Справа № 2-а-5-586/07
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2007-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-5-586/2007 року
Центральний районний суд м.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року

Центральний
районний суд міста Миколаєва

У
складі: головуючого - судді Алєйнікова В.О.

при
секретарі Скарницькій
І.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 до
Начальника Ольшанської
виправної колонії № 53, Ольшанської
виправної колонії № 53

про скасування
стягнень, -

ВСТАНОВИВ

:

12
лютого 2007 рокуОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Начальника Ольшанської
виправної колонії № 53 про скасування дисципльшарних стягнень, що були накладені на його відповідно до
наказів №№ 109 від 31 березня 2006 року,
284 від 13 жовтня 2006 року та 300 від 1 листопада 2006 року.

Ухвалою
Центрального районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2007 року до участі у
справі, як відповідач, притягнута Ольшанська виправна колонія № 53.

Під час
судового розгляду справи позивач позов підтримав, представник відповідача вважав позов
таким, що не підлягає задоволенню, а оскаржувані наказт -таким, що грунтується на вимогах діючого
законодавства.

Після
вислуховування сторін та перевірки матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що поданий позов не підлягає задоволенню за
такого.

Матеріалами
справи встановлено, та сторони не
заперечують проти того, що згідно наказу
Державного департаменту України з питань виконання покарань від 4 лютого 2005
року № 17 до штатів Ольшанської виправної колонії введена дільниця соціальної
реабілітації (з плановим поповненням ЗО осіб),
до складу якої входять: начальник дільниці - начальник відділення
соціально-психологічної служби та 4 молодших інспектора -чергових. Наказом
начальника управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань у Миколаївській області № 9 о/с від 21 лютого 2006 року на посаду

2

начальника
дільниці - начальника відділення
соціально-психологічної служби призначений старший лейтенант Внутрішньої служби
ОСОБА_1.

За
такого відповідно до адбазцу 2 статті 7 Дисицплінарного Статуту органів
Внутрішніх Справ України він мав неухильно виконувати вимоги Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
статутів і наказів начальників.

Всупереч
цього протягом березня - жовтня 2006 року ОСОБА_2, незважаючи на вказівки начальника виправної
колонії, його першого заступника, та його помічника по роботі з кадровим
составом, а також роз 'яснення про необхдність
виконання їх наказів управління Державного департаменту України з питань
виконання покарань у Миколаївській області,
у категоричній формі відмовлялвся складати та подавати оперативну
звітність.

Такі
обставини підтверджується матеріалами службових розслідувань та не
заперечується самим позивачем.

Наведені
дії є дисциплінарним проступнком, через
що на підставі частини 1 статті 5 Дисицплінарного Статуту ОСОБА_3 був
обгрунтовано притягнутий до дисциплінарної відповідльності:

· наказом
№ 109 від 31 березня 2006 року - у вигляді догани

· наказом
№ 284 від 13 жовтня 2006 року - у вигляді суворої догани.

Проте, ОСОБА_2 належних висновків не зробив та 13
жовтня 2006 року під час проведення інструктажу чергової зміни , чергової варти та оперативної групи пршим
заступником начальника установи майром внутрішньої служби ОСОБА_4 на зауваження
щодо необхідності присутньості на інструктажі та належної поведінки у строю
відреагував не адекватно, вів себе
зухвало, сперечався з командиром.

Такі
обставини підтверджується матеріалами службових розслідувань та не
заперечується самим позивачем.

Наведені
дії є дисциплінарним проступнком, через
що на підставі частини 1 статті 5 Дисицплінарного Статуту ОСОБА_3 був
обгрунтовано притягнутий до дисциплінарної відповідльності та наказом № 300 від
1 листопада 2006 року його було попереджено про неповну службову відповідність.

Посилання
позивача про те, що шляхом видання
наказів про готування статистичної звітності керівництво установи
«необгрунтовано перекладало на його /позивача/ додаткові обов'язки» та
«примушувало його виконувати обов'язки інших осіб», а він /позивач/ «відстоював себе» та «не давав
на собі їздити» суд оцінює таким чином.

По-перше, вони за своєю сутністю є направленими на
обгрунтування можливості невиконання наказів начальника, що суперечить вимогам частини 3 статті 4
Дисицплінарного Статуту органів Внутрішніх Справ, за якою у разі одержання наказу від старшого
прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це
свого безпосереднього начальника, але не
має право обговорювати його змісту. За такого ці пояснення є лише
підтвердженням навмисності порушень ОСОБА_3 дисциплини та обгрунтованості
притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

По-друге, вони не містять у собі посилань про
обставини, що відповідно до закону
тягнуть скасування накладених на позивача дисциплінарних стягнень.

Керуючись ст.
ст. 9, 11, 158-163 КАСУ,
суд, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Начальника Ольшанської
виправної колонії № 53, Ольшанської
виправної колонії № 53

про скасування
стягнень -відмовити.

Постанова може
бути оскарженою до апеляційного адміністративного суду через Центральний
районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ АЛЄЙШКОВ В.О.