Справа № 2-а-139/2008
Суддя: Мамчин П.І.
Дата ухвалення: 2008-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а-139/2008 рік.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ КРАЇНИ

20 серпня 2008 р Шевченківський
районний

суд м. Чернівці в складі :

головуючого-судді
Мамчина П.І.

суддів Волошина С.О., Яреми Л.В.

при секретарі Колотило А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про скасування
наказу Міністра охорони навколишнього природного середовища України
№188-0 від 27.03.2008 року про звільнення та про поновлення на роботі на
посаді начальника Державної екологічної
інспекції в Чернівецькій області ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2008 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Посилався на те, що наказом №34-0 від 24 січня 2007 року
Міністерства охорони навколишнього природного
середовища України його було призначено на посаду начальника Державної
екологічної інспекції в Чернівецькій області.

Наказом №1 від 22.03.2007 року
Державної екологічної інспекції він приступив до виконання обов'язків з 22
березня 2007 року.

27 березня 2008 року о 18-30 годин на
факс Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області було надіслано
наказ №188-0 про його звільнення.
Оригінал цього наказу йому на момент пред'явлення позову до суду не вручено. Про своє звільнення та про призначення
на його робоче місце іншої особи він дізнався
перебуваючи на стаціонарному лікуванні з телевізійних новин та
публікацій в засобах масової інформації.

Звільнення його з посади начальника
Державної екологічної інспекції в Чернівецькій
області вважає незаконним з наступних підстав.

1. В порушення вимог ст..40 Кодексу
законів про працю України він був звільнений
в період тимчасової непрацездатності.

Посилався на те, що в період з 13 по
25 березня 2008 року включно він перебував на стаціонарному лікуванні.

26 березня 2008 року він вийшов на
роботу, а вже 27 березня 2008 року був терміново госпіталізований до терапевтичного відділення ОКУ „Лікарні швидкої медичної допомоги".

2.
В порушення вимог ст..47 КЗпП України йому не надано оригіналу наказу про звільнення,
не повернуто трудову
книжку та не
здійснено розрахунок.

3.
Вважає, застосування при звільненні ч.1 ст.41 КЗпП України та п.6 ст.30 Закону
України „Про державну
службу" неправомірними,
оскільки підставами для
такого звільнення є
відповідні винні дії,
вчинення яких передувало би виданню наказу.

Крім цього вважає, що результати
роботи Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області, начальником якої він був - одні з
найкращих в Україні. Він, як
керівник, щомісячно отримував грошову премію за високий рівень роботи.

Ніяких доказів грубого порушення ним
трудових обов'язків відповідачем не надано,
його не ознайомили із тим чому він звинувачується у грубому порушенні своїх трудових обов'язків і в чому таке грубе порушення
полягає.

Відповідач вимагав від нього надання
йому письмових пояснень листом №189/23-6 від 26.03.2008 року із вимогою про надіслання таких пояснень до
15 години 26.03.2008 року.
Вказані пояснення були ним надіслані на адресу відповідача по факсу на дві години
пізніше - о 17 годині 26.03.2008 року, оскільки у визначений відповідачем час він виконував свої
депутатські обов'язки на засіданні
міської ради і не мав можливості їх надіслати.

Текст наказу про звільнення містить і посилання на
підставу звільнення: довідку про результати
перевірки державної екологічної інспекції в Чернівецькій області від 20.03.2008 року, службову записку начальника Державної
екологічної інспекції Кострова А.М. від 21.03.2008 року та акт про ненадання позивачем пояснень.

Перевірка, на підставі якої була
оформлена довідка, здійснювалася з 17 по 18 березня 2008 року. Як перевірка, так і оформлення
результатів її проведення здійснювалося за його відсутності,
тоді коли він знаходився на стаціонарному
лікуванні. Це позбавило його можливості прийняти участь та вчасно надати
пояснення з досліджуваних питань.

Пояснення, надані ним о 17 годині
26.03.2008 року відповідачем були проігноровані, оскільки в тексті наказу про його звільнення як на одну із підстав зазначено акт про ненадання
пояснень.

За таких обставин вважає, що жодний
із документів, названих відповідачем
як підстави для його звільнення, не містить доказів одноразового грубого порушення ним службових обов'язків
керівника або порушення ним Присяги державного службовця.

Вважає, що строк звернення ним за захистом свого
порушеного права до суду не пропущений, оскільки його не було ознайомлено
із наказом про звільнення та не було повернуто
трудову книжку. Крім цього, він знаходився на стаціонарному лікуванні.

Просив скасувати наказ Міністерства
охорони навколишнього природного середовища
України №188-0 від 27.03.2008 року про звільнення та поновити його на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області.

Також просив стягнути з відповідача
оплату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

В ході розгляду справи позивач
відмовився від позову в частині стягнення
моральної шкоди і ця відмова ухвалою суду від 25 червня 2008 року була прийнята
судом, провадження в цій частині справи було закрито.

В судовому засіданні позивач та його представник просили
вимоги щодо стягнення оплати за час
вимушеного прогулу залишити без розгляду і адміністративний позов в цій
частині ухвалою суду від 20 серпня 2008 року залишений
без розгляду.

Позов в частині скасування наказу про
звільнення та поновлення на роботі позивач та його представник в судовому засіданні підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_1. є державним службовцем 7 рангу, який 01.05.2006 року прийняв Присягу державного
службовця та наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища
України від 24 січня 2007 року №34-0 призначений на посаду начальника Державної екологічної
інспекції в Чернівецькій області, з якої звільнений
відповідно до оскаржуваного наказу.

03.03.2008 року на адресу Державної
екологічної інспекції України надійшла
доповідна записка державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища пункту пропуску „Порубне-В.Сирет",
в якій наводились численні факти
упередженого виконання своїх службових обов'язків окремими посадовими
особами Інспекції та йшла мова про вчинення керівництвом
державної установи протиправних дій під час здійснення службової діяльності.

Державною екологічною інспекцією
України було проведено перевірку цих фактів та за результатами перевірки було встановлено, що в порушення ст..12 Закону України „Про державну
службу" керівником сектору екологічного
контролю та радіаційної безпеки „Вадул-Сирет" ОСОБА_2 -ОСОБА_3 у
безпосередньому підпорядкуванні якого працює його дочка ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_2

Оскільки факти, викладені в
доповідній записці державних інспекторів за результатами перевірки знайшли своє
підтвердження, Міністерство прийшло до висновку про наявність конфлікту інтересів ОСОБА_1. як
державного службовця, та його неспроможність здійснювати
керівництво спеціальним підрозділом Міністерства з дотриманням Присяги
державного службовця та основних принципів
державної служби.

Крім того, під час перевірки пункту
пропуску „Порубне" (автомобільний) виявлені випадки оформлення вантажів без документів, які
підтверджують відсутність
озоноруйнуючих речовин у продукції, та на підставі листів-роз"яснень, термін дії яких закінчився, що свідчить
про здійснення Інспекцією діяльності з
грубим порушенням норм діючих нормативно-правових актів України.

З урахуванням вимог ст..149 КЗпП
України ОСОБА_1. було запропоновано
у встановлений термін надати письмові пояснення по зазначених у довідці фактах. Однак,
пояснення він не надав, а тому був складений відповідний акт.

27 березня 2008 року Міністерством
було прийнято рішення про звільнення
позивача з посади начальника Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області за неналежне виконання
службових обов'язків та послаблення контролю за роботою Інспекції на
підставі пункту 1 ст.41 КЗпП України, п.6 ст.30 Закону України „Про державну
службу".

Що стосується звільнення позивача в
період його тимчасової непрацездатності, то
представники відповідача пояснили, що між позивачем та Міністерством відсутні
безпосередні трудові відносини, повідомлення про перебування позивача у стані тимчасової непрацездатності вони отримали
лише 2.04.2008 року, а тому 27.03.2008 року у них не було перешкод для
прийняття рішення про його звільнення.

Вважають наказ про звільнення
ОСОБА_1. правомірним, в позові просили відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника,
представників відповідача, дослідивши та
оцінивши в їх сукупності письмові докази по справі, суд вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що наказом
Міністра охорони навколишнього природного
середовища України №34-0 від 24 січня 2007 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Державної екологічної інспекції в
Чернівецькій області. Цим же наказом було взято до відома, що за попереднім місцем роботи ОСОБА_1. було присвоєно 7
(сьомий) ранг державного службовця.

Наказом Державної екологічної
інспекції у Чернівецькій області №1 від 22 березня 2007 року ОСОБА_1. приступив з 22 березня 2007
року до виконання обов'язків
начальника Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області.

Наказом Міністра охорони
навколишнього природного середовища України №188-0 від 27 березня 2008 року
ОСОБА_1 з 27 березня 2008 року
звільнений з посади начальника Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області - Головного державного
інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Чернівецькій області
за неналежне виконання службових обов'язків, послаблення контролю за роботою Державної
екологічної інспекції в Чернівецькій
області, п.1 ст.41 КЗпП України, п.6 ст.30 Закону України „Про державну службу".

Як на підставу звільнення в даному
наказі зазначена довідка про результати перевірки Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області
від 20.03.2008 року,
службова записка начальника Державної
екологічної інспекції
Кострова М.М. від 21.03.2008 року №7-4/233 ф, акт про ненадання пояснень.

Суд вважає, що даний наказ підлягає скасуванню як такий,
що виданий з істотним порушенням норм КЗпП України та Закону України „Про
державну службу".

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1. з 13.03.2008 року по 25.03.2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному ендокринологічному диспансері. Дана обставина
підтверджується листком непрацездатності НОМЕР_1 від 25.03.2008 року.

В період з 27.03.2008 року по
16.04.2008 року позивач також перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої медичної
допомоги. Дана обставина підтверджується листком
непрацездатності НОМЕР_1від 16.04.2008 року, а також довідкою ОКУ „Лікарня
швидкої медичної допомоги" №563 від
28.03.2008 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1. поступив в терапевтичне відділення ЛШМД 27.03.2008 року за
терміновими показами, де і продовжує лікування.

Як видно зі змісту оскаржуваного
наказу, однією з підстав звільнення є посилання
на п.1 ст.41 КЗпП України, тобто вчинення одноразового грубового порушення трудових обов'язків.

Відповідно до ст..40 ч.3 КЗпП
України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності.

У ч.2 п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів"
роз"яснено, що розірвання договору з ініціативи власника або уповноваженого
ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в
день звільнення працівнику було видано
лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову
непрацездатність.

З табелю виходу робочого часу
Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області за березень 2008 року вбачається, що 27 березня 2008
року позивач хворів.

Посилання представників відповідача
на те, що безпосередньо в медичний заклад позивач звернувся в позаробочий час, на думку суду, немає суттєвого значення, оскільки час (година) звернення в
лікувальну установу відповідно до трудового законодавства не тягне за собою
будь-яких правових наслідків.

З огляду на відповідність звільнення
вимогам ст..40 ч.З КЗпП України, дане звільнення є незаконним.

Як вбачається з наказу про звільнення, що ОСОБА_1.
звільнили за неналежне виконання службових обов'язків, послаблення контролю за
роботою Державної екологічної інспекції в
Чернівецькій області, п.1 ст.41 КЗпП України, п.6 ст.30 Закону України
„Про державну службу".

Підставами для такого звільнення
стали довідка про результати перевірки Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області
від 20.03.2008 року, службова записка начальника Державної екологічної
інспекції Кострова М.М. від 21.03.2008 року,
акт про ненадання пояснень.

Виходячи з вимог п.1 ч.1 ст.41 КЗпП
України в даному випадку мало мати місце одноразове грубе порушення ОСОБА_1 як керівником Інспекції, трудових обов'язків.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6.11.1992 року №9 „Про практику
розгляду судами трудових спорів" при вирішенні питання про те, чи є
порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити
з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним заподіяно чи могло бути заподіяно шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи,
що 03.03.2008 року від держінспекторів з
охорони навколишнього середовища пункту пропуску „Порубне-В.Сирет" на ім"я начальника Державної екологічної
інспекції України Кострова М.М.
надійшла доповідна записка, в якій вказувалося на порушення трудових обов'язків
начальника Інспекції ОСОБА_1.

З метою перевірки фактів, вказаних
в доповідній записці, в період з 17 по 18 березня 2008 року Державною екологічною інспекцією
України була проведена перевірка Державної екологічної
інспекції в Чернівецькій області.

Перевіркою було встановлено, що у секторі екологічного
контролю та радіаційної безпеки
„Вадул-Сирет" працює тесть ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (керівник сектору) та його дочка ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_2), яка є прямою
підлеглою, що є порушенням Закону України „Про державну службу".

Також встановлено, що держінспектори пункту пропуску
„Вадул-Сирет" (залізничний)
залучаються до роботи в оперативному відділі, а також за останні три місяці виявлені випадки оформлення пунктом
пропуску „Порубне" (автомобільний)
вантажів без документів, підтверджуючих відсутність озоноруйнівних речовин у продукції та по
листам-роз"ясненням, термін дії яких
закінчився 31.12.2007 року.

Судом з"ясовано, що ОСОБА_2
працює на посаді начальника відділу екологічного
контролю та радіаційної безпеки у пункті пропуску „Порубне-Вадул-Сирет".
Його дружина ОСОБА_4 працює держінспектором в зоні діяльності митниці „Вадул-Сирет", який підпорядкований
безпосередньо першому заступнику начальника держекоінспекції. ОСОБА_3
працює на посаді начальника сектору екологічного контролю та радіаційної
безпеки „Вадул-Сирет". ОСОБА_3 не є
дочкою ОСОБА_4оскільки відповідно до
свідоцтва про її народження батьком її
записаний ОСОБА_6 Крім цього, вона не є підпорядкована ОСОБА_3 Вказані особи були прийняті на роботу ще до призначення ОСОБА_1. начальником Державної
екологічної інспекції і з цього
приводу Міністерством на адресу Держекоінспекції будь-яких вказівок чи
приписів не надходило.

З огляду на наведене, суд вважає, що
факти, викладені в довідці перевірки Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області щодо
перебування на роботі та підлеглості близьких родичів є такими, що не відповідають дійсності.

Що стосується залучення державних
інспекторів пункту пропуску „Вадул-Сирет" (залізничний) до роботи в оперативному відділі, а також випадків оформлення вантажів без документів,
підтверджуючих відсутність озоноруйнівних
речовин у продукції, то суд вважає, що такі посилання, зазначені як недоліки в довідці перевірки роботи
Держекоінспекції в Чернівецькій області та особисто позивача, як
керівника Інспекції, не можуть розцінюватись
як одноразове грубе порушення ОСОБА_1 трудових обов'язків, яке підпадає під дію п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України або як
порушення присяги державного службовця, яке потягло за собою звільнення.

Крім цього, суд вважає неможливим
звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України,
якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер, зокрема, не дає підстав
для звільнення за цим пунктом ослаблення контролю за роботою підпорядкованих
працівників, неналежне керівництво роботою Інспекції.

У відповідності до вимог трудового
законодавства звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України являється дисциплінарним стягненням і
допускається з додержанням правил, встановлених для їх
застосування.

Згідно вимог ч.1 ст.149 КЗпП України
до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Судом встановлено, що заступником Міністра охорони
навколишнього природного середовища України Рурським Д. на адресу начальника
Державної екологічної інспекції в Чернівецькій області ОСОБА_1. 26 березня 2008
року факсимільним зв"язком був
надісланий лист, в якому вимагалося від ОСОБА_1. дати пояснення по довідці за результатами перевірки до 15 годин 26 березня 2008 року.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, що він отримав цього листа від начальника відділу фінансового обліку
26 березня 2008 року о 15-30 годин, у зв"язку з тим, що він виконував свої депутатські
обов'язки на засіданні міської ради, свої пояснення він спромігся надати о 17 годині 26 березня 2008 року,
які отримала ОСОБА_2

Вказане позивачем підтверджується інформацією
Укртелекому, з якої вбачається, що з
телефону Держекоінспекції в Чернівецькій області на телефон відповідача
26 березня 2008 року о 16-56 годин був здійснений зв"язок.

На думку суду, навіть відсутність
пояснень порушника трудової дисципліни, не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо керівник має докази
того, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх відмовився надати. Як правило, таким
доказом є акт, складений за підписом декількох
осіб у підтвердження відмови працівника надати пояснення по суті порушення трудової дисципліни.

В матеріалах справи містяться два акти від 26 березня
2008 року та від 27 березня 2008 року про
те, що пояснення від ОСОБА_1. до 17 години 27 березня 2008 року до
Управління по роботі з персоналом не надходили.

В даному випадку відповідач не
переконався в отриманні позивачем пропозиції надати пояснення та у відмові від дачі таких пояснень, що є суттєвим порушенням порядку застосування дисциплінарного
стягнення.

Також суд, вважає, нерозумним термін, наданий ОСОБА_1.
для дачі пояснень.

Відповідно до ч.3 ст.149 КЗпП
України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Разом з тим, всупереч вимогам трудового законодавства,
відповідач ні в наказі про звільнення, ні в
довідці перевірки не зазначив, в чому саме полягає одноразове грубе порушення ОСОБА_1 своїх трудових
обов'язків, не дослідив при звільненні
чи в порушеннях, зазначених в довідці є вина саме ОСОБА_1. як керівника, чи заподіяна даними
порушеннями шкода. Крім цього,
відповідач при звільненні не врахував загальні показники роботи ОСОБА_1. за період перебування його на посаді
начальника Інспекції, зокрема, покращення показників по області,
постійне преміювання позивача та відсутність
стягнень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб"єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності
свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту вищенаведених
норм та беручи до уваги встановлені по справі
обставини, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів, що мало місце
порушенняОСОБА_1як начальником Державної екологічної інспекції в
Чернівецькій області, Присяги державного службовця, з якими відповідач
пов"язував припинення державної служби
позивача та його дисциплінарної відповідальності (одноразового грубого
порушення); що це порушення є одноразовим грубим порушенням; що цим порушенням заподіяно шкоду.

Таким чином, суд вважає, що
оскаржуваний наказ є незаконним, таким, що порушує права ОСОБА_1, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 100 КАС України передбачено,
що пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

В судовому засіданні відповідачі за
справою не наполягали на відмові у задоволенні
позову з підстав пропуску строку звернення до суду.

Також суд не вважає пропущеним строк
звернення ОСОБА_1. з позовом
до суду, оскільки в порушення вимог ч.4 ст.149 КЗпП України відповідач не повідомив позивача
під розписку про наказ про звільнення, і, крім цього, позивач з 27.03.2008 року по
день звернення з позовом до суду знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛШМД, що також є поважною причиною пропуску місячного строку
звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Керуючись ч.3 ст.40, п.1 ч.1 ст.41,
ч.1 ст.147, ст..149 КЗпП України, ст.ст.3, 17, 71, 158-163, 186, 256 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ Міністра охорони
навколишнього природного середовища
України №188-0 від 27 березня 2008 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної екологічної
інспекції в Чернівецькій області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної
екологічної інспекції в Чернівецькій області з 27 березня 2008 року.

Постанову звернути до негайного виконання.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути
подана на протязі 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі - з дня складання в повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути подана
на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд
м.Чернівці.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона буде подана у строк встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий
суддя Мамчин П.І.

Судді Волошин С.О.

Ярема Л.В.