Справа № 2-а-1022008
Суддя: Лущеко Л.Г.
Дата ухвалення: 2008-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-102
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
березня 2008 року Білогірській районний суд Автономної Республіки Крим в
складі: головуючого судді Лущеко Л.Г.

при секретарі Бубнової
Н.В.

з участю представника

позивача Остапенка О.М.

представника відповідача
Темпер Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Білогірську адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Управління праці
і соціального захисту населення Білогірського району Автономної Республіки Крим
про визнання дій Управління праці і соціального захисту населення Білогірського
району неправомірними, зобов'язанні зробити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

позивач просить суд визнати неправомірними дії Управління
праці і соціального захисту населення ( далі - УПСЗН) Білогірського району
Автономної Республіки Крим щодо відмови виплачувати позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менш
прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у віці до шести років;
зобов'язати УПСЗН Білогірського району Автономної Республіки Крим виплачувати
щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менш прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у віці до шести
років.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1. є матір'ю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач звернулась в УПСЗН Білогірського району з письмовою
заявою про виплату їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у
віці до шести років, які вона повинна одержувати відповідно до ст.15 ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» від 22 березня 2001 року. Проте, відповідач відмовив
їй в цьому, посилаючись на ст.ст.56 ч.2, абзац 3, 71 п.п.7 і 14 ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2007 рік», якими припинені відповідні норми
законодавства і що позбавило позивача можливості реалізувати її законне право
на отримання вказаної державної
допомоги. У зв'язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 09
липня 2007 року № 6-рп/2007 про визнання неконституційними вищезгаданих статей
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», починаючи з 09.07.2007 року,
позивачу передбачена щомісячна державна допомога. Вона, як мати дитини віком до
трьох років має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка з 09 липня 2007 року повинна складати 463 грн щомісячно, з
01 жовтня 2007 року - 470 грн і з подальшим підвищенням у зв'язку із
збільшенням прожиткового мінімуму до досягнення дитиною віку - шести років. 31.01.2008 року позивач одержала
відмову відповідача про призначення і виплату
допомоги, з чим ОСОБА_1. не згодна, оскільки рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим для виконання на всій території України.

Позивач у судове засідання не з”явилась з невідомої суду
причини, повідомлена була своєчасно належним чином.

Суд, з урахуванням думки представника позивача і
представника відповідача, вважає за можливе слухати справу у відсутність
позивача за наявними матеріалами справи.

Представник позивача у судовому засіданні позов
підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнала, суду пояснила, що в своїй роботі з даних питань УПСЗН керується ЗУ
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ЗУ «Про Державний бюджет України на
2007 рік». Вважає, що норми ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» є
приорітетними відносно ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». УПСЗН є головним розпорядником бюджетних коштів
держави і здійснює фінансову діяльність на підставі вимог Бюджетного кодексу України.

Відповідно до вимог ЗУ «Про Державний бюджет України на
2007 рік», передбачена виплата допомоги сім'ям з дітьми по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в розмірі, доповнюючому різницю між 50%
прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб і, не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб і середньомісячним
сукупним доходом сім'ї, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб і не
менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб у порядку, встановленом Кабінетом Міністрів України. Якщо
кошти перевищують вказані виплати, не передбачені державним бюджетом і
кошторисними призначеннями на рік, то їх виплата буде кваліфікована, як не
цільове використовування коштів державного бюджету України.

Суд,
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим і
підлягаючим задоволенню по наступних підставах.

Згідно ст.15 «ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 22.03.2001 року

№ 2334-III з подальшими змінами і доповненнями, де,
зокрема, вказане Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №
6-рп/2007, передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною
трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму
для дітей у віці до 6 років. Позивач має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно довідки
Білогірської міської ради від 31.01.2008 року № 526, дитина знаходиться на
утриманні позивача (а.с. 9). Відповідач в добровільному порядку не виплачує у
встановленому законом розмірі державну допомогу по догляду за дитиною,
мотивуючи відмову відсутністю грошових коштів і тим, що Законом України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» не передбачені такі виплати (а.с.8, 15,
22).

Згідно з вимогами ст. 5 ч.1 ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», всі види державної
допомоги сім”ям з дітьми, крім допомоги у зв”язку з вагітністю та пологами,
жінкам, зазначеним у ст.4 цього Закону, призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за місцем проживання батьків - тобто відповідач
по справі.

Доводи відповідача суперечать вимогам Рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, яким визнані такими, що не
відповідають Конституції України ( є неконституційними)
такі положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, як абзац третій частини другої статті 56
щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї
в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень
для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України;

пункт 7
статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статей 41, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

пункт 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії
статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцевих
положень» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо
встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. У даному Рішенні Конституційного Суду України вказано, що згідно
ст.ст. 22 ч.3, 64 Конституції України, право громадян на соціальний захист,
інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням
дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк. Принципи соціальної держави втілено в ратифікованих
Україною міжнародних актах, зокрема, в
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
Європейській соціальній хартії (переглянутій) 1996 року, та в рішеннях
Європейського суду з прав людини.

Згідно з
частиною 1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішення та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди України застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і
практику Європейського Суду як джерела права. При розгляді справи «Кечко проти
України» Європейський Суд з прав людини зауважив, що у межах свободи дій
держави, Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок
(виплат) з державного бюджету, вносячи відповідні зміни в законодавство. Проте,
якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі
вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо
відмовляти в цих виплатах, поки відповідні положення є чинними і в них не
внесені відповідні зміни. Тому, посилання органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину невиконання своїх обов”язків по виплаті
спірної допомоги в 2007 році в повному об'ємі не може бути взято
судом до уваги.

Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” № 107 - VI від
28.12.2007 року, який набрав законної сили з 01 січня 2008 року і, згідно зі
ст.2 Прикінцевих положень цього закону, буде діяти до 31.12.2008 року, були
внесені зміни і доповнення в деякі закони, в тому числі в ЗУ «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», де вказаний інший розмір допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У відповідності з вимогами ст.150 ч.3 Конституції України,
Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов”язковими до виконання на
территорії України, остаточними і не можуть бути оскаржені. У п.4 Рішення
Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, звернута увага
Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на
необхідність додержання положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції
України, статей 4, 27 , 38 ч.2 Бюджетного кодексу України при підготовці,
прийнятті та введенні в дію закону про Державний бюджет України. Згідно з
вимогами ст. 22 ч.3 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

На підставі викладеного, керуючись Рішенням
Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, ст.15 ЗУ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», ст.ст.9 -12, 17, 71, 72, 99 ч.2, 128, 160
ч.3, 162, 167, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці і соціального
захисту населення Білогірського району Автономної Республіки Крим щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі не менш прожиткового мінімуму, встановленого для дітей у віці до
шести років.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту
населення Білогірського району Автономної Республіки Крим виплачувати ОСОБА_1
щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в
розмірі, передбаченом ст.15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

На постанову може бути подано заяву про апеляційне
оскарження в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим протягом 10 днів з
моменту проголошення постанови. Апеляція подається протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження через Білогірській районний суд
Автономної Республіки Крим.

Головуючий