Справа № 2а-17386/2008
Суддя: Закаблук О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня
2008 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Закаблук О.В.,

при
секретарі Балацькій Н.С.,

за участю представника позивачки
Данілова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в
залі
суду № 3 м.Біла Церква справу за
адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України у Білоцерківському районі, про визнання дій неправомірними, зобов»язання проведення перерахунку доплати за проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач,
управління пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі
безпідставно відмовляє їй в проведенні перерахунку доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю,
як непрацюючому пенсіонеру, просить зобов”язати відповідача провести
перерахунок доплати згідно законодавства з 01.07.2007 року в розмірі, який
встановлений Законом.

В судовому засіданні
представник позивачки за довіреністю
ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просить суд визнати дії
відповідача в частині встановлення доплати до пенсії позивачки згідно ст.39 ч.2
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» у
розмірі 5 грн. 20коп. згідно постанови Кабінету Міністрів України
неправомірними та зобов”язати відповідача провести перерахунок додаткової
пенсії позивача, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановивши її на
рівні однієї мінімальної заробітної плати
440 грн. з 09.07.2007 року та 460 грн. з 1.10.2007 року та з 1.01.2008
року згідно розміру мінімальної пенсії
за віком згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік…»

Відповідачі, попереджені
належним чином про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, надали до
суду письмові заперечення, які приєднані до справи та письмову заяву,
просять справу розглянути у відсутність представника відповідачів, а тому суд вважає можливим вирішити справу у
відсутність відповідачів.

Як вбачається з письмових
заперечень відповідача, Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському
районі позовні вимоги не визнає та зазначають, що порядок обчислення додаткових пенсій за проживання в зоні
посиленого радіоекологічного контролю визначається КМ України. Доплата до
пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться
в розмірі, визначеному постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836, що
становить 5 грн. 20 коп., а саме КМ України надано право встановлювати розміри
соціальних виплат та здійснювати видатки на реалізацію положень Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною
Радою України в Законі "Про Державний бюджет України" на відповідний
рік, крім того, згідно ст.67 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" його застосування провадиться у
порядку, визначеному КМ України, рішення якого є обов"язковими для
виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої
влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма
суб"єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та
форм власності. А саме в розмірах, які і визначені КМ України виходячи з
реальних можливостей Державного бюджету України згідно з бюджетними
призначеннями і враховуючи вимоги ст.95 Конституції України, провадиться
позивачу виплата зазначеної доплати, Законом України «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» доплата за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю не
проводиться, а тому відповідач діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України. Просять застосувати вимоги ст.99 Кас України та
розглядати позовні вимоги в межах річного строку з дня звернення позивача до
суду з адміністративним позовом.

Заслухавши пояснення
представника позивачки, оглянувши матеріали справи,проаналізувавши докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково по таким підставам.

Так, по справі встановлено, що позивачка
є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що
стверджується копією посвідчення НОМЕР_1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Білоцерківському районі,
являється непрацюючим пенсіонером, яка
проживає в зоні підвищеного радіоекологічного контролю.

До пенсії позивачки
проводиться також доплата відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 5грн.20 коп., передбаченому постановою КМ України від
26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Всі ці обставини сторонами не
заперечуються.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка зареєстрована і постійно
проживає в м.Узин Білоцерківського району, яке згідно постанови КМ України
від за №
106 від 23.07.1991 року /додаток № 1/
віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення , підвищуються у розмірах, встановлених частиною
першою цієї статті.

А згідно ч.1 даної статті
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться
доплата в таких розмірах:

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю-одна мінімальна заробітна
плата.

Отже, позивач, як
непрацюючий пенсіонер, відповідно до Закону має право на доплату до пенсії за
проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Судом також встановлено,
що вказана доплата до пенсії проводилась
відповідачем у розмірі 5 грн. 20 коп.,
передбаченому постановою КМ України
від 26.07.1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до 01.01.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції
України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами
України, актами Президента України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС
України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір доплати до
пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України, суперечить вимогам
ст.39 Закону та іншим нормам Законів.

Так, згідно Закону
України "Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік"
розмір мінімальної заробітної плати встановлений 185 грн., який згідно внесень
послідуючих змін до Державного бюджету України зростав кожен наступний рік і в жодному з цих законів не було обмежень
щодо застосування розміру мінімальної заробітної плати як розрахункової
величини при визначенні компенсаційних виплат відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Так, в Законі України
"Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік"
було вказано на те, що до прийняття ВР України змін до законів, у нормах яких
для розрахунків застосовується мінімальна заробітна плата, КМ України
здійснювати перегляд цих норм виходячи з реальних можливостей видаткової
частини Державного бюджету України.

В Законі України
"Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003
рік" було дано доручення КМ внести пропозиції про внесення змін до законів
України, у нормах яких для розрахунків застосовується мінімальна заробітна
плата.

Але, як вказано вище,
жодних законодавчих актів з цих питань КМ України починаючи з 1996 року не
приймалося, незважаючи на те, що розмір мінімальної заробітної плати за період
з 1996 року неодноразово змінювався, вказана доплата залишалася незмінною протягом всього цього часу.

Слід зазначити, що дію
положень ст.39 вказаного Закону було зупинено на 2006 рік і на 2007 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно з Законами
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", Законом України «Про
державний бюджет України на 2008 рік… було внесено зміни в ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до цього Верховна Рада України ніяких законів з цих
питань не приймала.

Відповідно до Закону
України від 05.10.2006 року "Про внесення змін до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" було доповнено вказаний Закон ст.71, згідно якої дія положень
цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення
змін до цього Закону.

За рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007
року за № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік", в т.ч. п.30 ст.71 цього
Закону, яким було зупинено дію статті 39 Закону "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати.

Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік…", в
т.ч. внесення змін до ст.39 Закону України " Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
частині того, що розміри щорічної
допомоги на оздоровлення визначаються Кабінетом Міністрів України та обмежено
право непрацюючих пенсіонерів на отримання встановленої Законом доплати до
пенсійного забезпечення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного
контролю.

Рішення
Конституційного Суду є обов"язковими до виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того, в п.5
зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв"язку з правовідносинами, які виникли внаслідок
дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, оскільки
закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то
суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме
положення ст.39 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та положення зазначених
вище Законів про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не
постанови КМ України .

Згідно ч.4 ст.9
КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України,
або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Але суд вважає, що право на доплату до пенсії на рівні однієї мінімальної
заробітної плати позивач набула з 09.07.2007 року, тобто, з дня ухвалення
Конституційним Судом вказаного вище рішення, оскільки за ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, а тому вимоги позивачки підлягають
до часткового задоволення.

Про це також вказано і в п.3 зазначеного рішення Конституційного Суду від
09.07.2007 року.

Згідно Закону України від 15.03.2007 року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визначено розмір
мінімальної заробітної плати з 1 липня 2007 року-440 гривень, а з 1 жовтня 2007
р. - 460 грн.

Законом України "Про державний
бюджет на 2008рік…", ст.59 встановлено розміри мінімальної заробітної
плати з 01 січня 2008 року - 515 грн., з 01 липня 2008 року -525 грн., з 1
жовтня 2008 року- 545 грн..

Позивачка за
захистом своїх порушених прав звернулась до суду 05.09.2008 року, що вбачається з дати
підписання позовної заяви, з заявами про
поновлення строків звернення до суду за захистом своїх порушених прав не
зверталась, відповідачі наполягають на застосуванні наслідків пропуску строків
звернення до суду, який встановлений ст.99 Кас України в один рік.

Суд вважає, що вимоги позивачки
щодо перерахунку доплати до пенсійного
забезпечення з 09.07.2007 року не підлягають до задоволення, так як заявлені за
межами строку звернення до суду, який встановлений ст.99 Кас України в один
рік, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог згідно ст.100 Кас
України, позов підлягає до задоволення в межах річного строку звернення до
суду, тобто з 05.09.2007 року по 31.12.2007 року, та з 01.01.2008 року, так як права позивачки були порушені,
правопорушення являється триваючим, так як нарахування доплати до пенсії
позивачки проводяться щомісячно, а тому
позовні вимоги щодо перерахунку та виплати доплати до пенсійного забезпечення
позивачки слід задовольнити в межах
строку звернення до суду, тобто з
05.09.2007 року в межах заявлених
позовних вимог, позов слід задовольнити частково.

Отже, з врахуванням всього
наведеного суд приходить до висновку, що позивач має право на доплату до пенсії
за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі 440 грн з 5
вересня 2007 року,460 грн. з 1 жовтня 2007 року, з 1 січня 2008 року - в
розмірі 515 грн., з 1 липня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня 2008 року-545 грн.
згідно вимог ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, так
як Законами України «Про державні бюджети України на 2007,2008 роки» було
допущено звуження змісту та обсягу прав позивачки на отримання належного пенсійного
забезпечення, які встановлені їй як непрацюючому пенсіонеру вимогами постійно
діючого Закону, тоді як Закони «Про державний бюджет України...» приймаються
періодично, не можуть допускати звуження існуючих прав та гарантій громадян, а
тому позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.4 Декрету КМ України "Про державне мито" позивачка
звільнена від сплати держмита /судового
збору/ на користь держави.

Керуючись ст.ст.46,95 Конституції України, ст.39 Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, Законом України “Про
внесення змін до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, рішеннями Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року №
6-рп, 10-рп від 22.04.2008 року,
Законом України від 15.03.2007
року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік», ст.59 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України»,
ст.ст.6,17,158-163,167,185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії
Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі щодо нарахування
доплати до пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 05.09.2007 року згідно ст.39
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"в розмірі 5 гр. 20 коп. - неправомірними.

Зобов"язати Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському
районі
провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" за проживання на території
радіоактивного забруднення за період з
05.09. 2007 року по 31 грудня 2007 року, встановивши її на рівні мінімальної
заробітної плати з розрахунку 440 грн. щомісячно, з 1 жовтня 2007 року - 460
грн. щомісячно, з 1 січня 2008 року в розмірі 515 грн., з 1липня 2008 року-525
грн., з 1 жовтня 2008 року -545грн. щомісячно.

Від сплати держмита /судового збору/ позивачку звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного
суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя:
Закаблук О.В.