Справа № 7/А-654/08
Суддя: Чірков Г.Є.
Дата ухвалення: 2008-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 року Вишгородський районний
суд Київської області в складі

головуючого - судді

Чіркова Г.Є.,

при секретарі

Авраменко Л.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської
районної державної адміністрації Київської області про стягнення щомісячної
доплати,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що відповідачем порушено її права, передбачені ст.
39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, який всіх належних сум щомісячної доплати
не виплатив, а тому зазначене є підставою до їх стягнення за період з 1999 по
2007 роки.

У судовому засіданні позивачка просила про
задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача про розгляд справи
повідомлений, в судове засідання не прибув.

Заслухавши позивача і дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи, вбачаються спірні
правовідносини, що виникли між Управлінням праці та соціального захисту
населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області та
ОСОБА_1 з приводу розміру виплат щомісячної доплати громадянам, які працюють на
території радіоактивного забруднення.

Згідно зі статтями 8 і 19 Конституції
України та ст. 9 КАС України, суд при розгляді цієї справи, виходить з
принципів верховенства права й законності, відповідно до яких органи державної
влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні цієї справи суд застосовує
Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, зміни до цього закону в редакції від 6
червня 1996 року № 230/96, які були чинними на час виникнення спірних
правовідносин, та Конституцію України.

Судом установлено, що позивачка є
пенсіонером і працює в Історико-культурному заповіднику на території м.
Вишгорода - тобто в зоні посиленого радіологічного контролю, про що йдеться в
Постанові Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, а
тому згідно ст. 39 Закону № 230/96 та на підставі Рішення Конституційного Суду
України від № 6-рп/2007 щодо визнання неконституційним зупинення її дії статтею
71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік”, має право на щомісячну
доплату в розмірі однієї мінімальної заробітної плати разом із додатковим
підвищенням оплати праці в розмірі 25 % від розміру мінімальної заробітної
плати.

Проведення таких виплат згідно чинного
законодавства й у тому числі Постанови Кабінету Міністрів від 20 вересня 2005
року № 936 покладено на відповідні територіальні Управління праці та
соціального захисту населення.

Разом з тим, виплата Управлінням таких
доплат позивачці в розмірі 5 грн. 20 коп. і 1 грн. 35 коп., визначених
Постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи” від 26 липня 1996 року №
836, зазначеним вимогам Закону не відповідає.

Згідно
ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих
прав і свобод визначаються виключно законами України, а тому питання визначення
розрахункової величини, що використовується для певних видів державної
соціальної допомоги, є також предметом виключно законів України.

Натомість, усупереч Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, позивачці щомісячна доплата виплачувалася в розмірах установлених
урядовими нормативними актами й без дотримання вимог даного Закону, який за
загальними засадами є пріоритетним при визначені питань розрахункової величини
певних соціальних виплат, і тому підлягає застосуванню в цій справі.

Зазначені виплати на момент їх здійснення,
розміру однієї мінімальної заробітної плати не відповідають, яка у відповідні
періоди з 1999 по 2007 роки становила від 74 грн. до 460 грн. згідно Законів
України „Про державний бюджет України” на відповідні роки.

Ураховує суд і те, що відповідно до статей
21 і 22 Конституції України конституційні права і свободи людини є
невідчужуваними та непорушними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту й
обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Загальновизнаним є правило, згідно з яким
сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.
Конституційний принцип правової держави вимагає від неї утримуватися від
обмеження загальновизнаних прав і свобод людини і громадянина, в тому числі
прав осіб постраждалих від Чорнобильської катастрофи на отримання допомоги у вказаний
вище спосіб.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зазначено у рішеннях №
8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року, № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та №
10-рп/2008 від 22 травня 2008 року) пов'язану з реалізацією права на соціальний
захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній
життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та
закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема,
належать й особи, які працюють в зоні посиленого радіологічного контролю, яким
провадиться щомісячна доплата за спеціальним законом.

Тим самим, суд вважає наявними порушення
прав позивачки, які підлягають захистові, а пред'явлений позов задоволенню.

З урахуванням наведеного, поданий
позивачкою розрахунок сум стягнення є вірним, ґрунтується на вимогах закону і
сумнівів у суду не викликає, а тому на користь позивачки підлягає стягненню
заявлена нею сума.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 160-163 КАС України,

постановив:

адміністративний позов задовольнити.

Дії Управління праці та соціального
захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської
області стосовно виплати ОСОБА_1 щомісячно доплати в розмірах менших від однієї
мінімальної заробітної плати визнати неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської
області на користь ОСОБА_1 22 321 грн. 43 коп.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі,
шляхом подання заяви про її оскарження та протягом 20 днів після цього
апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя