Справа № 2а-10278/08
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

окружний адміністративний суд:
судді - судді Зінченко
секретарі - Набока О.О.
в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі міста Харкова про
стягнення недоплаченої щорічної соціальної допомоги, -
ОСОБА_1., звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому просить суд поновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з
09.07.2007 р. до 31.12.2007 року, зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.
нарахувати та виплатити на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну
допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року у сумі 2733 грн. 30 коп.
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилалась на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина
війни» та відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року по 31.12.2007
року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального
розміру пенсії за віком.
Відповідач всупереч Рішення
Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були
визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного
підвищення до пенсії.
В судове засідання позивач не з'явилась,
надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача - УПФУ в
Київському районі м. Харкова до судового засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення
з яких вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та
зазначив, що відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» особам, які мають право на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» та Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним
із законів. У ч. 2 Прикінцевих положень також зазначено, що особам, які мають
право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пільги надаються за їх
вибором згідно з одним із зазначених законів. А також зазначив, що позивач перебуває на обліку в УПФ України в
Київському районі м. Харкова та, що з 14.05.98 року і по сьогоднішній день
ОСОБА_1 виплачується підвищення як члену сім'ї загиблого учасника бойових дій,
який був інвалідом І групи, відповідно до її заяви. Тобто, з моменту коли призначено підвищення
до пенсії як члену сім'ї загиблого учасника бойових дій, який був інвалідом І
групи, позивач втратив право на отримання державної соціальної допомоги як
Дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволенні
позовних вимог відмовити в повному обсязі виходячи з наступних підстав.
Позивач - ОСОБА_1, перебуває на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова.
до посвідчення №НОМЕР_1, виданого Управлінням праці та соціального захисту
населення Київського району м.Харкова від 15.10.1992 року, ОСОБА_1 від
23.09.2008 року присвоєно статус «Дитина війни».
6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає державну
соціальну підтримку дітей війни.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
2 статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” передбачає,
що ветеранам війни, які мають право на
отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до
цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним
матеріалах справи міститься заява №149 від 14.06.1998 року в якій позивач,
ОСОБА_1., звертається до Управління праці
та соціального захисту Київського району м. Харкова з проханням
назначити їй підвищення як вдові
учасника бойових дій, який був інвалідом І групи.
довідки, виданої УПФ України в Київському районі міста Харкова від 01.12.2008
року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФ України в Київському
районі м. Харкова та отримує пенсію за віком і в тому числі підвищення як
подружжю померлих учасників бойових дій.
Судом
встановлено, що ОСОБА_1. отримує підвищення як член сім'ї загиблого учасника
бойових дій, який був інвалідом І групи.
отриманням пільг відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист
дітей війни” до УПФ України в Київському районі м. Харкова ОСОБА_1, замість
підвищення яке їй вже виплачується відповідачем, не зверталась.
чином використавши своє право на отримання підвищення до пенсії згідно Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” позивачка
втратила своє право на отримання підвищення до пенсії згідно Закону України
„Про соціальний захист дітей війни”.
урахуванням викладеного, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню
ч. 2 ст. 19, ч.2 ст. 152 Конституції України,
ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, ст. ст. 86,
94, 98, 102, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України ,-
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду
України в Київському районі м. Харкова про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги відмовити у повному обсязі.
Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня її складення в повному обсязі заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.

Постанова
в повному обсязі виготовлена 08 грудня 2008 року.

Суддя А.В. Зінченко