Справа № 2-а-71/2007
Суддя: Гайдур А.Ю.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-71/2007 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2007
р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області

в складі : головуючого
судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представників - позивача ОСОБА_2.,

-//- відповідача Канайло В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'ї справу
за адмін.позовом ОСОБА_1 до Воловецької РДА про
поновлення на займаній посаді та оплату за час вимушеного прогулу , -

В
С Т А Н О В И В :

У
вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом
про поновлення на займаній посаді
та оплату за час вимушеного прогулу.
Зазначав, що головою Воловецької
РДА 26.08.2005 р. видано розпорядження № 48-к, яким його
звільнено з посади керуючого апаратом Воловецької РДА за п. 5 ст. 40 КЗпП України.
Позовні вимоги та незаконність звільнення обгрунтував тим, що відповідач порушив щодо нього вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 43 КзпП України, а
також ст. 11 Закону України “Про
державні адміністрації”, оскільки
він не був присутній
при розгляді подання
відповідача при дачі згоди профспілкового органу
на його звільнення та , що
звільнення його з посади
проводилося без попередньої згоди
обласної державної адміністрації.

Посилаючись
на зазначені обставини і, що він
звертався до суду з позовом
в порядку цивільного судочинства,
тому просив поновити
йому строк звернення до суду як такий, що пропущений з
поважних причин, а також просив поновити
його на посаді керуючого
апаратом Воловецької РДА та провести
оплату за час вимушеного прогулу.

В
судовому засіданні позивач
та його представник вимоги
позову підтримали повністю.

Представник відповідача
позов заперечив повністю.

Вислухавши пояснення
сторін та дослідивши докази
в справі, а також матеріали справи № 2-2/2006 р. Воловецького райсуду, суд вважає, що позов до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Як
убачається із встановлених
судом належними доказами
обставин справи, що ОСОБА_1
працював на посаді керівника апарату Воловецької
районної державної адміністрації з 1 липня 2000 року.
Розпорядженням № 48-к від 26 серпня 2005
року був
звільнений з займаної посади
на підставі п. 5 ст. 40 КЗпП
України.

Розпорядженням
№ 7-к від 16 лютого 2005 року ОСОБА_1 була надана щорічна
відпустка з 16 лютого по 18 березня 2005 року.

Ксерокопіями листів
непрацездатності доведено, що в
період відпустки, а потім після
неї (період з 19.04.2005 р. по 05.09.2005 р.) позивач
хворів і не з'являвся на роботу
більш як чотири місяці
підряд.

Протоколами засідання
профкому працівників Воловецької
РДА доведено, що розірвання
трудового договору відбулося за
попередньою згодою виборного органу первинної
профспілкової організації в тому числі і в присутності позивача (а.с. 85-87, справа № 2-2/06).

Відповідно до п. 5 ст. 40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на
невизначений строк може бути
розірваний власником або уповноваженим
ним органом у випадку
нез'явлення працівника на роботу
протягом більш як чотирьох
місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності.

За
вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що дії відповідача
по звільненню ОСОБА_1 з займаної посади
є правомірними, грунтуються на чинному
законодавсті і підстав для поновлення позивача
на роботі немає, а тому у задоволенні
позову ОСОБА_1слід відмовити.

Суд
відхиляє доводи ОСОБА_1 про незаконність його звільнення відповідачем через
недотримання та порушення останнім
вимог ч. 3 ст. 43 КЗпП України, оскільки
в ході судового розгляду
судом дані порушення були усунуті (підтвердив в суді
позивач).

Крім того суд
вважає, що доводи позивача
на незаконність його звільнення
через порушення відповідачем
ст. 11 ЗУ “Про місцеві
державні адміністрації” не заслуговують на увагу, оскільки не мають
юридичного значення, оскільки
звільнення ОСОБА_1 відбулося у
відповідності до вимог КЗпП Украни і
крім того дії
голови РДА по звільненню керівника
апарату ОСОБА_1 узгоджуються з п. 4 ст. 39 Закону України “Про
місцеві державні адміністрації”
від 9 квітня 1999 р. № 586-ХІV із
послідуючими змінами та
доповненнями.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 у встановлені
законом строки звертався
до суду у порядку цивільного
судочинства з позовом про
поновлення на роботі, то звернення
його до суду з адміністративним позовом
слід визнати таким, що ним
пропущено строки передбачені ст. 233 КЗпП України з поважних причин і, що
ці строки ОСОБА_1 слід
поновити.

На
підставі ст. 234 КЗпП України, ст. ст.
100, 159 - 163 КАС України, суд,
-

П
О С Т А Н О В И В :

Поновити
ОСОБА_1 строк для звернення до суду з
адміністративним позовом про поновлення на роботі
та оплаті за час вимушеного прогулу.

Відмовити ОСОБА_1
у задоволенні позову до Воловецької районної
державної адміністрації про поновлення на займаній
посаді (роботі) та оплату за час
вимушеного прогулу, повністю.

На
постанову може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня її проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили
після закінчення строку на подання заяви
та скарги.

Суддя А.Ю.Гайдур