Справа № 2а-443/07
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2008-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-443/07р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня
2008 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді - Савицької Н.В.

при секретарі -
Клейменовій О.Ю.

з участю
представників позивача - ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

представника
відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради - Гармай І.Б..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Луцької міської ради
про визнання протиправним рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від
22.03.1990 р. за № 109 "Про виділення земельних ділянок та дозвіл на
добудови" п.2.2., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.3вернувся
в суд з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання
протиправним рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.03.1990р.
за № 109 "Про виділення земельних ділянок та дозвіл на добудови".
Згідно якого Виконавчий комітет погодив переобладнане горище під мансардне
приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_1,
який на правах особистої власності належав ОСОБА_4. ( померла у 1988 р.
) із збільшенням житлової площі на 20, 5 кв.м.

Свої
вимоги обґрунтовує тим, що дане рішення
порушує його права як співвласника житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 оскільки, він позбавлений можливості замінити
перекриття стелі та здійснити капітальний ремонт тощо.

Крім
того, колишні співвласники будинку
ОСОБА_5., ОСОБА_6. не давали згоди
ОСОБА_4. на
переобладнання та добудову на їх спільному горищі у житловому будинку.

Вважає, що Виконавчий комітет Луцької міської ради
при постановлені вищезазначеного рішення перевищив свої повноваження
оскільки, погодив ОСОБА_4. будівництво без
рішення суду, без згоди співвласників.

Добудова
здійснена без встановленого дозволу, проекту, не прийнята в експлуатацію.

Про
оскаржене рішення позивач дізнався з рішення Луцького міськрайонного суду від
21.11.2006 р. в справі за позовом ОСОБА_3.,
ОСОБА_1. до ОСОБА_7. про визнання приміщення непридатним для проживання
та його знесення.

Просить
суд, визнати протиправним та скасувати
рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.03.1990 р. за № 109
"Про виділення земельних ділянок та дозвіл на добудови" в частині
пункту 2.2.

В
судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_1., ОСОБА_2. підтримали позовну заяву з підстав в
ній зазначених. Просили суд позов задовольнити.

Представник
відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради Гармай І.Т. позов не
визнала суду пояснила, що
позивач звернувся в суд
в порушення строків

2

передбачених ст. 99 КАС
України. Просила суд, відмовити в
задоволенні позову у зв"язку з пропущенням строку звернення до
адміністративного суду.

Заслухавши
пояснення осіб які беруть участь у справі,
дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до
висновку, що в позові слід відмовити у
зв»язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно
до п. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлене інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як
вбачається з матеріалів справи 22.03.1990р. Виконавчий комітет Луцької міської
ради прийняв рішення за № 109 "Про виділення земельних ділянок та дозвіл
на добудови" яким погодив переобладнане горище під мансардне приміщення у
власному житловому будинку по АДРЕСА_1,
який на правах особистої власності належав ОСОБА_4. ( померла у 1988 р.
) із збільшенням житлової площі на 20, 5 кв.м.
(а.с. )

Згідно
договору дарування частини житлового будинку від 12.12.2000 р. ОСОБА_3.
являється співвласником житлового будинку по АДРЕСА_1. (ах. )

В
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3. дізнався про оскаржене рішення в березні-квітні 2005 р. оскільки, 18.04.2005 р. звертався в суд з позовом до
ОСОБА_7. про визнання приміщення в житловому будинку непридатним для проживання
та знесення спірного приміщення та в березні з позовом до ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
Луцької міської ради про заборону використання приміщення мансарди. В
даних позовах ОСОБА_3. посилається саме на дане рішення, (а.с.
)

В.
п.1 ст.
100 КАС України передбачено, що
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

На
підставі наведеного, суд приходить до
висновку, що позивач пропустив річний
строк звернення до адміністративного суду без поважних причин оскільки, про порушення своїх прав дізнався в березні
-квітні 2005 р, а з позовом до суду
звернувся 11.07.2007 р. Тому, в
задоволенні позову слід відмовити у зв"язку з пропущенням строку звернення
до адміністративного суду.

Разом з
тим, оскаржене рішення від 22.03.1990 р.
прийняте Виконавчим комітетом Луцької міської ради, до того як у ОСОБА_3. виникло право на
володіння та користування житловим будинком по АДРЕСА_1, ( договір дарування від 12.12.2000 р. ), а тому,
дане рішення не порушує прав позивача.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 12,
86, 94, 99,
100, 159, 163 Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові
ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним
рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 22.03.1990 р. за № 109
"Про виділення земельних ділянок та дозвіл на добудови" п.
2.2.-відмовити. .

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.