Справа № 2а-74/07
Суддя: Слободяний О.Є.
Дата ухвалення: 2007-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-74/07
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2007
року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:
головуючого судді Слободяного
О.Є.

при секретарі Стаднік
І.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення
Козятинської міської ради про стягнення грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 1665 грн.,
посилаючись на те, що він є членом сім'ї загиблого ветерана війни, що
підтверджується посвідченням, виданим 18 листопада 2005 року управлінням праці
та соціального захисту населення Козятинської міської ради. Згідно із Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому
щорічно, до 5 травня, повинна надаватись грошова допомога в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком. Але, всупереч вимогам Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», грошова допомога, призначена
йому в 2006 році, виплачувалась не в повному обсязі. Сума виплати мали складати
у 2006 році - 359 х 5 = 1795 гривень. Йому виплатили лише 130 грн., сума
недоплати склала (1795 -130) = 1665 гривень.

В судовому
засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю.

Позивач
ОСОБА_2 стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 2250 грн.35 коп.,
посилаючись на те, що він є учасником війни, що підтверджується посвідченням,
виданим 22 вересня 2002 року управлінням праці та соціального захисту населення
Козятинської міської ради. Згідно із Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно, до 5 травня, повинна
надаватись грошова допомога в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Але,
всупереч вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», грошова допомога, призначена йому в 2004 - 2006 роках,
виплачувалась не в повному обсязі. У 2004 р. допомога не виплачувалась взагалі
Йому виплатили лише 50 грн. у 2005 р. та 50 грн. у 2006 р. Сума виплати мали
складати:

1)
у 2004 р. - 277
грн. 35 коп.,

2)
у 2005 р. - 996
грн.

3)
у 2006 р. - 1077
гривень. Тому недоплата склала 2250 грн. 35 коп.

В судовому
засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю.

Позивачка
ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 2888 грн.35
коп., посилаючись на те, що вона є учасником війни, що підтверджується
посвідченням, виданим 28 січня 2001 року управлінням праці та соціального
захисту населення Козятинської міської ради. Вона також є дружиною померлого
ветерана війни, що підтверджується посвідченням, виданим 24 жовтня 2005 р.
управлінням праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради.
Згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» їй щорічно, до 5 травня, повинна надаватись грошова допомога в розмірі
3 мінімальних пенсій за віком, а починаючи з 2006 р. - в розмірі 5
мінімальних пенсій за віком. Але, всупереч вимогам Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», грошова допомога, призначена
їй в 2004 - 2006 роках,

2

виплачувалась не
в повному обсязі. У 2004 р. допомога не виплачувалась взагалі їй виплатили лише
50 грн. у 2005 р. та 130 грн. у 2006 р. Сума виплати мали складати:

1)
у 2004 р. - 277
грн. 35 коп.,

2)
у 2005 р. - 996
грн.

3) у 2006 р. - 1795
гривень.

Тому недоплата
склала 2888 грн. 35 коп.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала повністю.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала і пояснила, що виплата допомоги ветеранам
війни провадиться з коштів Державного бюджету України відповідно до Законів
України про Державний бюджет; що управління праці не є належним відповідачем по
справі, так як воно не є суб'єктом владних повноважень, що управління праці не
є розпорядником коштів, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом
встановлено, що відповідно до ст. 3 Положення про управління праці та
соціального захисту населення Козятинської міськради управління є юридичною
особою, має самостійний баланс, печатку, поточні рахунки в установах банку...
Управління є позивачем і відповідачем у судових справах (а.с. 71).

Судом
також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом сім'ї загиблого ветерана війни,
що підтверджується посвідченням, виданим 18 листопада 2005 року управлінням
праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради (а.с.3);
позивач ОСОБА_2 є
учасником війни, що підтверджується посвідченням, виданим 22 вересня 2002 року
управлінням праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради
(а.с.30); позивачка ОСОБА_3 є учасником війни, що підтверджується посвідченням,
виданим 28 січня 2001 року управлінням праці та соціального захисту населення
Козятинської міської ради. Вона також є дружиною померлого ветерана війни, що
підтверджується посвідченням, виданим 24 жовтня 2005 р. управлінням праці та
соціального захисту населення Козятинської міської ради (а. с. 16-17).

Згідно з
ч. 5 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10
цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились
вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком. Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня іншим учасникам війни
виплачується разова грошова допомога - у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Незважаючи
на вказані норми закону, без урахування розмірів мінімальних пенсій,
відповідачем було безпідставно зменшено розмір виплат позивачам. Вказані
зменшені розміри виплат відповідач обґрунтовує змінами, які були внесені в
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки.

Суд
вважає, що посилання представника відповідача є необгрунтованими з наступних
підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини
є невідчужуваними та непорушними...При прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1
листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя» , оскільки Конституція України має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати
зміст будь-якого закону... з точки зору його відповідності Конституції і у всіх
необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №20рп/2004 у справі №1-27/2004
(справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення
ст. 44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено,
що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється у
таких розмірах: інвалідам війни 2 групи - 160

3

грн., інвалідам
війни 3 групи - 130 грн., учасникам бойових дій - 120 грн. Згідно з ч. 2 ст.
152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
судом рішення про їх неконституційність.

Суд
вважає, що після винесення вказаного рішення Конституційним Судом України
відповідно до ст. 22 Конституції України відповідач не мав права зменшувати
розмір виплат, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Разом з
тим суд вважає, що позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був без поважних причин
пропущений строк позовної давності за 2004 - 2005 роки, клопотання про його
поновлення не заявлялось, а тому у задоволенні вимог за 2004 - 2005 роки слід
відмовити.

Згідно
зі ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» мінімальна
пенсія за віком з 01.04.2006 р. становить 359 грн. Тому виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» повинна була здійснюватись у таких розмірах:

2006 рік:

Учасники війни - 1077
грн.

члени сімей
загиблих військовослужбовців - 1795
грн.

Таким чином,
з урахуванням вже
проведених виплат сума
недоплати позивачам становить:

2006 рік:

Учасники війни - . 1027
грн.

члени сімей
загиблих військовослужбовців - 1665
грн.

Правовідносини,
які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 5 ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якими
щорічно, до 5 травня членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього
Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не
одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком; а також вимогам ч. 5 ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якими
щорічно, до 5 травня іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога
- у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

На
підставі наведеного , керуючись ст.ст. 21, 22 Конституції України, ч. 5 ст. 14
та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Козятинської міської ради на
користь:

ОСОБА_1 - 1665
грн.;

ОСОБА_2 - 1027грн.;

ОСОБА_3 - 1665 грн.

Судові витрати
компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Заява
про апеляційне оскарження постанови може бути подана до апеляційного суду
Вінницької обл.. протягом
10 днів з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга може бути
подана протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.