Справа № 2-А-460/2007
Суддя: Бойко М.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - А -460/2007 р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року
Таращансь
кий районний суд Київської о
бласті
в складі:
головуючого: судді Бойка М.
Г.
при секретарі: Самченко О.М.
,
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в м. Тараща
справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управлі
ння праці та соціального зах
исту населення Таращанської
РДА про стягнення недоотрим
аних сум одноразової допомог
и на оздоровлення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до с
уду із вищеназваним позовом,
в якому просила суд визнати
відмову управління праці та
соціального захисту населен
ня Таращанської РДА в перера
хунку щорічної одноразової д
опомоги на оздоровлення, яка
передбачена Законом України
„Про статус та соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок аварії на ЧАЕС" н
езаконною та стягнути з відп
овідача недоплачені кошти на
оздоровлення за 2006, 2007 роки в ро
змірі 3735 гривень.
Обґрунтовуючи заявлений п
озов позивачка зазначила, що
щорічна допомога на оздоров
лення виплачується громадян
ам за місцем їх проживання ор
ганами соціального захисту н
аселення. Розмір мінімальної
заробітної плати визначаєть
ся на момент виплати. За 2006 рік
вона отримала вказану допомо
гу в розмірі 120 гривень, та за 200
7 рік також в розмірі 120 гривень
, що є значно нижчою, ніж це пе
редбачено ст. 48 ЗУ „Про стату
с та соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок аварії на ЧАЕС", якою перед
бачено, що інвалідам 2-ої груп
и (захворювання пов'язане з вп
ливом аварії на ЧАЕС) щорічна
допомога на оздоровлення ви
плачується в розмірі п'яти мі
німальних заробітних плат. В
она (позивачка) зверталася до
відповідача із заявою в якій
просила провести донарахува
ння та виплату недоотриманих
коштів за 2006, 2007 роки, проте їй в
задоволенні її вимоги відпо
відачем було відмовлено, про
що була дана письмова відпов
ідь від 05.10.2007 року і саме з даног
о часу вона довідалася про по
рушення свого права.
В судовому засіданні позив
ачка підтримала свої позовні
вимоги і просить суд стягнут
и на свою користь недоплачен
і кошти на оздоровлення за 2006,
2007 роки в розмірі 3735 гривень.
Представник відповідача п
озовні вимоги не визнав, моти
вуючи тим, що дійсно ЗУ „Про с
татус та соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок аварії на ЧАЕС" передб
ачені виплати на оздоровленн
я, на які вказує позивачка. Пр
оте, відповідно до ст. 62 вищез
азначеного Закону, передбач
ено порядок таких виплат, які
визначаються Кабінетом Міні
стрів України, рішення якого
є обов'язковими для виконанн
я міністерствами та іншими о
рганами державної виконавчо
ї та місцевої влади. Даний пор
ядок починаючи з 2005 року визна
чено постановою КМУ № 562 від 12.07.2
005 року „Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок Ч
орнобильської катастрофи", д
е встановлено щорічну допомо
гу на оздоровлення інвалідам
2-ої групи в розмірі 120 гривень,
які за 2006-2007 p.p. були виплачені по
зивачці. Крім того виходячи з
того, що згідно із п. 37 ст. 77 Зак
ону України „Про державний б
юджет України на 2006 рік" дію абз
ацу другого частини четверто
ї статті 48 ЗУ „Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" в част
ині виплати компенсацій і до
помог у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної пл
ати на 2006 рік було зупинено і вк
азану норму даного Закону не
було визнано неконституційн
ою, то вимога позивачки прове
сти виплату грошової допомог
и за 2006 рік, виходячи із розмір
у мінімальної заробітної пла
ти є безпідставною. Щодо ріше
ння Конституційного Суду Укр
аїни від 09.07.2007 року № 6-РП, яким бу
ло визнано неконституційним
п. 30 ст. 71 Закону України „Про Д
ержавний бюджет України на 2007
рік", яким зупинено на 2007 рік ді
ю в частині виплати компенса
цій і допомог у розмірах відп
овідно до мінімальної заробі
тної плати - абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятог
о, шостого та сьомого частини
першої, частини третьої, абз
аців другого, третього, четв
ертого, п'ятого, шостого, сьо
мого частини четвертої та ча
стини сьомої статті 48 Закону У
країни „Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи", то вказане
рішення не можливо застосов
увати в даному випадку, оскіл
ьки допомога на оздоровлення
за 2007 рік позивачці була випла
чена 12.04.2007 року, тобто до ухвале
ння вказаного рішення.
Судом встановлено, що пози
вачка є інвалідом 2-ої групи (з
ахворювання пов'язане з впли
вом аварії на ЧАЕС). Відповідн
о до ч. 4 ст. 48 Закону України „П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи" від 28 лютого 1991 року із
змінами і доповненнями, пози
вачка, як інвалід 2-ої групи, м
ає право на виплату щорічної
одноразової допомоги на озд
оровлення в розмірі п'яти мін
імальних заробітних плат. Зг
ідно з ч. 7 ст. 48 даного Закону р
озмір мінімальної заробітно
ї плати визначається на моме
нт виплати.

В жовтні 2006 року відповідач в
иплатив позивачці щорічну до
помогу на оздоровлення за 2006 р
ік в розмірі 120 грн.; 12.04.2007 року - 120 г
рн., допомогу на оздоровлення
за 2007 рік. Виплата зазначеної г
рошової допомоги проведена в
ідповідно до постанови Кабін
ету Міністрів України від 12.07.20
05 року № 562 „Про щорічну допомог
у на оздоровлення громадянам
, які постраждали внаслідок Ч
орнобильської катастрофи".

Позивачка вважаючи, що дан
а
постанова, яка встановлює
конкретний розмір щорічної д
опомоги в твердій грошовій с
умі, зокрема для інвалідів 2-о
ї групи (захворювання пов'яза
не з впливом аварії на ЧАЕС) в
такому розмірі, суперечить в
имогам ЗУ „Про статус і соціа
льний захист громадян, які по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи" від 28 люто
го 1991 року, яким встановлено р
озмір щорічної допомоги, як в
еличину кратну відносно до р
озміру мінімальної заробітн
ої плати на час здійснення ви
плати, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь
недоплачені кошти на оздоро
влення за 2006, 2007 роки в розмірі 37
35 гривень.
Указані обставини встанов
лено з пояснень сторін, матер
іалів справи, досліджених в с
удовому засіданні.
Враховуючи дані обставини
суд вважає, що вищезазначені
позовні вимоги підлягають ч
астковому задоволенню, оскі
льки з моменту прийняття пос
танови КМУ № 562 від 12.07.2005 року, вст
ановлені нею розміри щорічно
ї допомоги на оздоровлення з
алишалися незмінними, у той ч
ас як Верховною Радою Україн
и неодноразово змінювався ро
змір мінімальної заробітної
плати, щорічно затверджував
ся новий державний бюджет. Ос
кільки ні Верховна Рада, ні К
абінет Міністрів України в п
одальшому будь-яких рішень з
цих питань не приймали, вихо
дячи з пріоритетності законі
в над урядовими нормативними
актами, при вирішенні даного
спору в частині виплати одно
разової допомоги на оздоровл
ення за 2007 рік, підлягають зас
тосуванню норми ст. 48 ЗУ „Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи" від 28 лютого 1991 року з пос
лідуючими змінами та доповне
ннями. Таким чином, посилання
представника відповідача на
постанову Кабінету Міністрі
в України від 12.07.2005 року № 562 „Про
щорічну допомогу на оздоров
лення громадянам, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" та її застосу
вання при визначенні розміру
щорічної допомоги на оздоро
влення є безпідставним. Згід
но ч. 4 ст. 9 КАС України у разі н
евідповідності нормативно-п
равового акта Коституції Укр
аїни, закону України, міжнар
одному договору, згода на обо
в'язковість якого надана Вер
ховною Радою України, або інш
ому правовому акту суд засто
совує правовий акт, який має
вищу юридичну силу. Отже, вра
ховуючи наведене, Управлінн
я праці та соціального захис
ту населення повинно було ви
плачувати позивачці щорічну
допомогу на оздоровлення ви
ходячи із розміру мінімально
ї заробітної плати на момент
виплати. Зупинення дії полож
ень законів, якими визначено
права і свободи громадян, їх
зміст та обсяг, є обмеженням
прав і свобод і може мати місц
е лише у випадках, передбачен
их ст. 64 Конституції України,
що передбачає таке у випадка
х воєнного або надзвичайного
стану на певний строк. Крім то
го, встановлений частиною др
угою статті 95 Конституції Укр
аїни, частиною другою статті
38 Бюджетного Кодексу перелік
правовідносин, які регулюют
ься Законом про Державний бю
джет України, є вичерпним, а т
ому цей Закон не може скасову
вати чи змінювати обсяг прав
і обов'язків, пільг, компенса
цій і гарантій, передбачених
іншими законами України, зок
рема Законом України „Про ст
атус і соціальний захист гро
мадян, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи", та не може будь-яким чино
м змінювати визначене іншими
Законами України правове ре
гулювання суспільних віднос
ин. Отже зупинення Законом Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2006 рік" дії ст. 48 Зако
ну України „Про статус і соці
альний захист громадян, що по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи" обмежило
обсяг прав даної категорії г
ромадян і фактично скасувало
конституційну гарантію забе
зпечення належних умов їх іс
нування. Крім того рішенням К
онституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-РП було визнано
неконституційним п. 30 ст. 71 За
кону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік", яким
зупинено на 2007 рік дію в частин
і виплати компенсацій і допо
мог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плат
и - абзаців другого, третього
, четвертого, п'ятого, шостог
о та сьомого частини першої,
частини третьої, абзаців дру
гого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого час
тини четвертої та частини сь
омої статті 48 Закону України „
Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи".
Відповідно до ст. 82 Закону У
країни „Про державний бюджет
України на 2006 рік" з 01 січня 2006 ро
ку розмір мінімальної заробі
тної плати встановлено 350 грив
ень на місяць, з 01 липня 2006 року
- 375 гривень на місяць та з 01 груд
ня 2006 року - 400 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 76 Закону У
країни „Про державний бюджет
України на 2007 рік" з 01 січня 2007 ро
ку розмір мінімальної заробі
тної плати встановлено 400 грив
ень на місяць, з 01 квітня 2007 рок
у - 420 гривень на місяць, з 01 липн
я 2007 року - 440 гривень на місяць т
а з 01 жовтня 2007 року - 460 гривень на
місяць.
З огляду на те, що розмір мін
імальної заробітної плати ви
значається на момент виплати
, відповідач зобов'язаний був
виплатити позивачці щорічну
допомогу на оздоровлення в р
озмірі: 375 грн. х 5 = 1875 грн. за 2006 рік т
а 420 грн. х 5 = 2100 грн. за 2007 рік.

Враховуючи, що позивачка о
тримала допомогу на оздоровл
ення за 2006, 2007 роки в розмірі 240 гр
н. (120 грн+120 грн.), на користь пози
вачки підлягає стягненню сум
а в розмірі (1875 грн. + 2100 грн. -240 грн.)
= 3735 грн..
Відповідно до п.3 Прикінцеви
х та перехідних положень КАС
України розмір судового збо
ру щодо майнових вимог стано
вить 1% від розміру таких вимог
, а тому на користь держави пі
длягає до стягнення судовий
збір в розмірі 37, 35 грн..
Керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 89, 90, 158
-163, 185, 186 КАС України, ст. ст. 48, 62,
71 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян
, постраждалих внаслідок Чор
нобильської катастрофи", ст
. 82 Закону України „Про Держав
ний бюджет України на 2006 рік." с
т. 76 Закону України „Про Держа
вний бюджет України на 2007 рік.",
рішенням Конституційного С
уду України від 09.07.2007 року № 6-РП,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Таращанської районн
ої державної адміністрації н
а користь ОСОБА_1 3735 (три тис
ячі сімсот тридцять п'ять) гри
вень.
Стягнути з Управління прац
і та соціального захисту нас
елення Таращанської районно
ї державної адміністрації на
користь держави судовий збі
р в розмірі 37, 35 грн..

постанова може бути оскарж
ена в апеляційному порядку д
о Київського апеляційного ад
міністративного суду через Т
аращанський районний суд шля
хом подачі в десятиденний ст
рок з дня проголошення поста
нови заяви про апеляційне ос
карження і поданням після ць
ого протягом двадцяти днів а
пеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інст
анції.