Справа № 2а-397/2008
Суддя: Діденко Д.О.
Дата ухвалення: 2008-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-397/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2008 р. Київський районний суд м. Сімферополя у складі:

головуючого - судді Діденка Д.О.,

при секретарі - Куліковій Т.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ СМУ
ГУ МВС України в АР Крим, Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим про
визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що у них сплинув термін реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 та
вони звернулися до відповідача із заявою про реєстрацію. Проте, начальник відділу реєстрації вимагає від них надання
документів на домоволодіння, зареєстрованих у БП. Надання такого документу не
передбачено Законом, тому просять визнати такі дії відповідачів протиправними
та зобов'язати зареєструвати місце
проживання позивачів за вказаною
адресою.

Позивачі в судовому
засіданні позов підтримали, пояснили, що у 1998 р. їм було виділено у власність земельну ділянку для будівництва
жилого будинку. В зв'язку з тим, що вони за власні кошти були вимушені були
проводити до будинку газ, світ та воду,
завершити будівництво у повному обсязі не змогли. В теперішній час на будинку
відсутній зовнішній тиньк, що перешкоджає здачі будинку до експлуатації у
встановленому порядку. На ці витрати вони коштів не мають. Відмова у реєстрації
порушує їх конституційні права, перешкоджає їх участі у виборах, отриманню
дитиною паспорту та ін. При первісній
реєстрації, їх не попередили, що подальша реєстрація без введення будинку до експлуатації
неможлива.

Представник
відповідачів позов не визнала, пояснила, що відповідачі дійсно були тимчасово
зареєстровані АДРЕСА_1 стоком на 3 роки.
Вказаний термін є достатнім для здачі
будинку до експлуатації та оформлення відповідних документів. Обов'язковою для
надання при реєстрації є заява, в якій повинні бути зазначені підстави для
проживання в будинку. Відповідачі документи на будинок не мають. Постановою
Ради Міністрів Криму від 21.12.1993 р. передбачена в якості виключення лише можливість реєстрації
на земельній ділянці депортованих осіб та їх родичів.

Заслухавши
сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступного.

Позивачі
14.10.2004 р. зареєстровані до 05.10.2007 р.
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями у домовій книзі
проживаючих та у їх паспортах. Встановлено, що вони постійно проживають у
будинку за вказаною адресою, який до експлуатації не зданий. В зв'язку із закінченням строку реєстрації вони звернулися з
відповідними заявами до ВДРФО Київського РВ СМУ та отримали відповідь за
підписом начальника відділу від
12.11.2007 р. про необхідність надати
документи на домоволодіння: здати його до експлуатації, зареєструвати у
БТІ та отримати свідоцтво про право власності, після чого можлива реєстрація.

В заявах про
реєстрацію місця проживання позивачів в якості підстави для реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1, зазначено рішення Сімферопольського міськвиконкому №362 від
13.03.1998 р.

Згідно вказаному
рішенню ОСОБА_2 у приватну власність
передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого
будинку.

Законом
України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено порядок та підстави
реєстрації осіб за їхнім місцем проживання.

Згідно ст..3
цього Закону, реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про
місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального
органу виконавчої влади з питань
реєстрації.

Згідно ст..29 ЦК
України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в ньому.

Позивачами в
судовому засіданні доказів придатності будинку
до проживання не надано, будинок
за вказаною адресою до експлуатації не зданий, право власності на нього ні за ким не зареєстровано. Тому, адреса, за
якою вимагають зареєструватися позивачі не є адресою житла, а є лише адресою
земельної ділянки, яка надана для будівництва.

Відповідно до
ст.2 наведеного Закону, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не можуть
бути умовою реалізації
прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх
обмеження.

За таких
обставин, рішення про відмову у реєстрації позивачів за адресою розташування
наданої їм земельної ділянки є
правомірним, підстав для задоволення вимог про зобов'язання відповідача зареєструвати місце проживання позивачів у
АДРЕСА_1 немає.

На підставі ЗУ
«Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні» ст.29 ЦК України, керуючись
ст.ст.71,159-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ СМУ
ГУ МВС України в АР Крим, Київського РВ СМУ ГУ МВС України в АР Крим про
визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення постанови, апеляційну скаргу на постанову - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Севастопольського
адміністративного Апеляційного суду через Київський районний суд м.
Сімферополя.

Суддя: