Справа № 2-а-50/2007
Суддя: Малишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа номер
2-а-50/2007р.

05 жовтня 2007
року Славутицький міський суд, Київської
області у складі: головуючого Малишенко Т. О. при секретарі Журавській Л.Ф.

за
участі сторін: позивача ОСОБА_1., її представника адвоката ОСОБА_2., представників
відповідача: Діанова О.І., Поповіченка
О.М. , Панченко A.M.,
Безнощенко Н.О.,
Артющенко 0.0.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до Державної податкової адміністрації в Київській області, Броварської об'єднаної державної податкової
інспекції в Київській області, Державної
податкової інспекції у м. Славутичі -про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Позивач
звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової
адміністрації в Київській області,
Броварської об'єднаної державної податкової інспекції в Київській
області та Державної податкової інспекції у м.
Славутич Київської області про поновлення її на роботі - на посаді
заступника начальника інспекції - начальника Славутицького відділення
Броварської міжрайонної державної податкової інспекції Державної податкової
адміністрації в Київської області,
покладення на Державну податкову адміністрацію в Київській області
зобов'язання продовжити з нею дію трудового договору, стягнення на її користь з Державної
податкової адміністрації в Київській області середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 20 лютого 2006 року і по день прийняття рішення суду, спричиненої їй моральної шкоди в сумі 10 000
гривень, понесених витрат за надання
правової допомоги в сумі 1 000 гривень.

В суді
позивачка підтримала свої позовні вимоги,
частково змінила їх в частині стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, який просить
стягнути з другого відповідача - Броварської МДПІ ДПА в Київській області, оскільки до її звільнення з роботи вона
знаходилася у штаті цієї структури і там же отримувала заробітну плату. Іншу
частину своїх позовних вимог ОСОБА_1 залишила без змін. Позивач вважає, що під час ЇЇ звільнення з роботи
відповідачем в особі ДПА в Київській області були допущені грубі порушення
трудового законодавства, яке передбачає
певні вимоги до порядку вивільнення працівників під час реорганізації
установи, а саме вимоги ст.
ст. 36, 40,
42, 49-2 КЗпП України. Позивач
вважає, що у відповідача не було
правових підстав для вручення їй 19.09.2006 року попередження про наступне
вивільнення з роботи, так як положення
та штатні розклади створених на базі Броварської МДПІ нових структур -
Броварської ОДПІ та ДПІ у м.
Славутич, які є правонаступниками
Броварської МДПІ у відповідній частині прав та обов'язків були затверджені
значно пізніше /кінець вересня - листопад 2006 року/. Крім того, їй безпідставно було запропоновано в якості
пропозиції для працевлаштування посаду заступника начальника - начальника
відділу контрольно - перевірочної роботи Васильківської ОДПІ, так як її робоче місце постійно було
розташовано у м. Славутичі і вона працювала
у штаті Броварської МДПІ,
правонаступниками прав та обов'язків

2

якої є дві
заново створені юридичні особи - Броварська ОДПІ та ДПІ у м. Славутич Київської області. Тому їй повинні
були запропонувати посаду саме в цих структурах, виходячи з її кваліфікації, досвіду роботи, фаху та освіти. Позивач вважає, що вона повинна була бути призначена на
будь-яку керівну посаду у ДПІ в м.
Славутич Київської області, на
які були призначені інші особи в порушення порядку проведення конкурсу, про який її не повідомляли взагалі, та значно пізніше, ніж було затверджено положення про цю
структуру та її штатний розклад. Враховуючи,
що у заново створеної структури - ДПІ у м. Славутич Київської області, яка є правонаступником Славутицького
відділення Броварської МДПІ, де позивач
працювала начальником, не відбулося
будь-якого скорочення штату, а
навпаки, збільшилася кількість штатних
одиниць, у ДПА в Київській області не
було законних підстав для розірвання з нею трудового договору, оскільки це є порушенням вимог ч.3 ст. 36 КЗпП.

Представники
відповідача ДПА в Київській області,
позовні вимоги ОСОБА_1. повністю не визнали і вважають, що вони не підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки позивачка пропустила
місячний строк для звернення у суд з вимогами про поновлення на роботі, цивільна справа за її первісним позовом
ухвалою суду була закрита, під час її
звільнення не було допущено порушень трудового законодавства відносно
вивільнення даного працівника з роботи. Позивачці в якості працевлаштування
була запропонована посада заступника начальника - начальника відділу контрольно
- перевірочної роботи Васильківської ОДПІ,
оскільки її остання посада є номенклатурою ДПА в Київській області і на
неї вона призначалася наказом начальника ДПА в Київській області. Вважаючи
законним звільнення ОСОБА_1. з роботи,
просять суд відмовити в задоволенні також і інших вимог позивачки.

Представник
відповідача Броварської ОДПІ, також
вважає вимоги позивачки необґрунтованими,
просить в їх задоволенні відмовити,
вважає, що їх установа
безпідставно притягнута до розгляду даної справи в якості відповідача.

Представник
відповідача ДПІ у м. Славутич Київської
області, також позов ОСОБА_1. не визнала
і просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши справу по суті, проаналізувавши надані сторонами докази, вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1. є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно
наказу за № 116 "о" від 07.04.2006 року по ДПА в Київській області
ОСОБА_1., була призначена на посаду заступника начальника інспекції
-начальника Славутицького відділення Броварської міжрайонної державної
податкової інспекції ДПА в Київській області.

Згідно
штатного розпису Броварської МДПІ ДПА в Київській області станом на 01.04.2006
року посада заступника начальника інспекції - начальника Славутицького
відділення до моменту реорганізації цієї структури знаходилася у штаті
Броварської МДПІ.

У
відповідності до наказів за № 519 від 01.09.2006року по Державній податковій
адміністрації України, № 557 від
13.09.2006 року та № 657 від 26.10.2006 року по ДПА в Київській області, Броварська МДПІ була реорганізована шляхом
поділу та створення на її базі Броварської ОДПІ та ДПІ у м. Славутич Київської області, які є її правонаступниками у відповідній
частині свого майна, прав та обов'язків.

На
підставі цих наказів ОСОБА_1., 19.09.2006 року було вручено попередження про наступне
вивільнення з роботи і в якості працевлаштування запропонована посада
заступника начальника - начальника відділу контрольно -перевірочної роботи
Васильківської ОДПІ.

3

Суд
вважає вручення даного попередження позивачу про наступне звільнення з роботи
безпідставним, а пропозицію її
працевлаштування поза межами створених на базі Броварської МДПІ нових структур
- Броварської ОДПІ та ДПІ у м. Славутич
Київської області необгрунтованою, з
наступних підстав.

На
момент вручення позивачу попередження про наступне вивільнення з роботи не було
затверджено Положення про Броварську ОДПІ /затверджене 28.09.2006 року/ та
Положення про ДПІ у м. Славутич
/затверджене 03.10.2006 року/, а також
не затверджені та не введені в дію штатний розпис Броварської ОДПІ та ДПІ у м. Славутич /затверджено 10.11.2006 року/. Таким
чином, суд приходить до висновку, що на момент вручення попередження ОСОБА_1.,
не тільки не було правових підстав для його вручення, але і не відбулося будь-якого скорочення по
ДПІ у м. Славутич, яка є правонаступником Славутицького
відділення Броварської МДПІ.

Відповідно
до вимог ч.3 ст. 36 КЗпП України, у разі реорганізації установи дія трудового
договору працівника продовжується,
припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого
органу можлива лише у разі скорочення чисельності або штату працівників, якого фактично не відбулося.

Дане
порушення вимог ч.3 ст. 36 КЗпП України
було зафіксовано в Акті перевірки Територіальної державної інспекції праці у
Київській області від 26.12.2006 року за №10-18-0123/76.

Як
вбачається з штатного заміщення по ДПІ у м.
Славутич станом на 02.11.2006 року вакантними були посади: 1-го
заступника начальника інспекції - начальника відділу контрольно - перевірочної
роботи /ОСОБА_3., призначена наказом за № 335 "о" від 14.11.2006
року/; заступника начальника інспекції - начальника відділу оподаткування
юридичних осіб /ОСОБА_4., призначена
наказом № 357 "о" від 24.11.2006 року/; головного державного
податкового інспектора з юридичної роботи; головного державного податкового
інспектора з масово - роз'яснювальної роботи та звернень громадян. На посаду
начальника ДПІ у м. Славутич була
призначена ОСОБА_5., наказом за № 1165 "о" від 12.10.2006 року, тобто тоді,
коли ще не був затверджений та введений в дію штатний розпис по ДПІ у
м. Славутич.

Дані про
штатне заміщення по ДПІ у м. Славутич Київської
області станом на 01.12.2006 року свідчать про наявність вакантних посад
старшого державного податкового ревізора - інспектора, головного державного податкового ревізора
-інспектора; станом на 09.01.2007 року - головного державного податкового ревізора
-інспектора; станом на 01.02.2007 року - старшого державного податкового
ревізора -інспектора /відділ оподаткування юридичних осіб/.

Згідно
наданого Броварською ОДПІ штатного розпису та заміщення по їх структурі станом
на 20.02.2007 року, тобто на день
звільнення позивача з роботи, вбачається
наявність вакантної посади заступника начальника інспекції.

Викладені
вище обставини свідчать, що після
вручення ОСОБА_1., попередження про наступне вивільнення її з роботи і до
дня її звільнення з роботи згідно наказу № 65 "о" від 20 лютого 2007
року, в тому числі і на день її
звільнення з роботи, були наявні
вакантні посади, на які вона мала
можливість претендувати, виходячи з її
освіти, фаху, стажу та досвіду роботи, та які їй взагалі не були запропоновані
відповідачами.

Вищенаведені
письмові докази, які не були спростовані
відповідачами, дають суду право зробити
висновок про грубе порушення вимог трудового законодавства під час звільнення
позивача з роботи, а саме ч.3 ст. 36,
ст. 40, ст. 42, 49-2 КЗпП України, та законність вимог ОСОБА_1.,
щодо її поновлення на роботі на посаді заступника

4

начальника
інспекції - начальника Славутицького
відділення Броварської МДПІ ДПА в Київській області та покладення зобов'язання
на ДПА в Київській області продовжити з нею дію трудового договору.

У
відповідності до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесені рішення про поновлення на
роботі, суд одночасно приймає рішення
про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто з 20 лютого 2007 року і по день
прийняття рішення суду. В даному випадку час затримки становить 7 місяців 15
днів. Як вбачається з довідки про заробітну плату ОСОБА_1., за період її роботи розмір середнього
заробітку складав 5328 гривень 80 копійок помножити на сім місяців, це становить 37301 гривня 60 копійок. Крім
того, середньоденна заробітна плата в
даному випадку становить 5328, 80 : 21, 2 рівняється 251, 36, помножити на п'ятнадцять днів затримки, це становить 43770 гривень 40 копійок, тобто сума до сплати середньої заробітної
плати в даному випадку за сім місяців п'ятнадцять днів становить 41 072 гривні
(37301, 60+3770, 40), виходячи з чого ця
сума підлягає до стягнення з відповідача в особі Державної податкової
адміністрації в Київській області.

Відповідно
до вимог ст. 237-1 КЗпП України у разі, якщо порушення законних прав працівника
призвели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя, власник або
уповноважений орган зобов'язаний відшкодувати спричинену моральну шкоду.

При
вирішенні питання щодо стягнення з ДПА в Київській області спричиненої позивачу
моральної шкоди суд виходить з того, що
внаслідок незаконного звільнення з роботи ОСОБА_1., незаконно
втратила посаду, яку вона обіймала
тривалий час і по цей час вона є безробітною,
позбавлена можливості працевлаштуватися на відповідну посаду у сфері
державної служби, підтвердженням чого є
довідка з Славутицького міського центру зайнятості. Перерва її стажу негативним
чином відобразилася на її можливості виходу на пенсію державного
службовця, до моменту якого на час її
звільнення з роботи залишалося 1 рік та вісім місяців. Відповідно погіршилося і
матеріальне становище позивача, на
утриманні якої є донька ОСОБА_6., 1989
року народження, яка є студенткою денної
форми навчання Київського національного університету театру, кіно і телебачення ім. І.К. Карпенка - Карого. Звільнення позивача з
роботи позбавило її можливості надавати належу матеріальну допомогу своїй
дитині, яку вона зобов'язана надавати
відповідно до вимог закону на весь період її навчання.

Порушення
законних прав позивача призвело до погіршення її стану здоров'я, загострення її хвороб, необхідності неодноразового проходження курсу
лікування, що підтверджується
відповідними документами ДЗ СМСЧ-5.

Виходячи
з вищенаведеного, суд вважає, що позивачу внаслідок неправомірних дій зі
сторони відповідача в особі ДПА в Київській області була завдана значна
моральна шкода, оскільки ОСОБА_1., з їх вини вже протягом більш як семи місяців
є безробітною, а для захисту порушених
її законних прав, організації свого
життя, вона змушена була протягом
тривалого часу докладати значні додаткові зусилля, звертатися до різних інстанцій /прокуратури
Київської області, Територіальної
державної інспекції праці в Київській області,
ДПА в Київській області, суд/, вирішувати питання свого матеріального
забезпечення та забезпечення своєї дитини.

Тому, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, характер немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у її життєвих та
виробничих стосунках, час та зусилля, які вона витрачає для поновлення порушених її
прав, суд вважає обґрунтованим розмір
моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, який підлягає до стягнення з ДПА в Київській
області на користь ОСОБА_1., в повному
обсязі.

5

Відповідно
до вимог ст. ст.
79, 84, 88 ЦПК України, та враховуючи час, який був витрачений представником позивача на
підготовку та розгляд даної справи по суті,
суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача в частині стягнення на її
користь 1 000 гривень за надання правової допомоги, сплата якої підтверджена наданими суду квитанціями
до прибуткових касових ордерів.

Проаналізувавши
заперечення з боку відповідачів щодо пропуску позивачем строку для звернення у
суд з питання поновлення на роботі та відсутності в їх діях під час вивільнення
ОСОБА_1., з роботи порушень трудового законодавства, суд вважає їх необґрунтованими та
такими, що суперечать нормам закону та
доказам по справі.

ОСОБА_1.,
була звільнена з роботи наказом за № 65 - "о"
від 20 лютого 2007 року. Як вбачається з оглянутої судом цивільної справи, позивач у встановлений законом місячний
термін з дня її звільнення, а саме 19
березня 2007 року, звернулася до суду з
адміністративним позовом про поновлення її на роботі та іншими вимогами до ДПА
в Київській області. В зв'язку з допущеною судом помилкою її позов був
зареєстрований не як адміністративна, а
як цивільна справа, що стало підставою для
закриття провадження по цивільній справі згідно норм ЦПК України позивачці
роз'яснено право її повторного звернення до суду з адміністративним
позовом. В силу вищевказаних причин
ОСОБА_1., повторно звернулася до суду з адміністративним позовом
про поновлення її на роботі та іншими позовними вимогами до двох відповідачів -
ДПА в Київській області та Броварської ОДПІ. Під час розгляду справи по суті за
клопотанням представника позивача в якості третього відповідача була притягнута
ДПІ в м. Славутич Київської області.
Враховуючі ці обставини, суд вважає за
можливе продовжити ОСОБА_1., строк для
звернення у суд з адміністративним позовом з питання поновлення її на роботі та
інших питань, оскільки він був
пропущений нею з поважних причин.

Закриття
судом провадження по цивільній справі згідно вимог цивільно -процесуального
законодавства з наданням роз'яснення позивачу про можливість її звернення у суд
з адміністративним позовом, не
позбавляло ОСОБА_1., звернутися до суду
з вищевказаних питань у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства
України.

Вищенаведені
докази та норми матеріального права свідчать,
що заперечення відповідачів щодо неможливості розгляду даної
адміністративної справи в зв'язку з закриттям провадження по іншій справі, предмет спору якої той самий, є необґрунтованими, оскільки попередня справа була зареєстрована
як цивільна і закривалася в порядку,
передбаченому цивільно - процесуальним законодавством. Крім того,
відповідачами по адміністративній справі є не тільки ДПА в Київській
області, а і Броварська ОДПІ та ДПІ у
м. Славутич Київської області, які є правонаступниками Броварської МДПІ, з штату якої була звільнена позивач.

Заявлене
відповідачами в процесі розгляду справи клопотання щодо розгляду даної справи
колегіальним складом суду суд вважає безпідставним та таким, що суперечить Прикінцевим та перехідним
положенням, а також вимогам ст.
ст. 23-24 Кодексу
адміністративного судочинства України, в
зв'язку з чим воно було відхилено ухвалою суду з занесенням цього рішення у
протокол судового засідання.

Прийняття
даної ухвали суду про відмову у слуханні справи колегіальним складом суду
окремим документом у письмовій формі не передбачено вимогами ст.
150 КАСУ. Ухвала суду з цього питання у відповідності до вимог ч. 2 ст.
185 КАСУ не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від
постанови суду по суті справи. Тому суд вважає можливим направлення для
розгляду апеляційної скарги ДПА в Київській області на ухвалу суду про відмову
у задоволенні вищенаведеного

6

клопотання
тільки одночасно з постановою суду,
прийнятою по суті справи, у разі
її апеляційного оскарження.

На підставі
наведеного і керуючись ст. 160, 161 КАС України, суд

вирішив:

Поновити строк
для звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Поновити
ОСОБА_1на посаді заступника начальника інспекції - начальника Славутицького
відділення Броварської міжрайонної державної податкової інспекції Державної
податкової адміністрації в Київській області з 20.02.2007 року.

Зобов'язати
Державну податкову адміністрацію в Київській області продовжити з ОСОБА_1 дію
трудового договору.

Стягнути
з Державної податкової адміністрації в Київській області на користь
ОСОБА_1середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 41072 гривні, моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, судові витрати у сумі 1 000 гривень.

Апеляційна
скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або протягом двадцяти днів після подання письмової заяви
про апеляційне оскарження рішення, яка
подається протягом десяти днів з дня його проголошення.