем
податку за найманих працівників.

Виходячи з вище викладеного суд
приходить до висновку, що податкові повідомлення -рішення № /0, № /0, № /0 від 25.06.2008 року
винесені ДПІ у Жовтневому районі м.Харкова з порушенням норм чинного
законодавства України.

Керуючись
ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства
України Харківський окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати
податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Харкова № /0, № /0, №
/0 від
25.06.2008 року.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Постанова
у повному обсязі виготовлена 09.12.2008 року.

Суддя М.О.
Спірідонов