Справа № 2а-1406/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1406/2007рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2007 року Баришівськи
й районний суд Київської обл
асті у складі
головуючого судді Лисюк
О.Д.
при секретарі Старенькі
й С.М.
з участю представника відп
овідача Литвин С.Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої щор
ічної одноразової допомоги н
а оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернув
ся до суду з позовом про визна
ння дій Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації неправо
мірними, стягнення з відпові
дача недоплаченої суми компе
нсації на оздоровлення за 2001-200
7 рік. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що вона є евакуйованою із
зони аварії на Чорнобильськ
ій АЕС ( категорія 2 ), та перебув
ає на обліку в УПСЗН Баришівс
ької райдержадміністрації і
відповідно до ст. 48 Закону Укр
аїни " Про статус і соціальний
захист громадян, які постраж
дали внаслідок Чорнобильськ
ої катастрофи " має право на ко
мпенсаційні виплати на оздор
овлення у розмірі трьох міні
мальних заробітних плат щорі
чно, розмір якої визначаєтьс
я на момент виплати. Відповід
ач в порушення зазначеного З
акону, вказану компенсацію в
иплачував у значно меншому р
озмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період за 2001 - 2007 роки.
В судовому засіданні позив
ач ОСОБА_1. заявлений позо
в підтримала в повному об'ємі
та просить стягнути суму нед
оплат за 2001 -2007 рік.
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Литвин С.Г. заявле
ний позов не визнала та поясн
ила, що виплата вказаної допо
моги на оздоровлення за 2005-2006 ро
ки позивачеві проведена у ро
змірах, визначених постанова
ми Кабінету Міністрів Україн
и. Управління праці та соціал
ьного захисту населення не є
розпорядником бюджетних кош
тів, діє в межах наданих йому а
сигнувань і не може виходити
за межі бюджетних призначен
ь, визначених Державним бюдж
етом України.
Окрім того, у відповідності
із ст. 99 КАСУ для звернення до а
дміністративного суду за зах
истом прав, свобод та інтерес
ів встановлюється річний стр
ок, а тому, оскільки позивач пр
опустив вказаний строк, прос
ить постановити рішення, яки
м в позові відмовити.
Заслухавши пояснення стор
ін, дослідивши матеріали спр
ави суд вважає, що заявлений п
озов не підлягає до задоволе
ння виходячи з наступних мір
кувань.
Згідно ст.. 104 КАС України, до а
дміністративного суду має пр
аво звернутися з адміністрат
ивним позовом особа, яка вваж
ає, що порушено її права, свобо
ди чи інтереси у сфері публіч
но-правових відносин.

Даний спір за участю Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації як суб'єкта владних по
вноважень ( п.7 ч.1 ст.3 КАС Україн
и) є публічно-правовим і його в
ирішення згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС У
країни належить до компетенц
ії адміністративних судів Ук
раїни, оскільки УПСЗН як суб'є
кт владних повноважень реалі
зовувало у спірних правовідн
осинах надані йому чинним за
конодавством управлінські ф
ункції щодо соціального захи
сту населення.
Вирішуючи питання про наяв
ність чи відсутність порушен
ня прав позивача з боку відпо
відача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, су
д керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем, щ
о позивач ОСОБА_1 є евакуй
ованою із зони аварії на Чорн
обильській АЕС та має посвід
чення категорії 2 ( серія НОМ
ЕР_1), та перебуває на обліку
в Баришівському управлінні п
раці та соціального захисту
населення Баришівської райо
нної державної адміністраці
ї, а тому, позивачу щорічно вип
лачувалася допомога на оздор
овлення, зокрема в 2001-2006 роках зг
ідно Постанови KM України № 836 ві
д 26.07.1996 року виплачувалася допо
мога : інвалідам 2-ї групи в сум
і 26.70 грн, інвалідам 3-ї групи в су
мі 21.50 грн, евакуйованим із зони
відчуження в 1986 році, включаюч
и дітей - три мінімальні зароб
ітні плати. У 2005-2007 роки згідно п
останови KM України № 562 від 12.07.2005 р
оку виплачувалася допомога:
інвалідам 2-ї групи в сумі 120 грн
., учасникам ліквідації наслі
дків аварії на ЧАЕС в сумі 100 гр
н, інвалідам 3-ї групи в сумі 90 г
рн. та евакуйованим із зони ві
дчуження в 1986 році, включаючи д
ітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2001-2007 р
оку в розмірі згідно ст..48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи» , одна
к відповідач своїм листом ві
дмовив в здійсненні такого п
ерерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст.72 К
АС України доказуванню не пі
длягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст.48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи», згідн
о якої, щорічна допомога на оз
доровлення виплачується інв
алідам 2-ї групи в розмірі 5-ти м
інімальних заробітних плат,
яка визначається на момент в
иплати.
З наведеного вбачається, що
позивач мав право на отриман
ня щорічної допомоги на оздо
ровлення в розмірі 3-х мінімал
ьних розмірів заробітної пла
ти, а тому, виплата відповідач
ем такої допомоги в фіксован
их розмірах по 75 грн. з 2005 року, т
обто менше ніж встановлено З
аконом, порушує право позива
ча і суперечить вимозі ст..48 вк
азаного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KM України для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст.19 Конституції Украї
ни, згідно якої, органи держав
ної та органи місцевого само
врядування , їх посадові особ
и зобов'язані діяти лише на пі
дставах і в межах повноважен
ь та у спосіб, що передбачені К
онституцією України та Закон
ами України.
Зазначеними постановами KM У
країни № 836 від 26.07.1996 року та № 562 ві
д 12.07.2005 року встановлено конкре
тні розміри щорічної допомог
и на оздоровлення в твердій г
рошовій сумі, що суперечить в
имогам ст..48 Закону України 2 Пр
о статус і соціальний захист
громадян, які постраждали вн
аслідок аварії на Чорнобильс
ькій АЕС», який встановив роз
мір такої допомоги як величи
ну кратну мінімальній заробі
тній платі.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітено
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст..92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно Зак
онами України визначаються п
рава і свободи людини і грома
дянина ( п.1) та основи соціальн
ого захисту ( п.60)

Вирішуючи питання про стяг
нення щорічної допомоги на о
здоровлення за 2001-2007 рік суд кер
ується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти К
одекс адміністративного суд
очинства України, за нормами
ч.2 ст. 99 якого, адміністративни
й позов може бути подано в меж
ах строку звернення до адмін
істративного суду, встановле
ного законом. Для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів особи встановлюється р
ічний строк, який , якщо не вст
ановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася аб
о повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод
чи інтересів.
Згідно ст.100 КАС України, проп
ущення строку звернення до а
дміністративного суду є підс
тавою для відмови в задоволе
нні позову за умови, якщо на ць
ому наполягає одна із сторін
.. Якщо суд визнає причину проп
ущення строку поважною, спра
ва розглядається за правилам
и КАСУ.
Враховуючи, що позивач проп
устив річний строк звернення
до адміністративного суду з
а захистом свого права, а наве
дені ним причини суд вважає н
е поважними, оскільки не позб
авляли права пред'явити позо
в до суду, а також беручи до ув
аги, що на цьому наполягає від
повідач, суд відмовляє в позо
ві про стягнення недоплачено
ї щорічної допомоги на оздор
овлення за 2001 -2005 рік у зв'язку з п
ропуском позивачем строку зв
ернення до суду та відсутнос
ті поважними причин для його
поновлення.
Позивач ставить вимоги про
стягнення щорічної допомоги
на оздоровлення за 2006 рік, і за
2007 рік , а тому суд керується в ц
ій частині п.37 ст.77 Закону Украї
ни "Про державний бюджет на 2006 р
ік", згідно якого на 2006 рік зупи
нена дія ст.48 Закону України "П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи". Законом "Про державн
ий бюджет на 2007 рік також зупин
ена дія абзацу 3-го ч.4 ст.48 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи" в частині
виплати компенсацій і допом
ог у розмірах відповідно до м
інімальної заробітної плати
.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд У
країни своїм рішенням від 09.07.20
07 року № 6-рп в справі за констит
уційним поданням 46 народних д
епутатів щодо відповідності
Конституції України положен
ь ст.29, 36, частини другої статті
56, частини другої ст..62, частини
першої ст.66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39
, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 За
кону України " Про державний б
юджет", визнав такими, що не ві
дповідають Конституції Укра
їни дані положення закону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх окр
емі положення, що визнані нек
онституційними, втрачають чи
нність з дня ухвалення рішен
ня Конституційним Судом Укра
їни рішення про їх неконстит
уційність.
Таким чином, дія абзацу трет
ього частини четвертої статт
і 48 Закону України " Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи "
почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС Укра
їни у справах щодо оскарженн
я дій чи бездіяльності суб'єк
та владних повноважень суд п
еревіряє чи вчинені вони на п
ідставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конст
итуцією і Законами України.

Частина 2 ст. 162 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни передбачає, що у разі за
доволення адміністративног
о позову, суд може визнати про
типравними дії суб'єкта влад
них повноважень та зобов'яза
ти його вчинити певні дії щод
о усунення порушень або прий
няти іншу постанову, яка б гар
антувала дотримання і захист
прав суб'єктів у сфері публіч
но-правових відносин.
Судом встановлено, що в 2007 ро
ці виплата щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік, Упра
влінням праці та соціального
захисту населення Баришівсь
кої районної державної адмін
істрації позивачу не проводи
лася, а тому суд вважає, що по с
праві відсутній предмету спо
ру.
Керуючись ст.. 19 Конституції
України, ст. 48 Закону України "
Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи", ст..77 Закону України
« Про державний бюджет Украї
ни на 2006 рік», рішення Конститу
ційного Суду України № 6-рп від
09.07.2007 року, ст.ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 159-163 КАСУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої щор
ічної одноразової допомоги н
а оздоровлення, залишити без
задоволення.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Баришівський районний су
д Київської області протягом
двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарж
ення, яка може бути подана до с
уду протягом десяти днів з дн
я проголошення постанови.