Справа № 2а-16441/2008
Суддя: Закаблук О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської
області в складі:

головуючого судді - Закаблук О.В.

при секретарі судового засідання - Балацькій Н.С.,

за участю представника позивачки- адвоката Гойко О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради, про визнання дій неправомірними, зобов»язання
виплати недоплаченої суми щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2008 роки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є
інвалідом 2 групи, захворювання якої пов»язане з наслідками аварії на ЧАЕС і згідно законодавства має право на щорічну
грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
розмір якої визначається на момент виплати,
але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2005,2006, 2007 роки у
значно нижчому розмірі. Оскільки відповідач відмовляється провести доплату
вказаної грошової допомоги, то позивач просить суд зобов»язати Управління
соціального захисту населення Білоцерківської міської ради доплатити недоотриману суму одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за вказаний період в розмірі 6040 грн.

В судовому засіданні позивачка
збільшила та уточнила позовні вимоги, просить зобов»язати відповідача
нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу на оздоровлення за
2005-2008 роки в розмірі 7930 грн.,
позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача за ордером адвокат ОСОБА_2 суду пояснила, що
позивачка має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги
на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», дію якої було зупинено п.30 ст.71 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік», так як являється інвалідом 2 групи,
захворювання якої пов»язане з наслідками аварії на ЧАЕС. Рішенням
Конституційного суду України № 6-рп/2007 року від 9 липня 2007 року, яке має
преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді спорів, які
виникли у зв»язку з застосуванням положень законів, які визнані
неконституційними, визнано неконституційними положення Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» в частині зупинення названих виплат.
Позивачка дізналась про порушення її
прав відповідачем після рішення Конституційного суду України в 2007
році, постійно лікується, а тому просить поновити строки звернення до суду
позивачки з 2005 року та задовольнити уточнений позов в повному обсязі за
період 2005- 2008 роки, так як
відповідачем проведено виплату одноразової грошової допомоги за 2005 рік
- 05.12.2005 року, за 2006 рік- 31.08.2006 року, за 2007 рік-29.12.2007 року за
2008 рік- 18.03.2008 року, після прийняття рішення Конституційним судом України,
в розмірах, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України всупереч
вимогам закону в сумі 120грн., тоді як сума нарахування та виплати одноразової
грошової допомоги на оздоровлення відповідно до статей Законів України «Про
державний бюджет України» на відповідний рік повинна була вираховуватись з розміру мінімальної
заробітної плати, який передбачено Законом про Державний бюджет, а тому
просить визнати дії відповідача
неправомірними та зобов»язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену
суму одноразової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за
2005,2006,2007,2008 роки згідно вимог Закону в розмірі 7930грн., просить позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без
участі представника відповідача, подали до суду письмові заперечення, в яких
позов не визнали та вказали, що виплата
вказаної допомоги на оздоровлення позивачці
проведена у розмірах, визначених постановою КМ України № 562 від
12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
управління соціального захисту населення є розпорядником бюджетних коштів, діє
в межах наданих йому асигнувань і не може виходити за межі бюджетних призначень,
визначених Державним бюджетом України, а тому підстав для нарахування та
виплати позивачці допомоги в розмірах, які встановлені законом, не було. Зміни
до Законів України «Про державні бюджети України » не вносились, а тому
рішення Конституційного суду України не могло бути реалізовано. Просять
відмовити в задоволенні позову, так як нарахування та виплати допомоги на
оздоровлення було проведено позивачці в розмірі 120 грн., правомірно. Просять
застосувати до позовних вимог наслідки пропущення строків звернення до
адміністративного суду, які встановлені ст.99 Кас України в один рік, в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки,
оглянувши та дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню частково по таким
підставам.

Згідно ст.104 КАС України, до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її
права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Даний спір за участю Управління соціального захисту
населення як суб'єкта владних повноважень ( п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є
публічно - правовим і його вирішення згідно д.1 ч.1 ст.17 КАС України належить
до компетенції адміністративних судів України, оскільки УСЗН як суб'єкт владних
повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним
законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

Судом встановлено, і це не заперечується відповідачем, що
позивачка є інвалідом 2 групи,
захворювання якої пов»язане з наслідками аварії на ЧАЕС, має посвідчення 1 категорії та перебуває на обліку
управлінні соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена
щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2 групи внаслідок аварії на
ЧАЕС - п»ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога на
оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення.

Судом встановлено, що щорічну
одноразову допомогу на оздоровлення позивачка отримала за 2005 рік - 05.12.2005
року, за 2006 рік- 31.08.2006 року, за 2007 рік-29.12.2007 року за 2008
рік - 18.03.2008 року що підтверджено
випискою з рахунку позивачки Ощадного банку України.

Зазначена допомога на оздоровлення
виплачена позивачці в тому розмірі, який встановлено постановою КМ України від 12.07.2005 року за № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується
Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.152 Конституції України нормативні акти, їх окремі
положення, визнані рішенням Конституційного Суду України неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп від 09.07.2007 року визнані
неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", в т.ч. п.30 ст.71, яким зупинено дію ст. 48 ЗУ
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року № 10-рп
визнані неконституційними
положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік…", в т.ч. внесення змін до ст.48
Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині того, що розміри щорічної допомоги на оздоровлення
визначаються Кабінетом Міністрів України, тобто при виплаті одноразової щорічної
допомоги на оздоровлення розмір грошової допомоги на оздоровлення слід
визначати згідно вимог ст.48 Закону.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб,
визначений Конституцією і Законами України. Ст.162 ч.2 КАС України передбачає, що у разі задоволення
адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії суб'єкта владних
повноважень та зобов'язати його вчинити пенні дії щодо усунення порушень або
прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав суб'єктів у
сфері публічно-правових відносин.

В даному випадку мають
враховуватися засади пріорітеності Законів України над урядовими нормативними
актами та вимога ст.92 Конституції України, згідно якої, виключно Законами
України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. І) та основи
соціального захисту ( п.60)

Щодо вимог позивачки про стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення за 2005,2006 роки, то названі позовні вимоги
не підлягають до задоволення в зв"язку з пропуском позивачкою строків
звернення до суду, а саме, до суду позивачка звернулась 27.10.2008 року, тобто
пропустила строки звернення до адміністративного суду, які встановлені
ст.99 Кас України в один рік з дня, коли особа повинна була дізнатись
про порушення її прав за 2005,2006 роки,так як допомога на оздоровлення
виплачена позивачці за 2005 рік -
05.12.2005 року, за 2006 рік- 31.08.2006 року.

Вимоги позивачки про поновлення
процесуального строку звернення до суду в зв»язку з тим, що вона не
знала законодавства, хворіє, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, так
як незнання законодавства позивачкою не створює для неї ніяких юридичних
наслідків, не являється поважною причиною для поновлення процесуальних строків
звернення до суду за захистом своїх прав. З
консультативних висновків, виписок з амбулаторної (медичної) картки
позивачки, які надані нею до суду в підтвердження своїх вимог щодо продовження
строку звернення до суду, вбачається, що позивачка дійсно хворіє, однак
загострення хвороб відбувається двічі на рік та позивачка проходить
амбулаторний курс лікування протягом 10 днів, а тому суд вважає, що позивачка
мала можливість протягом року з часу, коли отримувала допомогу на оздоровлення
та могла і повинна була дізнатись про порушення її прав, звернутись за захистом
своїх прав до суду з адміністративним позовом, що нею вчинено не було без
поважних причин, а тому підстав для поновлення процесуальних строків позивачці
суд не вбачає.

Відповідач наполягає на
застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду
позивачкою, а тому в задоволенні позову в
частині зобов»язання перерахунку та виплати одноразової грошової
допомоги за 2005,2006 роки слід відмовити відповідно до ст.100 Кас України,
відповідно до вимог якої пропущення строків звернення до суду за захистом своїх
прав являється підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, якщо на
цьому наполягає одна із сторін, позов
підлягає до задоволення частково.

Позивачка просить суд
зобов"язати відповідача донарахувати та виплатити на її
користь недоплачену суму
одноразової допомоги на оздоровлення виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати на момент виплати.

Законом України "Про державний
бюджет на 2007 рік" ст.76 встановлено розміри мінімальної заробітної плати
з 01 січня 2007 року - 400 грн., з 01 квітня 2007 року - 420 грн., з 01 липня
2007 року - 440 грн., з 01 жовтня 2007 року - 460 грн.

Законом України "Про державний бюджет на 2008рік…",
ст.59 встановлено розміри мінімальної заробітної плати з 01 січня 2008 року -
515 грн..

Позивачці проведено нарахування та
виплата допомоги на оздоровлення за 2007 рік-

29.12.2007 року за 2008 рік- 18.03.2008року, а тому вимоги позивачки в
частині зобов"язання перерахунку допомоги на оздоровлення виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати 460 грн за 2007 рік, 515 грн. -за 2008 рік
- правомірні, позов в цій частині слід задовольнити.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач неправомірно, всупереч вимогам ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», який постійно діючий і
відповідно до вимог ст.71 названого Закону, згідно Закону України від 05.10.2006 року "Про
внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього
Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до
цього Закону, на час дії Законів України
" Про державний бюджет України на 2007,2008роки…», якими було допущено
звуження змісту та обсягу прав позивачки на отримання належної, встановленої
Законом одноразової грошової допомоги на
оздоровлення, нарахував та виплатив
грошову допомогу на оздоровлення позивачки за 2007,2008 роки, що підтверджено
рішеннями Конституційного Суду України, Закон має переважну силу над Постановами
Кабінету Міністрів, Законами України
«Про державний бюджет України на відповідний рік», які мають прийматись
відповідно до вимог Конституції України, не допускати порушення та звуження
обсягу та змісту прав громадян, а тому суд вважає що відповідач своєю
бездіяльністю допустив звуження обсягу та змісту прав та свобод позивачки, які гарантовані
Конституцією України на отримання належного, встановленого Законом, соціального
грошового забезпечення, дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської
міської ради слід визнати неправомірними, позов слід задовольнити,
зобов"язати відповідача провести нарахування та виплату позивачці
недоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в сумі 2180грн (460х5-120 грн. виплаченої грошової
допомоги) за 2008 рік в розмірі 2455грн. /515 грн. - мінімальна заробітна плата
на момент виплати допомоги х 5 = 2575 грн. за мінусом 120 грн. виплаченої
допомоги/, а всього відповідача слід зобов'язати нарахувати та виплатити
на користь позивачки 4935 грн. не донарахованої та недоплаченої грошової
допомоги на оздоровлення за 2007,2008 роки, позов слід задовольнити частково.

Крім цього, суд вважає
безпідставними посилання відповідача в запереченнях проти позовних вимог щодо
неможливості реалізації вимог Закону у зв"язку з відсутністю змін в
Законах України "Про Державний бюджет України на 2007, 2008
роки…", як на підставу відмови в задоволенні вимог позивача, так як
вважає, що бездіяльність суб"єкта
владних повноважень щодо внесення змін в Закон, положення якого визнані
неконституційними, відсутність грошових коштів у відповідача не являється підставою для порушення закону, обмеження
Конституційних прав людини в частині нарахування і виплати передбачених Законом
соціальних допомог і виплат.

Позивачка звільнена від сплати держмита на користь держави на
підставі ст.4 Декрету КМ України "Про державне мито".

Керуючись ст.ст.19, 46,
95, 113,152 Конституції України, ст.48, 71 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законами
України "Про Державний
бюджет України на 2007, 2008 роки
…", ст.ст.2, 3, 6,9, 17,89,158-163, 185, 186 КАС України,суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради в частині
не нарахування та невиплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008
роки ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому
ст.48 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною.

Зобов"язати Управління
соціального захисту населення Білоцерківської міської ради перерахувати та виплатити на користь
ОСОБА_1 недоотриману суму одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за
2007,2008 роки в розмірі 4935грн..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного
суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом
десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя:
Закаблук О.В.