Справа № 2-а-111/2007
Суддя: Теремецька Н.Ф.
Дата ухвалення: 2007-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-111/2007
ПОСТАНОВА іменем України

31 жовтня 2007
року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої-
судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Воробей М.М., з участю:

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Заліської A.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Славутичі Київської області про зобов"язання провести
правильний розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає
поверненню, стягнення цієї суми, штрафу за неповне повернення, відшкодування
моральної шкоди, стягнення компенсації за втрачений заробіток,-

УСТАНОВИВ:

У вересні 2007
року до суду звернувся ОСОБА_1 з
позовом до Державної податкової інспекції в м. Славутичі Київської області, в
якому він просив зобов'язати відповідача провести розрахунок суми податку з
його доходів як фізичної особи за 2006 рік, що підлягає поверненню йому як
платнику податку у відповідності до вимог закону. Також просив стягнути на його
користь з відповідача неповно повернену суму надміру сплаченого податку в сумі
211 гривень 11 копійок, штраф в розмірі 552 гривні 49 копійок , відшкодувати
моральну шкоду на суму 2000 гривень.

У судовому
засіданні позивач позовні вимоги доповнив та просив, крім раніше заявлених
позовних вимог, стягнути з відповідача також компенсацію за втрачений заробіток
пропорційно розміру середнього заробітку та кількості днів участі у судових
засіданнях, посилаючись на те, що службові особи Державної податкової інспекції
в м. Славутичі Київської області в
порушення вимог п.1.6, ст.1, пунктів 4.3.6, 4.3.7 ст.4 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" та п.4 ст.18 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" включили у
розрахунок суми сплаченого ним податку з доходів фізичних осіб, що підлягав
поверненню, суму утриманих з нього страхових внесків до соціальних фондів,
внаслідок чого вона була зменшена і він недоотримав 211 гривень 11 копійок, чим
йому завдано моральної шкоди. Враховуючи, що відповідачем неповернена йому вся
сума надміру сплаченого податку більше 90 календарних днів, то відповідач на
його користь повинен сплатити штраф в розмірі несвоєчасно поверненої суми, а
саме в розмірі 552 гривні 49 копійок.

Представник
відповідача визнала позов частково. Суду пояснила, що вона визнає позов в
частині повернення позивачу суму надміру сплаченого податку в розмірі 211
гривень 11 копійок, штрафу в розмірі 211 гривень 11 копійок, та компенсації за
втрачений заробіток в розмірі 355 гривень 14 копійок. Обґрунтовуючи тим, що
вимоги позивача правомірні, але в своїй роботі вони керуються роз'ясненнями ДПА
України щодо порядку розрахунку суми надміру сплаченого податку, що є для
посадових осіб ДПІ обов"язковими. Вимоги позивача щодо відшкодування
моральної шкоди вона не визнала,

2

пояснивши тим, що позивач не надав жодних
доказів, які б підтверджували б спричинення йому моральної
шкоди внаслідок дій посадових осіб відповідача.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що 1 вересня 2004 року позивачем був укладений договір з
Національним авіаційним університетом м. Києва за № 04-1/ОФ/21-641 про
підготовку його дочки ОСОБА_2 за освітньо-кваліфікаційним рівнем
"бакалавр" за напрямом "Культура". Строк навчання з
01.09.2004 року складає чотири роки. Загальна вартість навчання складає 17000
гривень, що підтверджується п. 3.4 зазначеного Договору, копія якого долучена
до матеріалів справи (а.с. 14 ).

Згідно Договору
ОСОБА_1, позивачем
у справі, за навчання доньки ОСОБА_2 у Національному авіаційному університеті
м. Києва протягом 2005-2006 року була внесена оплата в сумі 4250 гривень, що
підтверджується копіями квитанцій, приєднаних до матеріалів справи(а.с. 15-16).

23 лютого 2007
року позивач подав на ім'я начальника Державної податкової інспекції в м.
Славутичі Київської області заяву про проведення перерахунку утриманого з нього
податку згідно вимог вищевказаного закону з врахуванням його права на
податковий кредит у зв'язку з оплатою за навчання у ВУЗІ. До заяви було додано
позивачем Декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2006 року,
Перелік сум витрат, що включаються до складу податкового кредиту, розрахунок
суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягають поверненню, договір про
навчання, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку з
місця роботи, та інші документи, підтверджуючі факт оплати за навчання, які
були прийняті для перерахунку утриманого з нього податку за 2006 рік та
повернення позивачу вказаних в них сум у зв'язку з його правом на податковий
кредит (а.с. 7-11, 13-16).

Як вбачається з
поданої декларації, сума нарахованого доходу позивача за основним місцем роботи
за 2006 рік становила 46505,67 гривень, сума утриманого податку 6045,73 гривень.
Згідно доданого до декларації переліку сум витрат, що включаються до складу
податкового кредиту, сума витрат по оплаті за навчання дочки позивача становила 4250 гривень. Згідно доданого
до декларації розрахунку суми податку, що підлягає поверненню позивачу у
зв'язку з нарахуванням податкового кредиту, вона становила 552,49 гривень.

Представник
відповідача в судовому засіданні пояснила, що при розрахунку надміру сплаченого
податку ДПІ користувалася роз'ясненнями ДПА "України", які являються
для них обов'язковими, та виходила із розміру загального оподаткованого доходу
позивача на суму 48129,65 гривень, без виключення утриманих до Пенсійного фонду
та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок
безробіття внесків на загальну суму 1623,98 гривень. Відповідно до їхніх
розрахунків поверненню позивачеві підлягав сплачений податок на суму 341,38
копійок, хоча вони розуміли, що рахувати цей сплачений податок необхідно
відповідно до вимог закону, виходячи із доходу, який підлягав кінцевому
оподаткуванню.

Відповідно до
п.1.6 ст.1, п. 4.3.6,4.3.7 ст.4 Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" та п.4 ст.18 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", поняття загального оподаткованого
доходу", що надається в цих нормах законів, складається з доходів, що
підлягають кінцевому оподаткуванню при їх нарахуванні(виплаті); доходів, які
підлягають оподаткуванню у складі загального річного оподаткованого доходу; доходів, які оподатковуються за іншими
правилами, визначеними Законом.

Крім того, у п.4
ст.18 закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування"
зазначено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших
обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не
поширюється податкове законодавство.

3

Відповідно до п. 1.7. Інструкції
про порядок нарахування платникам податку податкового кредиту щодо податку з
доходів фізичних осіб, затвердженої наказом ДПА України від 22.09.03 № 442,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.10.03 за№ 879/8200, об'єктом
оподаткування резидента-фізичної особи є чистий річний оподаткований дохід,
який визначається шляхом зменшення загального річного оподаткованого доходу на
суму податкового кредиту такого звітного року.

Згідно п.3.5.
ст.3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" при
нарахуванні доходів у вигляді заробітної плати об'єкт оподаткування
визначається як нарахована сума такої заробітної плати, зменшена на суму збору
до Пенсійного фонду чи внесків до фондів загальнообов'язкового державного
соціального страхування, які відповідно до закону справляються за рахунок
доходу найманої особи.

У відповідності
до п.2.1. Інструкції платник податку-резидент, який має індивідуальний
ідентифікаційний номер, має право на нарахування податкового кредиту за наслідками звітного податкового року. Згідно
п.2.2 Інструкції підстави для нарахування податкового кредиту із зазначенням
конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій
декларації.

Як вбачається з
довідки ДСП ЧЕАС № 750
від 21.02.2007 року, у 2006 році сума доходу позивача, який підлягає кінцевому
оподаткуванню, становила 46505,67 гривень, яку і зазначив позивач у річній
податковій декларації і з якої він виходив при розрахунку суми податку, що
підлягає поверненню ( 48129,65-1623,98), де 48129,65 - загальний оподаткований
дохід, а 1623,98 - сума утриманого збору до Пенсійного фонду та фондів
загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином,
сума податку, що підлягає поверненню у зв'язку із нарахуванням податкового
кредиту, становить 552,49 гривень.

Розрахунок суми
податку, який підлягав поверненню позивачу у зв'язку із нарахуванням
податкового кредиту, здійснений відповідачем відповідно до податкових
роз'яснень ДПА України, є неправомірний, оскільки публікації у "Віснику
податкової служби" не є офіційними податковими роз'ясненнями, а спірні
відносини врегульовані Законом "Про податок з доходів фізичних осіб"
та Інструкцією про порядок нарахування платникам податку податкового кредиту
щодо податку з доходів фізичних осіб, затвердженої наказом ДПА України від
22.09.03 № 442, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.10.03 за№
879/8200.

Ця сума повинна
бути повернута ОСОБА_1, позивачу у справі, повністю не пізніше 60 календарних
днів від дня отримання податкової декларації, що передбачено п.4.5 Інструкції.

Як видно із
виписки особового рахунку в установі Ощадбанку, відповідач перерахував на
рахунок позивача в установлений строк, а саме 21 березня 2007 року, лише 341,38
гривень.

Відповідно до
п.п.20.4.2 п.20.4 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" та п.4.7. Інструкції за неповне або несвоєчасне повернення суми
надміру сплаченого податку, у тому числі внаслідок застосування права на
податковий кредит, на користь платника податку сплачується штраф у розмірі 100
% від такої суми, якщо платник не отримує таку суму у строк від 91 календарного
дня, наступного за останнім днем граничного строку її виплати. Встановлено, що
поверненню підлягала сума 211,11 гривень, решта суми такою не є, оскільки
повернута і спору з приводу її повернення не виникало.

За таких
обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі
211 гривень 11 копійок.

Вимоги ОСОБА_1, позивача у
справі, про відшкодування йому моральної шкоди задоволенню не підлягають, тому
що в судовому засіданні позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди
внаслідок неправомірних дій відповідача.

4

Відповідно до
ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Сума
документально підтвердженої втрати заробітку у зв'язку з явкою позивача до суду
у розмірі середнього заробітку пропорційно часу участі у судових
засіданнях(26.09.2007, 31.10.2007), виходячи із середньоденної заробітної плати
в розмірі 177 гривень 57 копійок, становить 355,14 гривень та підлягає
стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати
державну податкову інспекцію в м. Славутичі Київської області перерахувати на
рахунок ОСОБА_1 в установі Ощадбанку надміру сплачений податок з доходів
фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий
кредит за 2006 рік відповідно до поданого ним розрахунку від 23 лютого 2007 року
на суму 211 гривень 11 копійок.

Стягнути з
Державної податкової інспекції в м. Славутичі Київської області на користь
ОСОБА_1 штраф за неповне повернення суми надмірно сплаченого податку з доходів
фізичних осіб внаслідок застосування права на податковий кредит за 2006 рік в
сумі 211 гривень 11 копійок.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрачений
заробіток у зв'язку з явкою до суду у розмірі 355 гривень 14 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом десяти днів з дня її
проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складення в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову
може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.