Справа № 2а-42/2008
Суддя: Літовка В.В.
Дата ухвалення: 2008-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-42/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

15 липня 2008 року

Краматорський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Літовки В.В.,

при секретарі Ткаченко Т.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1 .,
представника відповідача Чернишова Ю.О. ,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління праці
та соціального захисту населення виконкому Краматорської міської ради про
визнання неправомірними дії та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації з інвалідності, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2008 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про
визнання неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Краматорської міської ради, стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення та одноразової компенсації з інвалідності, зобов'язати у наступних
роках проводити нарахування та виплату щорічної допомоги виходячи з норм
закону.

У судовому засіданні позивачка
уточнила позовні вимоги та суду пояснила, що вона приймала участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» їй встановлений статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС І категорії. 02.09.2004 року вона
стала інвалідом 2 групи внаслідок
Чернобильської катастрофи. Згідно ст.48
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та на
отримання одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат.
Відповідачем було нарахована їй та виплачено одноразову компенсацію у зв'язку з інвалідністю
у розмірі 284,40грн., що ніяк не співпадає із нормою Закону №796-501 у
45 мінімальних заробітних плат, що становить 7425 грн. Отже вона своєчасно
недоотримала компенсацію у розмірі (7425грн
- 284,40 грн.) = 7140 гривен. Просить зобов'язати відповідача зробити їй
перерахунок суми одноразової компенсація у зв'язку з встановленням 2 групи
інвалідності, та суми щорічної
допомоги на оздоровлення
за 2007р., що повинно бути
(2000-120)- 1880 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та
пояснив що позивачці було виплачено одноразову компенсацію, та щорічна допомога
на оздоровлення, які передбачена законом. Позов вважає необґрунтованим та таким
що не підлягає задоволенню, вважає що усі необхідні виплати позивачці як інваліду,
що передбачені законом було сплачено у повному обсязі.

Представник третьої особи Головне Управління Державного
казначейства у Донецькій області судове
засідання не з'явився, просить
розглянути справу у їх відсутність.

Вислухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенні з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 02.09.2004 року, відповідно довідки
МСЕК, позивачу встановлено інвалідність
2 групи у зв'язку професійного захворювання, пов'язаного з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС. а. с.-8.

Позивачки призначена пенсія по інвалідності 2 групи у зв'язку професійного
захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до
ст. 54 Закону України від 28.02.1991 року "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року вона має
право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат та на отримання одноразової компенсації у розмірі
45 мінімальних заробітних плат ( для інвалідів 2 групи).

Суд
вважає, що позов правомірний у
частині перерахування грошової
допомоги на оздоровлення на 2007 рік. До такого висновку суд прийшов з
наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007/ справа про соціальні гарантії
громадян № 1-29/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України/ є
неконституційними зокрема, положення п. 30 ст. 71 Закону України « Про
державний бюджет на 2007 рік». Отже п.30 ст. 71 Закону України «Про державний
бюджет на 2007 рік» яким зупинено на 2007 рік дію ст.. 48 ч.4 Закону України
«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної
плати, втратив чинності ще 9 липня 2007 року.

Зі
змісту зазначених Законів не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми
статті 48 Закону №796-XII, а навпаки
передбачено обов'язок КМУ здійснювати застосування цих норм.

Оскільки
ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України будь-яких рішень з цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про розмір грошової
допомоги на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2005 рік застосуванню підлягає саме ст.48 Закону №796-XII,
положення законів України про Державний бюджет України на відповідні роки щодо
розміру мінімальної заробітної плати, а не вищенаведені постанови
Кабінету Міністрів України.

Таким
чином, Краматорське УП та СЗН слід зобов'язати провести
перерахунок належної позивачу Нагорної щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік виходячи із
законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати на 2007 рік.

Судом встановлено, що позивачка має статус ліквідатора аварії на Чорнобильській АЄС 1 категорії, інвалід 2 групи і відповідно
до ст. 48 Закону України “Про статус ї
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, має право на отримання
одноразової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат ( для
інвалідів 2 групи).

Згідно ст.17 Закону України “Про державні соціальні гарантії” основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий
рівень. Основні гарантії включають
у тому числі й розмір державної
соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, що є основним
джерелом існування, не можуть бути нижче
за прожитковий мінімум, встановлений законом. Відповідно ст..18 наведеного
закону, законами України встановлюються державні гарантії за рівнем життя населення,
постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно рішення Конституційно
Суду України №8-рп/05 від 11.10.2005 р.
Конституційний Суд неодноразово розглядав проблему пов'язану
з реалізацією права на соціальний
захист, не допустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній рівень життя,
та сформував правому позицію , згідно
якої Конституція і закони України
виділяють окрему категорії громадян
України, які потребують додаткові гарантії з боку держави. У рішеннях
Конституційного Суду України зазначалось, що пільги, компенсації та
гарантії є видом соціальної допомоги та
необхідної складової конституційного права на достатній рівень життя,
тому звужування складу та розміру цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін у
діючі закони згідно ст.. 22 Конституції України
забороняється.

Згідно п. 37 ст.77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 р.” та Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік.» дію ст.48 Закону зупинено , що не відповідає ст.64 Конституції України, підтвердженням чого є рішення Конституційного Суду України. Конституційний Суд України вважає,
що оскільки для значної кількості
громадян пільги, компенсації та гарантії, право на яке передбачено діючим законодавством , є доповнення до основних
джерел існування , необхідною складовою
конституційного права на забезпечення
життєвого рівня ( ст. 48
Конституції України), то звуження складу та розміру цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін у діючі закони
згідно ст. 22 Конституції України забороняється. Зупинення його дії можливо тільки при умові введення згідно ст. 64 , п.31 ст.85 и п.19 ст.92 Конституції
України надзвичайного стану.

У рішення №6-рп 2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України вказав “ визначити такими, що не відповідають конституції України ( є
неконституційними), ... відносно
зупинення дії положень законодавчих
актів України у частині надання пільг,
компенсацій та гарантій, які фінансується з бюджетів усіх рівнів...,
у частині з зупинення дії окремих
положень Закону України “Про статус ї
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Згідно ст.129 Конституції України судді при виконанні правосуддя незалежні
та підкоряються тільки закону.

Згідно ст. ст.8,9 Кодексу
адміністративного судочинства у разі невідповідності нормативно правового акта Конституції України, суд застосовує правовий
акт , який має вищу юридичну силу.

Таким чином позовні вимоги позивача
основані на законі, підлягають задоволенні, зобов'язавши відповідача
виплатити позивачу різницю
одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю.

Керуючись
ст.ст.4-15,159-163,185-186 КАС України, Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Законами України "Про державний бюджет України на 2004,
2007 роки" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення виконкому Краматорської міської ради про визнання неправомірними дії
та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації з
інвалідності задовольнити.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту
населення виконкому Краматорської
міської ради провести ОСОБА_1. перерахунок
грошової допомоги на оздоровлення за
2007
рік із врахуванням отриманої нею у
вказаний період щорічної допомоги, відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII, виходячи з
законодавчо встановленого на момент виплати розміру мінімальної заробітної
плати згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2007
рік” та сплатити їй недоплачену суму щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007
рік.

Зобовязати Управління праці та
соціального захисту населення Краматорської міської ради провести ОСОБА_1 . перерахунок
суми одноразової компенсації у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності із врахуванням отриманої нею суми, виходячи з законодавчо встановленого на момент
виплати розміру мінімальної заробітної плати згідно з Законом України «Про
Державний бюджет України на 2004 рік” від 23.12.2004
року №2285-IV, та сплатити їй недоплачену суму .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Адміністративного Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський
суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подана в Апеляційний Адміністративний суд Донецької області через Краматорський
міський суд протягом 10 днів із дня його оголошення.

Суддя:

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: