Справа № 2-4109\07
Суддя: Городецький Д.І.
Дата ухвалення: 2007-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-410907
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі головуючого судді - Городецького Д.І. секретаря - Тен І.О. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по
компенсаційним виплатам,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Військової частини НОМЕР_1про стягнення заборгованості по компенсаційним
виплатам.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач стверджує,
що він проходить військову службу та перебуває на грошовому, речовому та
продовольчому забезпеченню в військовій частині НОМЕР_1.

За час проходження служби йому не в повному обсязі
виплачується компенсація за продовольче забезпечення за період з 11.03.2000
року по 07.12.2006 року, сума заборгованості складає 31 091, 91 грн.

В зв'язку з вищенаведеним, в позовній заяві позивач
просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 компенсацію за не отримане
продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 року по 07.12.2006 року в сумі
31091, 91 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, підтвердив обставини звернення до суду,
викладені в позовній заяві, просить суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1
компенсацію за не отримане продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 року
по 07.12.2006 року в сумі 31091, 91 грн.

В судове засідання представник відповідача - Військової
частини НОМЕР_1 не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи
повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проходить
військову службу та перебуває на грошовому, речовому та продовольчому
забезпеченню в військовій частині НОМЕР_1.

Згідно довідки позивача, ОСОБА_1 перебуває на службі в
військовій частині НОМЕР_1 станом на 06 квітня 2007 р.

Відповідно до ч.4 ст. 17 Конституції України, ч.1, 2 ст.
16 Закону України «Про збройні Сили України», ч.2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Держава
здійснює державний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей і
гарантує військовослужбовцям отримання за рахунок держави фінансового,
речового, продовольчого, медичного та інших видів забезпечення у розмірах,
визначених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року
передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також, речове майно і продовольчі пайки, або, за бажанням військовослужбовця,
грошову компенсацію замість них.

Статтею 16 Закону України
«Про Збройні Сили України», передбачено, що
військовослужбовцям
гарантується отримання за
рахунок держави фінансового, речового,
продовольчого, медичного та
інших видів забезпечення.

Відповідно до вищезазначених Законів, норми продовольчого
забезпечення військовослужбовців на період до 19 квітня 2002 року були
затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року №
316, а починаючі з 19 квітня 2002 року - Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 березня 2002 року № 426.

Цими постановами на Міністерство Оборони України було
покладено обов'язок, у разі зміни цін на продовольство, уточнювати вартість
харчування за діючими середніми цінами, але не частіше одного разу на квартал.

Згідно Закону України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 року, частина 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в частині
видачі військовослужбовцям продовольчих пайків, або, за їх бажанням, грошової
компенсації замість них - призупинена.

Суд приходить до переконання, що Закон України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» в частині призупинення видачі
військовослужбовцям продовольчих пайків є таким, що порушує вимоги ст. 22
Конституції України. Згідно ст. 8 Конституції, Конституція України має найвищу
юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, тому при розгляді конкретних
справ суди повинні застосовувати Конституцію, оцінювати зміст закону чи іншого
нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції України.

Згідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав та свобод.

Враховуючи те, що Закон України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» в частині призупинення видачі військовослужбовцям
продовольчих пайків є таким що протирічить Конституції України, звужує обсяг
прав військовослужбовців у частині отримання продовольчих пайків або грошової
компенсації замість них, суд не може керуватися вищезазначеним законом при
прийняті рішення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунків
позивача, зроблених на підставі середніх роздрібних цін на продовольчі товари
за 2000 - 2006 роки (а.с. 19-55), не отримане позивачем продовольче
забезпечення за період з 11.03.2000 року по 07.12.2006 року, сума
заборгованості складає 31 091, 91 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, 70, 71, 158, 159, 161 КАС
України, ст. 22 Конституції України, ч.4 ст. 17 Конституції України, ч.1, 2 ст.
16 Закону України «Про збройні Сили України», ч.2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 смт. Гвардійське
Новомосковського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію за не отримане продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 року
по 07.12.2006 року, в розмірі 31 091, 91 грн.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 310, 92 грн.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.