Справа № 2-275/2007
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2007-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-275/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в колегіальному складі суду:
головуючого судді - Савицької Н.В.

судців: Пушкарчук В.П., Кихтюка P.M.

при секретарі - Клейменовій О.Ю.

з участю позивачки - ОСОБА_1

представника відповідачів
Міністерства оборони України, Військової частини А - 3186

- Самарук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини
А-3186 про визнання дій протиправними та стягнення грошової
компенсації за неотримане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Міністерства Оборони
України, Військової частини А-3186 про
визнання дій протиправними та стягнення грошової компенсації за
неотримане речове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Наказом командира Військової частини А-1416
від 26.10.2004 р. за № 247 звільнена з військової служби в запас у
зв"язку із скороченням штатів за
пунктом 85 підпункт "Г" "Положення про проходження військової служби солдатами, матросами і
старшинами Збройних Сил України" та 29.10.2004 р. виключена із
списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

На день звільнення відповідач військова частина А-1416 не виплатив
позивачці суму в розмірі - 2407,47 грн.
грошової компенсації за неотримане речове майно.

Просить суд визнати дії Міністерства Оборони України та військової частини А-3186 щодо відмови у виплаті грошової компенсації за
неотримане речове майно протиправними.

Також, просить суд стягнути з Міністерства Оборони України в користь позивачки грошову компенсацію за неотримане речове майно
з врахуванням індексу інфляції грошових доходів в розмірі - 3120 грн. 08 коп.

Представник відповідачів Міністерства
оборони України, Військової частини А

- 3186 Самарук
Н.О. в судовому засіданні позов визнала частково в розмірі - 417,30

грн. (заборгованість яка утворилась станом до 11.03.2000 р.). В решті вимог просила

суд відмовити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала
позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просила суд позов задовольнити.

Крім того, позивачка просила суд поновити строк звернення з позовом до суду
оскільки, у зв"язку з неодноразовим звернення
до відповідачів з вимогою виплатити

2

грошову
компенсацію за неотримане речове майно пропустила строк з поважних причин.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у
військовій частині А - 1416 ( правонаступник в/ч А-3186 ) та перебувала на речовому забезпеченні у даній військовій частині (а.с. 9 ).

Наказом командира військової частини А-1416 за № 247 від 26.10.2004 р. позивачка звільнена з військової служби у запас за
пунктом 85 підпункт "Г" - у зв'язку із скороченням штатів, згідно Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками і
мічманами та з 29.10.2004 р. виключена з списків
особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с. 7).

До суду ОСОБА_1 звернулась 29.03.2007 р. проте, суд
знаходить можливим поновити строк звернення до суду, т.я. пояснила позивачка
вона пропустила строк з поважних причин оскільки, неодноразово як в усній так в
письмовій формі зверталась до начальника військової частини А-3186 та посадових
осіб Міністерства Оборони України з вимогою виплати грошову компенсацію за
належне до отримання речове майно, з чим суд погодився, (а.с. )

Суд вважає, що належним відповідачем по даній справі являється Військова
частина А-3186 оскільки, ОСОБА_1 знаходилась на речовому
забезпеченні саме у даній військовій частині, (а.с. )

Згідно п. 2.5. "Порядку застосування норм забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України речовим майном
у мирний час", затвердженого Наказом Міністра оборони України від 01.10.1998 р. за № 350 військовослужбовці
речовим майном забезпечуються тією
військовою частиною, у списках якої вони перебувають.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

П. 28 "Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил у мирний час", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
22.07.1998 р. за № 1135, що діяло на момент звільнення позивачки передбачено,
що особи, які звільняються з військової служби, за
власним бажанням, можуть отримати речове майно, належне їм до одержання в
місяць звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання у військовій частині наказу про
звільнення.

Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів"
з 11.03.2000р. передбачено, що видача компенсації за неотримане речове майно призупинена.

Як вбачається з довідки військової частини А-3186 від 10.03.2005 р. сума заборгованість за
речове майно, яке належить ОСОБА_1 до отримання станом до

11.03.2000 р. становить-417,30 грн. (а.с. )

Отже,
керуючись вимогами ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",
Законом України "Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів" на думку суду, відповідач військова частина А-3186 протиправно не виплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно до 11.03.2000 р. в розмірі -
417 грн. 30 коп. Тому, слід стягнути з військової частини А - 3186 в користь
позивачки грошову компенсацію за неотримане речове майно до 11.03.2000р. в розмірі - 417,30 грн. В решті вимог слід відмовити
за безпідставністю.

Разом з тим, до даних правовідносин
Постанова Кабінету Міністрів України від

21.02.2001 р. за
№ 159 "Про
затвердження Порядку проведення
компенсації

громадянам
втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх

3

виплати"
( далі Порядок ) на яку посилається позивачка та просить суд стягнути грошову компенсацію за неотримане речове майно з
врахуванням індексу інфляції не поширюється. Оскільки, дана
Постанова передбачає порядок компенсації втрати частини грошових доходів громадян ( пенсії, соціальні виплати, стипендії та
грошове забезпечення ) у зв"язку із порушенням терміну їх
виплати.

Отже, грошова компенсація за неотримане речове майно, компенсації за наведеним
Порядком не підлягає.

Тому, за безпідставністю слід відмовити в задоволенні позову в частині
вимог про стягнення з відповідачів в користь позивачки
грошової компенсації з врахуванням індексу інфляції.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити частково. Визнати протиправними дії військової частини А -
3186 щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно до 11.03.2000
р. в розмірі - 417,30 грн.

Крім того, слід стягнути з відповідача Військової частини А-3186 в користь позивачки суму в розмірі - 417,30 грн. грошової
компенсації за неотримане речове майно до 11.03.2000 р.

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

В позові до Міністерства Оборони
України слід відмовити за безпідставністю

Суд не вбачає підстав для негайного
виконання постанови суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 86, 94, 159, 161, 163,
167 Кодексу адміністративного судочинства України,
ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом до суду.

Визнати протиправними дії Військової частини А-3186 щодо відмови ОСОБА_1 виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно
до 11.03.2000 р. в розмірі - 417 грн. 30 коп.

Стягнути з Військової частини А-3186 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в
розмірі - 417 (чотириста сімнадцять) гривень 30 (тридцять) копійок .

В решті вимог відмовити.

В позові до Міністерства Оборони
України - відмовити.

Стягнути з держави в користь ОСОБА_1 понесені витрати по
сплаті судового збору в розмірі - 51( п'ятдесят одна) грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційної скарги на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.