Справа № 2-а-3412007
Суддя: Гончаров О.М.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3 41 2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р. Стахановський міський суд Луганської області в складі:

в
складі: головуючого судді Гончарова О.М.

при
секретарі Стрєбкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Стаханові цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до
управління праці, соціального захисту населення Стахановської міської ради,
Головного управління Державного Казначейства України в Луганській області про
визнання без дій суб'єкта владних повноважень та стягнення недоплаченої
щорічної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що є
ветеранами війни - учасниками бойових дій і мають право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що
підтверджується посвідченням ветерана війни - учасника бойових дій, виданим
Стахановським міським військовим комісаріатом.

Згідно ч.5 ст. 14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» (далі - Закону про ветеранів) учасникам бойових дій щорічно до 5
травня виплачується щорічна допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій по
віку.

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України пенсії повинні
забезпечувати рівень життя, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії по
віку встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність, встановленого законом.

У 2004 році розмір прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, складав 284, 69 грн. згідно Закону України від
11.05.2004 р.
№ 1704-1У. Тобто щорічна допомога за 2004 рік повинна була скласти
учаснику бойових дій - 854,03 грн. (З х 284, 69 грн). Фактично не виплатили
нічого. Недоплата склала 854 грн 03 грн.

У 2005 році розмір прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, складав 332 грн. згідно Закону України від 23.12.2004 р. № 2285-1У.
Тобто щорічна допомога за 2005 рік повинна була скласти
учаснику бойових дій 996 грн. (Зх 332 грн). Фактично виплатили тільки 50 грн.
Недоплата склала 946 грн. (996-50).

2

У 2006 році розмір прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, складав (за станом на 05 травня 2006 року) 359 грн.
згідно Закону України від 20.12.2005 р. № .Н235-1У. Тобто щорічна допомога за
2006 рік повинна була скласти учаснику бойових дій 1077 грн. ( 3 х 359 грн.).
Фактично виплатили тільки 50 грн. Недоплата склала 1027 грн. (1 077-50) .

У 2007 році розмір прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність, складав (за станом на 05 травня 2007 року) 406 грн.
згідно ст. 62 Закону України від 19.12.2006 р. № 489-V ( з урахуванням змін, внесених Законом України від
15.03.2007 р. № 749-V/

Крім того, згідно ч. 3 ст.62 згадані Закони України від
19.12.2006 р. № 489-У з 1.04.2007 р. для
визначення мінімального розміру пенсії по віку застосовується прожитковий мінімум
для осіб, що втратили працездатність, збільшений на 1 %. Тому з 01.04.2007 р.
мінімальний розмір пенсії по віку складає 410, 06 грн. ( 406 гр. + 1%).>

Тобто щорічна допомога за 2007 рік повинна була скласти
учаснику бойових дій 1230 грн 18 коп. ( 3 х 410, 06 грн.). Фактично виплатили
тільки 55 грн. Недоплата склала 1175 грн 18 коп (1230,18-55).

Таким чином, за період 2004-2007 pp.
недоплатили щорічної допомоги на загальну суму 4002 грн
21 коп ( 854,03+946+1027+1175,18)

Вказані виплати проводило Управління праці і соціального
захисту населення Стахановської міської Ради..

Згідно ст. 17-1 Закону про
ветеранів щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють
органи праці і соціального захисту населення.

Вказані виплати були зроблено по 50 грн. в 2005 та 2006
роках, и
55 грн в 2007 р. відповідно на тій підставі, що Законами
України про Державні бюджети України відповідно на 2004-2007 роки було
встановлено, що щорічна допомога ветеранам - учасникам війни до 5 травня
виплачується у вказаних розмірах.

Проте вказані положення згаданих
законів про Державні бюджети України суперечать ст. 22 Конституції України, згідно якої не допускається звуження зміст і
об'єму існуючих прав і свобод при ухваленні нових законів або внесенні змін в
діючі закони.

Згідно
ст. 8 Конституції України : « Конституція України має найвищу юридичну силу.
Закони і інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України
і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення
в суд для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується»

Положення СТ.8 Конституції України
знайшли своє віддзеркалення і в нормах КАС України :

3
ст. 8 :
«Звернення в адміністративний суд для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується» ;

4
ст.9 : « У разі
невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України,.. суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу».

Пункт 2 Ухвали Пленуму Верховного Суду України ( далі - ВСУ) від 01.11.1996
р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,
свідчить :

« Оскільки Конституція України, як вказано в її ст. 8,
має щонайвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді
конкретних справ повинні оцінювати зміст будь-якого закону або іншого
нормативно-правового акту з погляду його відповідності Конституції і у всіх необхідних
випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

3

Присудження повинні ґрунтуватися на Конституції, а також
на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Суд
безпосередньо застосовує Конституцію у випадку: ... коли
закон, який діяв до введення в дію Конституції або прийнятий після цього, суперечить їй;...»

Сумнівів в неконституційності згаданих положень Законів
про Державний бюджет України на 2004-2007 г.г. (тобто підстав для звернення у
Верховний Суд України для вирішення питання про внесення в Конституційний Суд
України подання про конституційність цих законів згідно ч.5 ст.9 КАС України і
абз.2 п.2 згаданої Ухвали Пленуму ВСУ) у суду бути не повинне, оскільки
Конституційний Суд України відповідними рішеннями в 2004 і 2007 г.г. визнав за
неконституційних положення Законів України про Державний бюджет на 2004 і 2007
г.г., обмежуючі розміри виплат ветеранам війни (а відповідні положення Законів
про Державний бюджет на 2005, 2006 pp. (статті 34, 30 відповідно) аналогічні тим, які були в
Законах України про Державний бюджет на 2004 і 2007 г.г.).

Крім того, ч.ч. 2 і 3 ст.2 Закони про ветеранів свідчать
:

«Права і
пільги для ветеранів
війни і членів
їх сімей, встановлені
раніше, законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не
можуть бути відмінені без їх рівноцінної заміни.

Нормативні акти органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними »

Тобто положення Законів про Державний бюджет України на
2004-2007 pp., обмежуючі
розмір виплат ветеранам війни, передбачених Законом про ветеранів, є недійсними
і не можуть застосовуватися.

Також слід зазначити, що Закони про Державний бюджет
України на 2004-2007 pp., були прийняті порушуючи ч.1 з ст. 27 Бюджетного кодексу
України , яка свідчить :

«Закони України, які впливають на формування прибуткової
або витратної частини бюджетів, повинні бути офіційно обнародувані до 15 серпня
року, передуючого плановому. У іншому випадку норми відповідних законів, які
впливають на формування прибуткової витратної частини бюджетів, застосовуються
не раніше початку бюджетного періоду, наступного за плановим.»

Таким чином, положення вищезазначених норм Законів про
Державний бюджет України на 2004-2007 pp. не могли застосовуватися в планових роках (у 2004, 2005,
2006 і 2007 pp. відповідно). У
наступних за плановими ( 2005, 2006, 2007 і 2008 pp.
відповідно ) вказані норми також не могли
застосовуватися, оскільки термін їх дії обмежувався лише плановим роком.

Тому норми ч.5 ст. 12 Закону про ветеранів повинні
застосовуватися без обмежень, встановлених Законами України про Державний
бюджет України на 2004-2007 p.p.

До того
ж Рішеннями Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004
по справі № 1-27/2004 і від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007
були визнані неконституційними положення ст. 44 Закону України "Про
Державний бюджет і України на 2004
рік" і статі 29, 71 п. 13 Закону України "Про Державний бюджет України
на X 2007 рік"
відповідно в частині зменшення розмірів виплат ветеранам війни в порівнянні
з : тими, які встановлені Законом про
ветеранів.

Свої Рішення КСУ аргументував тим, що ст.44 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" і статті 29, 71 п.
13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"
суперечать ст.22 Конституції України і частинам 2 і 3 ст.2 Закону про ветеранів
війни.

4

Закони України про Державні бюджети України на 2005-2006 pp. містили
норми, що зменшують розміри виплат ветеранам війни, аналогічні згаданій ст. 44
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" і статтям
29, 71 п. 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" (ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»,
ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»). Тому вони
також суперечать ст 22 Конституції України, унаслідок чого не можуть
застосовуватися виходячи з положенні ст. 8 Конституції України, ч.4 спг.9 КАС
України і пункту 2 Ухвали Пленуму ВСУ від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя».

Крім
того, згідно норм КАС України і ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання'
рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України повинні
застосовувати і використовувати як джерело права практику Європейського суду з
прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005
р. (справа «Кечко проти України», заява № 63134/00), яким були розглянуті
вимоги про стягнення надбавок, що не виплатять через відсутність бюджетних
асигнувань на їх виплату, вказане наступне :

« Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність
засобів як на причину невиконання своїх зобов'язань.»

Таким чином, бездіяльності УТСЗН по невиплаті мені
грошової допомоги до 5 травня в повному розмірі (встановленому ч.5 ст. 14
Закону про ветеранів) не можуть бути виправдані відсутністю засобів на ці цілі
в Державному бюджеті України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону
про ветеранів фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок
державного і місцевого бюджетів. '

Розподіл грошових коштів бюджетів здійснює Державне
казначейство України і його органи, які також не забезпечили належного
фінансування виплат ветеранам війни в тих розмірах, які визначені Законом про
ветеранів.

Відділення (управління) Державного казначейства України в
м. Стаханові не є самостійною юридичною особою, тому відповідачем по даному
позову повинне бути також Головне управління Державного казначейства України в
Луганській області.

Позивачі в заявах просили:

Визнати за незаконну бездіяльність УТСЗН Стахановської
міської Ради з недонарахування і невиплати
в 2004-2007 pp. щорічної допомоги, передбаченої ч.5
ст. 14 Закону про ветеранів», як учаснику
бойових дій.

Визнати за незаконну
бездіяльність Головного управління Державного казначейства України в Луганській
області по неперерахунок до УТСЗН Стахановської міської Ради грошових коштів
для здійснення виплат в 2004-2007 pp. щорічної допомоги до 5 травня учаснику бойових дій в розмірах, передбачених ч.5 ст. 14 Закону про
ветеранів. '

Стягнути з УТСЗН Стахановської міської Ради щорічну
одноразову допомогу, передбачену ч.5 ст. 14 Закону про ветеранів, за 2004-2007 pp. в сумі 4 002
грн 21 копійка.

Зобов'язати Головне управління Державного казначейства
України в Луганській області перерахувати УТСЗН Стахановської міської Ради
грошові кошти в сумі 4002 грн 21 коп для виплати щорічної допомоги, передбаченої
ч.5 ст. 12 Закону про ветеранів, за 2004-2007 pp.

У судове засідання позивачі не з;явилися, просили
розглянути справу за їх відсутності.

5

Представник позивачів ОСОБА_16 підтримав заявлені вимоги повністю.

Представники відповідачів - управління праці, соціального
захисту населення Стахановської міської ради та Головного управління Державного
Казначейства України в Луганській області позов не визнали, посилаючись на
надані письмові заперечення.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов підлягаючим частковому задоволенню с заступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є ветеранами -учасниками
війни, у зв'язку з чим та відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" мають
право на отримання одноразової грошової допомоги.

Щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим
орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова
грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим
учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. ( Статтю 14
доповнено частиною згідно із Законом N 367-XIV ( 367-14 ) від 25.12.98)

В 2004 році мінімальна пенсія складала 92,45 грн згідно з
Законом України №1058 від 09.07.2003 року.

В 2005 році мінімальна пенсія складала 332 грн згідно з
Законом України №2505 від 25.03.2005 року.

В 2006 році мінімальна пенсія складала 359 грн згідно з
Законом України №2235 від 20.12.2005 року.

В 2007 році мінімальна пенсія на 5.05.2007 року складала
406 грн згідно ст.62 Законом України №489 від 19.12.2006 року.

Фактично позивачі отримали від управління праці та
соціального захисту населення Стахановської міської ради: у 2004 р. - не
виплачено, в 2005 р. - 50 грн. , у 2006 р. - 50 грн., у 2007 році-55 грн. При
цьому відповідач керувався положеннями ст. 44 Закону України "Про
державний бюджет України на 2004 рік", ст. 34 Закону України "Про
державний бюджет України на 2005 рік", ст. 30 Закону України "Про
державний бюджет України на 2006 рік" ст.29 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік"

У відповідності до «Закону України про бюджет на 2004
рік»
(Положення статті 44 втрачає чинність, як таке, що
визнане
неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду
N 20-рп/2004 (v020p710-04)!
від 01.12.2004) Стаття 44. Установити, що у 2004 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" (3551-12) здійснюється у
таких розмірах: інвалідам війни 1 групи- 195 гривень, інвалідам війни 2 групи - 160 гривень, інвалідам війни 3 групи - 130
гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, -195
гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників
бойових дій і учасників війни,

визнаних за життя інвалідами, - 65 гривень.

У відповідності до «Закону України про бюджет на 2005
рік»

Стаття 34. Установити, що у 2005 році виплата щорічної

разової допомоги відповідно до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12)
(Відомості Верховної Ради України, 1993 p.,
N 45, ст. 425; 2000 p., N 14-15-16, ст. 121; 2001 p., N 2-3, ст. 10; 2002 p., N 12-13, ст. 92; 2003 p., N 10-11, ст.'

6

86; 2004 p., N 17-18, ст.
250) здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни І групи - 400 гривень,
інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250
гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень,
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами,- 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень.

У відповідності до «Закону України про бюджет на 2005
рік»

Стаття ЗО. Установити, що у 2006 році виплата щорічної

разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України,
1993 p., N 45, ст. 425; 2000 p., N 14-15-16, ст. 121; 2001 p., N 2-3, ст. 10; 2002 p., N 12-13, ст. 92; 2003 p., N 10-11, ст. 86; 2004 p., N 17-18, ст. 250; 2005 p., N 7-8, ст. 162, NN 17-19, ст. 267) здійснюється у таких
розмірах: інвалідам війни І групи - 400 гривень,
інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи- 270 гривень, учасникам бойових дій- 250 гривень,
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни -
50 гривень.

У відповідності до Закону України про бюджет на 2007 рік»

{ Положення статті 29 втратило чинність, як таке, що
визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Cyдy N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007 } Стаття 29. Установити, що у 2007
році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ( 3551-12 ) та
"Про жертви нацистських переслідувань" ( 1584-14 ) здійснюється у
таких розмірах: інвалідам І групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім
в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а
також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх
батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною,
- 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів
війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і
жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень;
учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи,
дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з
націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень.

Положення ст. 44 Закону
України "Про Державний бюджет на 2004 рік" визнане неконституційним на
підставі рішення Конституційного Суду
України № 20-рп/2004 (у020р710-04) від 01.12.2004
року. Також рішенням Конституційного Суду України от 09.07.2007 року №6-рп
визнано неконституційним положення ст.29,71 п.13 Закону України "Про
державний бюджет України
на 2007 рік"
в частині зменшення
розміру виплат : ветеранам війни.

Таким чином, неправомірність дій відповідача по недоплаті
позивачам щорічної грошової допомоги до 9 травня протягом 2004 року в розмірі
277 грн 35 коп. (92.45x3), встановлених ст. 44 Закону України "Про
Державний бюджет на 2004 рік", та недоплату суми щорічної допомоги за 2007
рік , встановлених законом України від 19.12.2006 року, в сумі 1163 грн (
406x3-55) є очевидною.

7

Проте ст. 34 Закону
України "Про державний бюджет України на 2005 рік", ст. 30 Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік" до теперішнього
часу не визнані неконституційними Конституційним Судом України. За таких
обставин твердження позивачів про їх невідповідність Конституції України є
передчасними, бо це є прерогативою саме Конституційного Суду України. Тому не
можна стверджувати, що дії відповідача в цій частини були протиправними.

Таким чином на користь кожного позивача потрібно стягнути
невиплачену допомогу за 2004 рік в сумі 277 грн 35 коп, та за 2007 рік в сумі
1163 гривні, всього 1440 грн 35 коп.

Дії
відповідача порушили права позивачів на отримання щорічної разової допомоги, і
< суд вважає за можливе задовольнити їх позов і поновити
строк звернення до суду, бо вважає, що причини пропуску цього строку
заслуговують на увагу і є поважними.

В задоволенні інших позовних вимог треба відмовити.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.п. 1,3 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 202, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 до управління праці, соціального захисту населення Стахановської
міської ради, Головного управління Державного Казначейства України в Луганській
області про визнання без дій суб;єкта владних повноважень та стягнення
недоплаченої щорічної допомоги, - задовольнити частково.

Поновити позивачам строк для подання позову до суду.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Стахановської міської ради на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 по 1440 гривень 35 копійки кожному за
рахунок коштів державного бюджету України.

В задоволенні решти позовних вимог позивачів - відмовити.

Постанова може буті оскаржене в Донецький апеляційний
адміністративний суд через Стахановський міський суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20
днів після подачі заяви, про апеляційне оскарження.