Справа № 2-«а»-177/2008
Суддя: Заруцька Г.М.
Дата ухвалення: 2008-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - «а»-177/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2008 року
Красноармійський міськрайсуд
Донецької області

у
складі: головуючого судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко
Т.І..

за
участі: позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Шаповалової В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду № 9 в м. Красноармійську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення м. Красноармійська про стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення за 2004-2008 роки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПтСЗН м. Красноармійська
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2004-2008 роки вказавши, що
він є учасником ЛНА на ЧАЕС другої категорії і знаходиться на обліку в УПтСЗН
м. Красноармійська. Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»
йому передбачені щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. УПТСЗН виплачує йому допомогу на оздоровлення на
підставі постанов Кабінету Міністрів України. Однак, він дізнався з рішення
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, що відповідачем порушуються
його права, а саме, не виплачує йому допомогу на оздоровлення на основі
постанов КМУ, а не нам основі Конституції України.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент здійснення
виплати, тобто: 2004 р. - 1185 грн. (237*5), 2005 р. 1660 грн. (332*5), 2006 р.
- 1875 грн. (375*5), 2007 р. -2000 грн. (400*5), 2008 р. - 2575 грн. (515*5).

Проте відповідач виплатив йому за 2004 рік - 26, 70 грн., 2005-2008 р. по
100 грн. за і доплатити різницю відмовляється.

2004
р. - 1185 грн. (237*5)-26,70, 2005 р. -1660 грн. (332*5)-100 грн., 2006 р. -
1875 грн. (375*5)-1875 грн., 2007 р. -2000 грн. (400*5) - 100 грн., 2008 р. -
2575 грн. (515*5)-100 грн.

Всього
8868,30 грн. У зв'язку з тим, що позивач вважає, що дії відповідача носять
неправомірний характер, просить визнати їх протиправними та стягнути вказану
суму заборгованості.

В
судовому засіданні позивач доводи позовної заяви підтримав, наполягав на її
задоволенні.

Представник
відповідача позов не визнав, про що надав суду письмове заперечення на а.с. 12.

Заслухавши
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Позивач ОСОБА_1 віднесений до другої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1(а.с.2).

Згідно довідок, відповідач сплатив позивачеві щорічну допомогу на
оздоровлення за 2004 р. - 26 грн. 70
коп., за 2005, 2006, 2007, 2008 роки -
по 100 грн. щорічно (а.с. 5).

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлений
законом розмір допомоги не повинен зменшуватись ніякими іншими нормативно-правовими
актами (ні законами, ні підзаконними актами Кабінету Міністрів України та інших
органів влади), оскільки ст. 22 Конституції України прямо це забороняє.

Відповідач,
керуючись постановами Кабінету Міністрів України, які фактично зменшили розмір
допомоги, порушив ч.3 ст.113 Конституції України. Таким чином, відбулося значне
звуження обсягу права позивача на спірну допомогу.

Статтею
92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються
права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні
обов'язки громадянина.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 836 всупереч Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, який встановив розмір щорічної допомоги як
величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену
законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги
в твердій грошовій сумі, зокрема, для осіб, постраждалих другої категорії
на 2004 р. -26,70 грн., згідно постанови
КМ України № 836 від 26 липня 2007 року
і на 2005-2008 р. р. - у розмірі 100 грн.,
щорічно, згідно постанови Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 р.

Між
тим, з моменту прийняття вказаної постанови, встановлені нею розміри щорічної
допомоги залишалися незмінними до 2005 р., коли був встановлений розмір такої
допомоги в сумі 100 грн., у той час як Верховною Радою України неодноразово
змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався новий
державний бюджет.

Відповідно
до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України,
а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Таким чином,
правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення, встановлена
ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, була діючою, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного
спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Законів України “Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2004,205,2007,2008 роки”, якими встановлений розмір мінімальної заробітної
плати на 2004, 2005,2007, 2008 у сумі: 237 грн., 332 грн., 440 грн., 525
грн., а не на підставі постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно статті 71 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, дія положень цього Закону
не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього
Закону.

Дійсно, п. 30 ст. 71 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік” з метою приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію абзаців 2-7 частини 4
статті 48 Закон 796-ХII
в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати.

Поряд
з цим, 09.07.2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007
(справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п.
30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Конституційний
Суд України відзначив, що положеннями Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» не можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і
обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими
законами України, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів
України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин,
що є предметом інших законів України.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо виплати компенсації на
оздоровлення позивачу за 2004, 2005,2007, 2008 роки у
розмірах менших від п'яти мінімальних
заробітних плат є протиправними.

Таким чином, позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь
позивача грошових сум згідно наступного розрахунку:

Щорічна
допомога на оздоровлення за 2004 рік в
сумі 26,70 грн. була сплачена, за 2005,2007,2008 щорічно по
100.00 грн. були виплачені позивачу. Розмір мінімальної заробітної плати
на час виплати допомоги складав у сумах вищевказаних, тобто розмір допомоги за
2004 рік повинен складати 1185 грн.; за 2005 р. повинен складати 1660 грн., 30 2007 рік - 2000 грн. і за 2008
рік - 2575 грн. З урахуванням отриманої позивачем допомоги за 2004, 2005,2007,
2008 роки з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 7093,30 грн.

Згідно
статті 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого, частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2006 рік зупинено.

Тому
суд в частині позову позивача про стягнення недоотриманих коштів на
оздоровлення за 2006 рік у розмірі, що
передбачений статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відмовляє.

Оскільки
відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності
до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь
держави.

На
підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991р., керуючись ст. ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 128,
158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради
Донецької області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2004,2005, 2007,2008 роки відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII
від 28.02.1991р.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської
ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 недоотриману допомогу на оздоровлення за 2004,2005, 2007,2008 роки
в сумі 7093,30 грн. (сім тисяч
дев'яносто три грн.. 30 коп.).

В
задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду
може бути подано протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський
міськрайонний суд.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного
суду через Красноармійський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання такої заяви.

Суддя