Справа № 2-а-489/2007
Суддя: Василенко О.М.
Дата ухвалення: 2007-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - а - 489 / 2007 р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року
Таращансь
кий районний суд Київської о
бласті в складі:
головуючого: Василенко О
.М. при секретарі: Сальник
О.Л.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Таращ
а справу за адміністративн
им позовом ОСОБА_1 до Упра
вління праці та соціального
захисту населення Таращансь
кої РДА про стягнення недоот
риманих cvmодноразової допомо
ги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до с
уду із вищеназваним позовом,
в якому просить суд визнати
відмову управління праці та
соціального захисту населен
ня Таращанської РДА в перера
хунку щорічної одноразової д
опомоги на оздоровлення, яка
передбачена Законом України
„Про статус та соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок аварії на ЧАЕС" н
еправомірною та стягнути з в
ідповідача на її користь нед
оплачені кошти на оздоровлен
ня за 2006-2007 роки в розмірі 3735 грив
ень.
Обґрунтовуючи заявлений п
озов, позивачка зазначила, щ
о щорічна допомога на оздоро
влення виплачується громадя
нам за місцем їх проживання о
рганами соціального захисту
населення. Розмір мінімальн
ої заробітної плати визначає
ться на момент виплати. За 2006 - 200
7 рік вона отримала вказану до
помогу в розмірі по 120 гривень
за кожен з цих років, що є знач
но нижчою, ніж це передбачено
ст. 48 ЗУ „Про статус та соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок аварії на
ЧАЕС", якою передбачено, що у
часникам ліквідації аварії н
а ЧАЕС 1 категорії щорічна доп
омога на оздоровлення виплач
ується в розмірі п'яти мініма
льних заробітних плат. Вона (п
озивачка) зверталася до відп
овідача із заявою, в якій про
сила провести донарахування
та виплату недоотриманих ко
штів за вказаний період, прот
е їй в задоволенні її вимоги в
ідповідачем було відмовлено
, про що була дана письмова ві
дповідь від 08.10.2007 року. В зв'язку
з цим остання звернулася до с
уду за захистом своїх прав та
інтересів.
В судовому засіданні позив
ачка позовні вимоги підтрима
ла і просить суд стягнути з ві
дповідача на її користь недо
плачені кошти на оздоровленн
я за 2006-2007 роки в розмірі 3735 гриве
нь.
Представник відповідача в
судовому засіданні позов не
визнав в повному обсязі, обґ
рунтовуючи тим, що дійсно ЗУ
„Про статус та соціальний з
ахист громадян, які постражд
али внаслідок аварії на ЧАЕС
" передбачені виплати на оздо
ровлення, на які вказує позив
ачка. Проте, відповідно до ст
. 62 вищезазначеного Закону, пе
редбачено порядок таких випл
ат, які визначаються Кабінет
ом Міністрів України, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими органами державної вико
навчої та місцевої влади. Поч
инаючи з 2005 року, такий порядо
к визначено постановою КМУ №
562 від 12.07.2005 року „Про щорічну до
помогу на оздоровлення грома
дянам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи", де встановлено щорічну
допомогу на оздоровлення уча
сникам ліквідації аварії на
ЧАЕС 1 категорії в розмірі 120 гр
ивень.
Заслухавши пояснення пози
вачки, представника відпові
дача, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що пози
вачка є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 кат
егорії, що підтверджено копі
єю посвідчення.
Згідно з ст. 48 Закону Україн
и „Про статус і соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок Чорнобильської
катастрофи", передбачено вип
лату одноразової щорічної до
помоги учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1кат
егорії в розмірі п'яти мініма
льних заробітних плат. При ць
ому, розмір заробітної плати
визначається на момент випл
ати. Виплату грошової допомо
ги проводять органи соціальн
ого забезпечення громадян за
місцем їх проживання.
Позивачка, вважаючи, що вищ
езгадана
постанова, яка встановлює
конкретний розмір щорічної д
опомоги в твердій грошовій с
умі, зокрема для учасників лі
квідації аварії на ЧАЕС, в та
кому розмірі, суперечать вим
огам ЗУ „Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи" від 28 лютого
1991 року, яким встановлено роз
мір щорічної допомоги, як вел
ичину кратну відносно до роз
міру мінімальної заробітної
плати на час здійснення випл
ати, просить суд стягнути на
її користь недоплачені кошти
на оздоровлення за 2006-2007 роки в
розмірі 3735 гривень.
Відповідач в запереченнях
послався на ст. 62 Закону Украї
ни „Про статус і соціальний з
ахист громадян, які постражд
али внаслідок Чорнобильсько
ї катастрофи", та вказав на не
обхідність керуватися поряд
ком визначеним KMУкраїни,
виходячи з реальних можливо
стей Державного бюджету Укра
їни згідно з бюджетними приз
наченнями з врахуванням ст.
98 Конституції України.
Суд вважає, що необхідно за
стосовувати вимоги ст. 19 ч. 2 Ко
нституції України, а саме - ор
гани державної влади та орга
ни місцевого самоврядування
, їх посадові особи зобов'яза
ні діяти лише на підставі, в м
ежах повноважень та у спосіб
, що передбачені Конституціє
ю та законами України.
Статтею 113 Конституції Укра
їни передбачено, що KMУкраїни
у своїй діяльності керуєтьс
я Конституцією і Законами Ук
раїни.
Розмір допомоги на оздоров
лення, визначений постаново
ю KMУкраїни від 12.07.2005 року № 562, на д
умку суду суперечить вимогам
ст. 48 Закону та іншим нормати
вним актам.
Відповідно до ст. 82 Закону У
країни „Про державний бюджет
на 2006 р." з 01.01.2006 року розмір мінім
альної заробітної плати вста
новлено -350 грн, з 01.07.2006 p.- 375 грн, з 01.12
.2006 р. - 400 грн.

Відповідно до ст. 76 Закону У
країни «Про державний бюджет
на 2007 рік» з 1 січня 2007 року встан
овлено розмір мінімальної за
робітної плати 400 гривень на м
ісяць, з 1 квітня 2007 року - 420 грив
ень, з 1 липня 2007 року -440 гривень
та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень.

Суд звертає увагу на те, що в
сі вказані норми Законів не м
али жодних обмежень щодо зас
тосування ст. 48 Закону Україн
и „Про статус і соціальний за
хист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи", яким передбачено п
раво позивачки на отримання
одноразової грошової допомо
ги в розмірі 5 мінімальних зар
обітних плат.
Також суд вважає, що оскіль
ки Законами України про Держ
авний бюджет розмір вказаної
одноразової допомоги не виз
начався, то посилання предст
авника відповідача на зазнач
ену норму не є обгрунтованим
.
Даний висновок також підтв
ерджується ст. 71 Закону Украї
ни „Про статус і соціальний з
ахист громадян, постраждали
х внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", якою передбачено
, що дія цього закону не може п
ризупинятися іншими законам
и, крім законів про внесення
змін до цього закону.
Враховуючи вищенаведене, с
уд вважає за необхідне засто
совувати саме норму Закону, а
не постанови KMУкраїни.
Вирішуючи питання про можл
ивість застосування до спірн
их правовідносин п. 37 ст. 77 Зак
ону України «Про державний б
юджет України на 2006 рік", яким д
ію абз. 2 ч. 4, ч. 7 ст. 48 Закону Укра
їни «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраж
дали внаслідок Чорнобильськ
ої катастрофи», було зупинен
о на 2006 рік, суд приходить до на
ступного.
Згідно з положеннями ст. 9 К
АС України, суд при вирішенні
справи керується принципом
законності, відповідно до як
ого органи державної влади, о
ргани місцевого самоврядува
ння, їхні посадові особи і сл
ужбові особи зобов'язані дія
ти лише на підставі, в межах п
овноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України. Суд вирішує с
прави на підставі Конституці
ї та законів України, а також
міжнародних договорів, згод
а на обов'язковість яких нада
на Верховною Радою України. С
уд застосовує інші нормативн
о-правові акти, прийняті відп
овідним органом на підставі,
у межах повноважень та у спо
сіб, що передбачені Конститу
цією та законами України. У ра
зі невідповідності норматив
но-правового акта Конституці
ї України, міжнародному дого
вору, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радо
ю України, або іншому правово
му акту, суд застосовує право
вий акт, який має вищу юридич
ну силу.
У Конституції України Укра
їну проголошено демократичн
ою, соціальною, правовою дер
жавою ( ст. 1), визнано, що найви
щою соціальною цінністю в Ук
раїні є людина, її права і сво
боди та їх гарантії визначаю
ть зміст і спрямованість дія
льності держави, а їх утвердж
ення та забезпечення є голов
ним обов'язком держави ( ст. 3),
права і свободи людини є неві
дчужуваними та непорушними (
ст. 21), їх зміст і обсяг при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений ( ст. 22).

Утверджуючи і забезпечуюч
и права і свободи громадян, д
ержава окремими законами Укр
аїни встановила певні соціал
ьні пільги, компенсації і гар
антії, що є складовою констит
уційного права на соціальний
захист і юридичними засобам
и здійснення цього права, а т
ому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2
ст. 19, ч.1 ст. 68 Конституції Укра
їни вони є загальнообов'язко
вими, однаковою мірою мають д
одержуватися органами держа
вної влади, місцевого самовр
ядування, їх посадовими особ
ами. Невиконання державою св
оїх соціальних зобов'язань щ
одо окремих осіб ставить гро
мадян у нерівні умови, підрив
ає принцип довіри особи до де
ржави, що закономірно призво
дить до порушення принципів
соціальної, правової держав
и.
Зупинення дії положень зак
онів, якими визначено права і
свободи громадян, їх зміст і
обсяг, є обмеженням прав і св
обод і може мати місце лише у в
ипадках, передбачених ст. 64 К
онституції України (лише в ум
овах воєнного або надзвичайн
ого стану на певний строк).
Крім того, встановлений ч. 2
ст. 95 Конституції України, ч. 2
ст. 38 Бюджетного Кодексу пер
елік правовідносин, які регу
люються Законом «Про Державн
ий бюджет України», є вичерпн
им, а тому цей закон не може ск
асовувати чи змінювати обсяг
прав і обов'язків, пільг, ком
пенсацій і гарантій, передба
чених іншими законами Україн
и, зокрема Законом України „П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи", та не може будь-яким
чином змінювати визначене і
ншими законами України право
ве регулювання суспільних ві
дносин.
Отже, зупинення Законом Ук
раїни «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» дії ст. 48 Зак
ону України „Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи", обмеж
ило обсяг прав даної категор
ії громадян і фактично скасу
вало конституційну гарантію
забезпечення належних умов
їх існування.
З огляду на вищевикладене,
при вирішенні позовних вимо
г в частині стягнення з відпо
відача недоплаченої суми одн
оразової грошової допомоги н
а оздоровлення за 2006 рік суд вв
ажає за необхідне керуватися
положенням Конституції Укра
їни, а не Закону України «Про
Державний бюджет України на
2006 рік».
За таких обставин та з ураху
ванням вимог ст. 48 Закону Укр
аїни „Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи", позовні вимо
ги позивачки в частині стягн
ення з відповідача недоотрим
аної щорічної допомоги на оз
доровлення за 2006 рік в розмірі
1735 грн. підлягають задоволенн
ю, оскільки відповідач повин
ен був виплатити позивачці щ
орічну допомогу на оздоровле
ння за 2006 рік, виходячи з розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати станом на момент виплати
в 2006 році ( 29.09.2006р.) - 375 грн. в розмірі
1755 грн: (375 х 5 - виплачені 120 грн).
Позовні вимоги позивачки п
ро стягнення з відповідача щ
орічної допомоги на оздоровл
ення за 2007 рік, на думку суду та
кож підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підста
в.
Так, рішенням Конституційн
ого суду України від 09.07.2007 року
визнано такими, що не відпові
дають Конституції України (є
неконституційними), такі пол
оження Закону України "Про Де
ржавний бюджет України на 2007 р
ік": зокрема, пункту 30 статті 71,
яким зупинено на 2007 рік дію в ч
астині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповід
но до мінімальної заробітної
плати - пунктів 6 та 8 частини пе
ршої статті 30, пункту 1 частини

першої статті 36, абзаців др
угого, третього та четвертог
о частини першої статті 37, абз
аців другого, третього, четв
ертого частини першої та час
тини другої статті 39, статей 40
, 41, 44, абзаців другого, третьо
го, четвертого, п'ятого, шост
ого та сьомого частини першо
ї, частини третьої, абзаців д
ругого, третього, четвертог
о, п'ятого, шостого, сьомого ч
астини четвертої та частини
сьомої статті 48 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи".
Посилання відповідача на
ч.3 даного рішення, згідно яко
ї визнані неконституційними
положення статей 29, 36. абзацу т
ретього частини другої статт
і 56, частини першої статті 66, п
унктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44. 45, 4
6 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону
України "Про Державний бюдже
т України на 2007 рік", втрачають
чинність з дня ухвалення Кон
ституційним Судом України ць
ого Рішення, як на підставу в
ідмови в задоволенні позову,
суд вважає безпідставними,
оскільки цивільне законодав
ство не має зворотної сили, а
тому з часу проголошення ріш
ення Конституційного суду ві
дповідач повинен був виплати
ти позивачці недоплачену щор
ічну допомогу на оздоровленн
я згідно вимог ст. 48 Закону Ук
раїни „Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", однак не вч
инив цього, чим порушено конс
титуційні права позивача в с
фері отримання встановленог
о законодавством, належного
розміру допомоги на оздоров
лення.
Таким чином, на користь поз
ивачки суд вважає за необхід
не стягнути недоотриману гро
шову допомогу, за 2007 рік, в роз
мірі 1980 грн, взявши до розраху
нку мінімальну заробітну пла
ту на момент виплати в 2007 році (
17.04.2007 року) в розмірі 420 грн, а сам
е: (420 х 5 - виплачені 120 грн).
Всього недоотримана сума г
рошової допомоги за 2006 - 2007 роки
складає 3735 грн: (1775 грн + 2000 грн = 3775 гр
н).
Отже, суд вважає за можливе
визнати відмову відповідача
щодо перерахунку вказаної г
рошової допомоги за 2006 - 2007 роки
неправомірною та стягнути на
користь позивачкм недоотрим
ану грошову допомогу за 2006 - 2007 р
оки в сумі 3735 грн.
Позивачка підлягає звільн
енню від сплати судового збо
ру як учасник ліквідації нас
лідків аварії на ЧАЕС.
Судові витрати суд поклада
є на відповідача.
Указані обставини встанов
лено з пояснень позивачки, пр
едставника відповідача, мат
еріалів справи, досліджених
в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 89, 99, 100, 158-16
3, 185, 186 КАС України, ст. ст. 48, 62, 71 За
кону України „Про статус і со
ціальний захист громадян, по
страждалих внаслідок Чорноб
ильської катастрофи", ст. 82 За
кону України „Про державний
бюджет на 2006 р.", ст. 76 Закону Укр
аїни «Про державний бюджет У
країни на 2007 рік", Рішенням Кон
ституційного суду України ві
д 09.07.2007 року, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.
Визнати відмову Управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Таращанської ра
йдержадміністрації щодо пер
ерахунку одноразової грошов
ої допомоги на оздоровлення
ОСОБА_1, виходячи з розмір
у мінімальної заробітної пла
ти за 2006 - 2007 роки, неправомірною
.
Стягнути з Управління прац
і та соціального захисту нас
елення Таращанської районно
ї державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 недоплаче
ну одноразову грошову допомо
гу на оздоровлення за 2006 - 2007 рок
и в розмірі 3735 (три тисячі сімсо
т тридцять п'ять) гривень.
Від сплати судового збору
позивачку звільнити.
Стягнути з Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Таращанської районн
ої державної адміністрації н
а користь держави судовий зб
ір в розмірі 37, 35 грн.
постанова може бути оскарж
ена в апеляційному порядку д
о Київського апеляційного ад
міністративного суду через Т
аращанський районний суд шля
хом подачі в десятиденний ст
рок з дня проголошення поста
нови заяви про апеляційне ос
карження і поданням після ць
ого протягом двадцяти днів а
пеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інст
анції.