Справа № 2а-81/07
Суддя: Попова С.А.
Дата ухвалення: 2007-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2007 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний
суд міста Ма­ріуполя Донецької області у
складі:

судді Попової С.А.,

при
секретарі Больсуновій Г.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу громадянства, іміграції і
реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського
міського управління ГУМВС України в Донецькій області про визнання нечинним
рішення про реєстрацію місця проживання фізичної особи, зобов"язання
вчинити дії по зняттю фізичної особи з реєстраційного обліку за місцем
проживання,

треті особи - Житлово-комунальне
підприємство "Азовжитлокомплекс",

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,
-

В С Т А Н О В И В:

У
червні 2007 року позивачі звернулись до суду із адміністративним позовом до
відповідача в особі Відділу громадянства, іміграції і реєстрації фізичних осіб
Орджонікідзевського районного відділу Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області (далі за текстом - ВГІРФО) про визнання недійсною реєстрацію
ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1. В обгрунтування заявлених вимог позивачі
посилаються на наступні обставини. Рішенням Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 07.08.2003р. ОСОБА_4 визнаний таким, що втратив право
користування зазначеною квартирою внаслідок відсутності без поважних причин з
грудня 1998 року. В той же період часу було розірвано шлюб між ОСОБА_1 і
ОСОБА_4. В зазначеному помешканні залишились зареєстрованими: ОСОБА_1, її
донька ОСОБА_2, свекор ОСОБА_3, що є батьком ОСОБА_4. У квітні 2007 року
позивачі довідалися, що без їх письмової згоди ОСОБА_4, за заявою свого батька
ОСОБА_3, на підставі резолюції керівника паспортного столу Орджонікідзевського
РВ у березні 2007р. був зареєстрований у цьому житлі. Проте, вважають рішення
ВГІРФО про вчинення реєстрації ОСОБА_4. від 20.03.2007р. таким, що суперечить
чинному житловому законодавству, оскільки вони не надавали письмової згоди на
це і взагалі не були зазначені в заяві по встановленій формі у якості зареєстрованих
в цьому помешканні осіб. Просили визнати вказане рішення ВГІРФО недійсним і
відновити їх порушене право шляхом зобов"язання суб"єкту владних
повноважень зняти ОСОБА_4. з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні уточнила позовні вимоги, що в остаточній редакції зводяться до
наступного: визнати нечинним, тобто таким, що вчинено з порушенням діючого законодавства, рішення від
20.03.2007р. про реєстрацію ОСОБА_4. в вищезгаданому жилому приміщенні;
зобов"язати суб"єкта владних повноважень вчинити дії по його зняттю з
реєстрації.

Представник
позивачки ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги і пояснення довірителя.

Позивачка
ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала заяву про підтримання позовних
вимог і про розгляд справи у її відсутність.

Представник
відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву про вирішення справи у
його відсутність.

Представник
залученого у якості третьої особи ЖКП "Азовжитлокомплекс" Сирко О.В.,
що діє за довіреністю, залишила розв"язання адміністративного позову на
розсуд суду.

Залучений
у якості третьої особи ОСОБА_4, що представляє свої інтереси і за довіреністю
інтереси третьої особи ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечуючи проти позову,
пояснив, що за рішенням суду був визнаний таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1, оскільки, не бронюючи жилої площі, виїзджав на деякий час
за кордон. А приблизно з 2004-2005р.р., по приїзду, він постійно проживає в цій
квартирі, утримує її, в той час, як позивачі - колишня дружина і донька виїхали
з даного житла напередодні його вселення. Згодом його батько ОСОБА_3 відвідував
дільницю ЖКП на предмет можливості його повторної реєстрації в жилому
приміщенні, проте, працівники ЖЕК поінформували про необхідність отримання письмової
згоди на його реєстрацію у всіх членів сім"ї - з цих підстав відмовляли в
реєстрації. Не знаючи, де перебуває донька ОСОБА_2 і екс-дружина, не подаючи до
суду позов про визнання за ним права на
користування даним приміщенням, звернувся із батьком до паспортиста дільниці,
написав заяву про реєстрацію місця проживання на бланку, але ж спершу їм
відмовили за відсутності згоди інших зареєстрованих осіб. Не маючи можливості
законним способом, як поясняв в судовому засіданні, зареєструватись в спірному
житлі, батько пішов на особистий прийом до начальника ВГІРФО, де казав, що в помешканні
зареєстровані ще 2 особи, які тривалий час не проживають в ньому, і переконав
начальника паспортного столу в можливості реєстрації сина, внаслідок чого
керівником ВГІРФО була вчинена позитивна резолюція з даного питання. При цьому,
як зазначав, батько працівникам дільниці чи начальнику ВГІРФО не надавав
будь-яких документів в підтвердження фактичної відсутності позивачів в місці їх
реєстрації. Вважаючи вчинення його реєстрації правомірним, просив відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши
пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника, третьої особи ОСОБА_4.,
представника третьої особи - ЖКП "Азовжитлокомплекс" Сирко О.В.,
свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено, в квартирі АДРЕСА_1 значаться
зареєстрованими з 14.08.1990р.: ОСОБА_3 - наймач, ОСОБА_1 - невістка, ОСОБА_2 -
онука.

З відомостей особистого рахунку № 9893, довідки житлової
організації вбачається, що ОСОБА_4, будучі з 14.08.1990р. зареєстрованим в
даній квартирі разом з іншими членами сім"ї, 24.09.2003р. знятий з
реєстраційного обліку за цією адресою (а.с. 6, 7, 17).

Підстави зняття ОСОБА_4. з реєстрації визначені рішенням
Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від
07.08.2003р., що набрало чинності 08.09.2003р., яким задоволено позов ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 - ініціаторів звернення до суду і ОСОБА_4. визнано таким, що втратив
право користування квартирою АДРЕСА_1, з причин його непроживання без поважних
причин в помешканні понад 6 місяців, а саме з 1998 року (а.с. 16).

За відомостями відділу Державної виконавчої служби
Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області
від 03.06.2003р. у відношенні ОСОБА_4., як боржника у виконавчому провадженні
по стягненню аліментів, оголошено розшук (а.с. 9).

24.12.1998р. розірвано шлюб між ОСОБА_4. і ОСОБА_1 - актовий запис за № 526 вчинений
Орджонікідзевським відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області (а.с. 8).

Із
заяви ОСОБА_4. про реєстрацію місця проживання АДРЕСА_1 на бланку (Ф-15),
зразок якого затверджено постановою Кабінету міністрів України від 28 липня
2004 року № 985, вбачається згода наймача житла - ОСОБА_3 на реєстрацію
заявника, про що свідчить підпис від 05.03.2007р. (а.с. 14). Даний документ
містить відомості про прийняття заяви і перевірку документів начальником
дільниці № 7 ЖКП "Азовжитлокомплекс" ОСОБА_6 та резолюцію начальника
ВГІРФО Орджонікідзевського РВ ГУМВСУ в Донецькій області "зареєструвати.
07.03.07. підпис".

За
відміткою паспортиста у ВГІРФО Орджонікідзевського РВ ММУ Ковтун Г.А. в даному
документі (Ф-15) та за відомостями особистого рахунку на квартиру щодо
ОСОБА_4., у якості сина наймача, вчинена реєстрація місця проживання за цією
адресою з 20.03.2007р.

12.05.2007р.
ОСОБА_1 звернулась до начальника паспортного відділення Орджонікідзевського РВ
ГУМВС із заявою про анулювання реєстрації ОСОБА_4 у вказаній квартирі з підстав
вчинення такої на порушення вимог житлового законодавства, що полягає у
відсутності її та доньки письмової згоди (а.с. 10).

В
порядку реагування на звернення надано відповідь від 23.05.2007р. із
пропозицією звернутись до суду. Відповідь від 02.06.2007р. містить викладення
результатів перевірки за зверненням, згідно з якою встановлено вчинення
реєстрації ОСОБА_4. на підставі його особистої заяви за згодою внесеного в
заяву у якості наймача квартири його батька - ОСОБА_3, при чому начальником
дільниці № 7 ОСОБА_6 було допущено порушення, якою завірено заяву без внесення
інших зареєстрованих в помешканні осіб і їх згоди (а.с. 11-13).

Допитана
у якості свідка начальник дільниці № 7 ЖКП "Азовжитлокомплекс"
ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що до неї підходив ОСОБА_3 з питанням
про реєстрацію сина в квартирі. Коли
вони прийшли удвох разом із сином з того ж питання, то паспортистка ОСОБА_7
принесла поквартирну картку і поінформувала, що не отримана згода всіх
зареєстрованих в помешканні членів сім"ї наймача. На це ОСОБА_3 і ОСОБА_4
казали, що колишня дружина не дасть згоду на таку, а доньки ОСОБА_2 в місті
взагалі немає і останні не проживають в цій квартирі. Тоді відмовили в
реєстрації з підстав відсутності згоди всіх зареєстрованих осіб і запропонували
звернутись до суду. Через тиждень до них знову на дільницю прийшли ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 із заявою по формі 15, на якій містилась резолюція начальника
паспортного столу Орджонікідзевського РВ Момота, на підставі якої вона
підписала заяву і була вчинена реєстрація ОСОБА_4. в спірному жилому
приміщенні. А через 2-3 тижня до дільниці звернулась ОСОБА_1 з питанням про
підгрунтя реєстрації ОСОБА_4. в їх квартирі.

Допитана
в судовому засіданні у якості свідка паспортист дільниці № 7 ЖКП
"Азовжитлокомплекс" ОСОБА_7 пояснила, що до неї на прийом прийшли
ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4. з питань реєстрації останнього в квартирі. Вона
підняла поквартирну картку, звернула увагу, що там зареєстровані 3 повнолітніх
особи. На її запитання, ОСОБА_1 казали, що інші зареєстровані особи в квартирі
не проживають. Начальнику дільниці вона доповіла, що немає згоди на реєстрацію
ОСОБА_4. двох інших членів сім"ї. Вона видала бланк заяви і залишила
заявників із начальником. За тиждень прийшли ОСОБА_3 і ОСОБА_4, принесли заяву
із резолюцією начальника паспортного столу Момот В.М. зареєструвати заявника,
підписану начальником дільниці № 7. За наявності підписів двох керівників була
призведена реєстрація ОСОБА_4. в квартирі. Згодом позивачка ОСОБА_1 цікавилась
підставами реєстрації в їх квартирі ОСОБА_4.

Згідно
з ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої і судової
влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і у
відповідності із законами України.

Відповідно
до ст. 65 ч. 1 ЖК України наймач
вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які
проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей зазначеної згоди не потрібно.

За розумінням даної норми наймач вправі вселити особу за
наявності двох умов: дотримання встановленого порядку вселення і отримання
письмової згоди всіх зареєстрованих спільно з ним членів сім"ї . Під дотриманням встановленого порядку вселення, зважаючи на положення Постанови
Пленуму Верховного суду України N 2 від
12.04.85 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" слід розуміти як правило вселення в жиле
приміщення з дотриманням положень про реєстрацію особи.

Так,
законодавство передбачає наявність письмової згоди всіх проживаючих з наймачем
осіб і тимчасово відсутніх.

Проте,
зворотний бік заяви ОСОБА_4. від 05.03.2007р.
за встановленою стандартизованою формою Ф-15 не містить відомості про
письмову згоду
наймача та всіх членів його сім'ї, зокрема, позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, на
реєстрацію місця проживання заявника.

Отже, суд доходить до висновку, що
рішення ВГІРФО Орджонікідзевського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області від
20.03.2007р. про реєстрацію ОСОБА_4. в квартирі АДРЕСА_1, за відсутності згоди
всіх зареєстрованих в помешканні осіб,
прийнято без достатньої повноти перевірки і підстав, вчинено з
порушенням встановленого законодавством порядку, а тому має бути визнано
нечинним.

З метою
відновлення первісного стану, що існував до порушення, суд вважає за можливе,
зважаючи на положення ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні", застосувати спосіб шляхом
зобов"язання суб"єкту владних повноважень призвести дії по зняттю з
реєстрації місця проживання ОСОБА_4. за вказаним помешканням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71,
159, 160-163 КАС України, суд -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати
рішення ВГІРФО Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області від 20.03.2007р. про реєстрацію ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 -
нечинним.

Зобов"язати
ВГІРФО Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області
вчинити дії по зняттю ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Постанова
може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької
області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та
подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України. Суддя __________________________