Справа № 2-А-42/08
Суддя: Ткачук С.С.
Дата ухвалення: 2008-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-А-42/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08
серпня 2008
року
Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді Ткачук С.С.

при секретарі Шпаковській Ю.В.

за
участю позивача ОСОБА_1.,

відповідача
Ясинуватської міської ради в особі її представника ОСОБА_2.,

3-ї
особи - ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватської міської ради,
комісії по вирішенню земельний спорів
Ясинуватської міської ради про визнання неправомірними дій Ясинуватської
міської ради та комісії по вирішенню земельних спорів Ясинуватської міської
ради, скасування їх рішень, про зобов”язання розгляду межового спору,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати
неправомірними дії Ясинуватської міської ради, комісії по вирішенню земельних
спорів Ясинуватської міської ради щодо затвердження межі між земельними
ділянками садибних будинків АДРЕСА_1, бо не були враховані первісні дані їх
розміру та існування огорожі між ними. Також просила скасувати акт комісії по
вирішенню земельних спорів Ясинуватської міської ради (далі комісія) від
20.09.05р. і рішення Ясинуватської міської ради від 05.01.06 „О рассмотрении
межевого спора между владельцами жилых домов АДРЕСА_1”, яким цей акт було
затверджено. Просила зобов”язати
відповідачів протягом 3-х місяців розглянути їх межовий спір відповідно до
положення глави 25 Земельного кодексу.

В
обґрунтування свого позову зазначила, що її будинок та будинок її сусідки
ОСОБА_3. належали ще їх батькам, після смерті яких вони їх успадкували. Межа
була встановлена по лінії огорожі, яку позивачка вирішила замінити внаслідок її
зношення. Враховуючи побажання ОСОБА_3 була встановлена нова огорожа. ОСОБА_3
протягом всього часу володіння будинком свого спору по межі не заявляла. При
встановлені межових знаків комісією не було враховано, що земельна ділянка
батькам сусідки наділялася вже від їх огорожі і це підтверджується технічними
планами будинків. Прийняте рішення по проведенню межі по середині довжини
земельних ділянок з боку вулиці не враховує законних підстав ОСОБА_3
користуватися зайвою площею.

Про
існування вказаних актів вона дізналася при розгляді цивільної справи за
позовом ОСОБА_3 до неї, бо вона не викликалася на засідання комісії і
міськради, їй ці рішення не направлялися. Крім того зазначила, що вона хворіє
цукровим діабетом і за станом здоров”я не мала можливості своєчасно звернутися
з позовом.

В
судовому засіданні позивачка позов уточнила, просила визнати акти незаконними
і, враховуючи поважні причини пропуску нею строку звернення до суду, їх
поновити. Відповідь начальника Ясинуватського міського відділу земельних
ресурсів від жовтня 2005 року не отримувала. Просила визнати дії органів
місцевого самоврядування неправомірними і скасувати прийняті акти.

Ухвалою суду від 08.08.08 причини пропуску строків для звернення до суду
визнано поважними і строк було
поновлено.

Представник Ясинуватської міської ради позов визнав і пояснив, що
рішення ради було прийнято на підставі акту комісії. Зараз надати документи, на
підставі чого було прийнято цей акт, не має можливості за їх відсутністю.
Комісія була створена без затвердження положення про цю комісію. Даний акт не
враховує правовий порядок користування
земельними ділянками в їх теперішніх
розмірах. В зв”язку з тим, що
межа пропонована за актом комісії та рішенням міської ради не влаштовує
обидві сторони, проти визнання цих актів незаконними не заперечив.

3-я особа ОСОБА_3 підтримала позов, бо погодилася на такий порядок
встановлення межі тільки з метою добровільного вирішення спору, але зараз
вважає, що дана межа не відновлює
дійсного розміру її земельної ділянки, який існував до заміни огорожі
позивачкою.

Заслухавши пояснення сторін, 3-ї особи, дослідивши матеріали справи суд
визнає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Із
матеріалів справи судом встановлено, що первісно земельні ділянки розміром по 600 кв.м. були виділені:

- за рішенням виконкому Ясинуватської міської
ради від 06.03.1952р. (протокол№7) батькові позивачки ОСОБА_4. за адресою
АДРЕСА_2 для індивідуального будівництва;

- за рішенням виконкому Ясинуватської міської
ради від 21.06.1956 р. за №27 батькові ОСОБА_3. - ОСОБА_5. за адресою АДРЕСА_1
для індивідуального будівництва.

Ці
дані підтверджуються даними генеральних планів. Нумерація земельної
ділянки ОСОБА_4. змінилася на НОМЕР_1,
а ОСОБА_5- на НОМЕР_2.

Але, як вбачається з технічних паспортів на садибний будинок НОМЕР_1 за
1954,1957,1984 роки і технічної документації з землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1. станом на 2005
рік, розмір земельної ділянки становив відповідно: у 1954р. - 676,4 кв.м., у 1957 р.- 676 кв.м., у 1984 р.-
676 кв.м., у 2005 р. - 690 кв.м. За даними технічної документації на садибний
будинок НОМЕР_2 розмір земельної ділянки у 1967 р.- 680 кв.м.; у 2005 р. - 679
кв.м.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.1982 р.
позивачка успадкувала цей садибний будинок після смерті її матері ОСОБА_6.
Садибний будинок НОМЕР_2 перейшов у власність ОСОБА_3. на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 10.01.1994 р. та договору купівлі -
продажу часток у сестер від 09.02.1994р. До 2005 року спору щодо розміру
земельних ділянок між власниками будинків не існувало.

Відповідно до акту комісії від 20.09.05, приймаючи приймалися до уваги фактичні розміри обох земельних
ділянок, які склалися на день їх огляду комісією, і враховуючи заміри ділянок
по ширині вулиці, які були на початку освоєння ділянки, комісія дійшла до
висновку, що проходження межі між
ділянками повинно відбутися по рівній лінії між кутом сараю (літера „Ж”)
будинка НОМЕР_1 та крапкою розділу на дві рівної частини сумарної ширини з
тильного боку будинків, і це буде відповідати інтересам суміжних
землекористувачів.

На
підставі цього акту було затверджено рішенням Ясинуватської міської ради від
05.01.06 „О рассмотрении межевого спора между владельцами жилых домов АДРЕСА_1”
та встановлено порядок проходження рівної межі між володіннями за НОМЕР_1 і
НОМЕР_2 по вул.Курортній по межі.

Відповідно до ст. 107 ЗК від 25.10.01р. №2768-111 (далі ЗК) із змінами,
основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Згідно
ст. 116 п.1 цього ЗК, діючого в редакції
на час укладання акту, громадяни набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. За положенням ст. 12 ЗК передача
земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та надання
земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить до повноважень міських рад.

На
час складання акту 20.09.05, який став
підставою для прийняття 05.01.06 рішення Ясинуватською міськрадою про
затвердження проходження рівної межі між володіннями за НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по
вул.Курортній, земельно-кадастрової документації на обидві земельні ділянки не
існувало. Рішення з приводу передачі зайво зайнятої площі із земель комунальної
власності під обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не
приймалися.

Представник Ясинуватської міської ради підтвердив, що документи, на
підставі яких приймався акт, відсутні. ОСОБА_1 про час і день засідання
міськради та комісії не повідомлялася.

За
положеннями ст.158.159 ЗК земельні спори вирішуються органами виконавчої влади
і органами місцевого самоврядування з питань земельних ресурсів, земельні спори
розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно
повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності згоди на розгляд
питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може
мати місце лише з поважних причин.

Враховуючи приведене суд визнає, що при вирішенні спору щодо відновлення
меж, комісія не врахувала відсутність у обох землекористувачів права
користування зайвовими землями територіальної
громади, на які збільшено розмір
ділянок, після виділення у натурі первісно для індивідуального будівництва
забудовникам. Без вирішення правового користування землекористувачами зайво
зайнятої землі, не можливо вирішувати питання відновлення меж між суміжними
земельними ділянками, бо це має суттєве значення для вирішення земельного
спору, який на цей час існує між позивачкою та ОСОБА_3. Крім того, спір щодо
відновлення меж було вирішено без участі
ОСОБА_1, яка не викликалася ані на засідання комісії, ані на засідання
міської ради.

Тому суд визнає дії Ясинуватської міської ради та комісії по вирішенню
земельних спорів Ясинуватської міської ради під час вирішення земельного спору
про визначення межі земельними ділянками приватних садибних будинків АДРЕСА_1
неправомірними , а прийняті цими органами місцевого самоврядування рішення і акт
підлягають скасуванню.

В
зв”язку з тим, що вирішення питань земельних спорів потребує виготовлення
технічної документації, термін виготовлення якої визначено діючим
законодавством і залежить від активної поведінки особи, відносно якої
вирішуються ці питання, суд визнає, що вимога про зобов”язання органів
місцевого самоврядування про розгляд даного межового спору відповідно до гл.25
ЗК протягом 3-х місяців безпідставні.

Керуючись ст.ст.10,11, 79,162,163 КАС, суд,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ясинуватської міської ради та комісії по
вирішенню земельних спорів Ясинуватської міської ради під час вирішення
земельного спору щодо визначення межі між земельними ділянками між садибними
будинками НОМЕР_1 и НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Скасувати рішення Ясинуватської міської ради від 05.01.2006р. ”О
рассмотрении межевого спора между владельцами жилых домов АДРЕСА_1” и акт комісії по
вирішенню земельних спорів Ясинуватської міської ради від 20.09.2005 р.

Зобов”язати Ясинуватську міську раду вжити заходи щодо вирішення даного
межового спору відповідно до норм земельного законодавства.

В
решті позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного
суду Донецької області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
постанови, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті і
оголошені у судовому засіданні 08.06.08р. Постанова в повному обсязі
виготовлена 13.08.08р.

Суддя