Справа № 2-а-146/07
Суддя: Лігус С.М.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-146/07 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року м.
Харків

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
судді Лігус С.М.

при секретарі
Міняйло В.В., Шматько Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського районного відділу земельних ресурсів,
треті особи: Харківська райдержадміністрація, Відкрите акціонерне товариство
«Сад», Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про
спонукання видати державний акт на право власності на землю, стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до суду, де зазначив, що він 24 березня 2006 року придбав у
власність у гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,152 га розташовану на
території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області,
с. Затишшя, АДРЕСА_1. Позивач звернувся до Харківського районного відділу
земельних ресурсів з проханням видати державний акт про право власності на
землю. Для цього він оформив належні документи, а саме, технічну документацію.
Але до цього часу відповідач не видав державний акт про право власності на
землю, посилаючись на те, що розміщення земельної ділянки, що придбана
позивачем, співпадає з землекористуванням ВАТ «Сад», з яким Харківською
райдержадміністрацією 10.12.2004 року було укладено договір оренди землі.

В судовому
засіданні позивач доповнив свої вимоги та просить суд скасувати розпорядження
Харківської райдержадміністрації № 316 від 19.08.2004 р. про укладення договору
оренди з ВАТ «САД», визнати недійсним договір оренди, укладений між Харківською
райдержадміністрацією та ВАТ «Сад» 10.12.2004 p.,
скасувати державну реєстрацію договору оренди від 10.12.2004 p.,
укладеного між Харківською державною адміністрацією Харківської області та ВАТ
„Сад" - реєстраційний запис № 18 від 29.12.2004 року у Державному реєстрі
земель, зобов'язати Харківський районний відділ земельних ресурсів та Державне
підприємство „Центр державного земельного кадастру" при Державному
комітеті України по земельних ресурсах в особі Харківської регіональної філії
видати йому державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,152
га, розташовану в с. Затишшя,АДРЕСА_1,
придбану на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області
Десятниченко О.В. та зареєстрованого в реєстрі № 1100, посилаючись додатково до
викладених в позові обґрунтувань на те, що при укладені договору оренди
Харківською райдержадміністрацією було порушено порядок встановлення та зміни
цільового призначення земель та перевищено свої повноваження.

Також позивач
просить стягнути з Харківського районного відділу земельних ресурсів на його
користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривен, сплачені адвокатські послуги в
розмірі 2000 гривен, сплачені судовий збір в розмірі 8,50 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 7,50 грн.

Представник
відповідача та третьої особи Харківської райдержадміністрації в судове
засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд
справи повідомлені своєчасно.

Суд ухвалив
слухати справу у відсутності відповідача та третіх осіб.

2

Представник
третьої особи ВАТ «Сад» з позовом не згодний та дав пояснення, що ВАТ «Сад» не
претендує на земельну ділянку позивача, що спір з видачі акту на земельну
ділянку позивача виник із-за того, що відбулося накладення координат технічної
документації. Але ВАТ «Сад» не згоден з вимогою позивача скасувати державну
реєстрацію договору оренди від 10.12.2007 p.,
укладеного між Харківською райдержадміністрацією Харківської області та ВАТ
«Сад», тому що це порушує інтереси ВАТ «Сад».

В письмовому
запереченні на адресу суду, наданому в якості відповідача, Державне
підприємство „Центр державного земельного кадастру" при Державному
комітеті України по земельних ресурсах в особі Харківської регіональної філії
заперечувало проти задоволення позову в частині видання державного акту на
земельну ділянку, оскільки виконати практично вимоги позивача не передбачається
можливим, так як координати земельної ділянки позивача співпадають з
координатами земельної ділянки, наданою в користування за договором оренди ВАТ
«Сад». Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру" при
Державному комітеті України по земельних ресурсах в особі Харківської
регіональної філії вважає, що без вирішення питання щодо скасування договору
оренди ВАТ «Сад» неможливо вирішити питання щодо внесення до бази даних АС ДЗК
інформації, що міститься в технічній документації, що виготовлена на ім'я
позивача. Крім того, в судовому засіданні представник третьої особи зазначила,
що помилки в технічній документації ні позивача, ні ВАТ «Сад» не було, а має
місце накладення координат земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ВАТ
«Сад» на спірну земельну ділянку.

Заслухавши
показання позивача та його представника, третіх осіб, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських
рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить
розпорядження землями територіальних громад. Відповідно до листа, наданого
виконавчим комітетом Кулиничівської селищної ради Харківського району
Харківської області № 83-11 від 28 лютого 2007 року спірна земельна ділянка
знаходилась та знаходиться в межах населеного пункту с. Затишшя, будь-які угоди
щодо розпорядження зазначеною ділянкою, в т.ч. 3 ВАТ «Сад» Кулиничівською
селищною радою не укладались. Крім того, наданими документами підтверджується,
що земельній ділянці присвоєно вулицю та номер на цій вулиці, тобто ця ділянка
відповідно до ст.19 Земельного кодексу України відноситься до категорії земель
житлової та громадської забудови.

24 березня 2006
року позивач придбав у власність у гр. ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,152 га
розташовану на території Кулиничівської селищної ради Харківського району
Харківської області, с Затишшя,АДРЕСА_1.

Відповідно до п.
а ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором
купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно
до ч.3 ст.132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки
вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Про отримання у
власність позивачем вищезазначеної земельної ділянки свідчить договір
купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного
нотаріального округу Харківської області та зареєстровано в реєстрі № 1100.

На момент
укладення договору купівлі-продажу обмеження (обтяження) на земельну ділянку
були відсутні згідно довідки Харківської регіональної філії державного
підприємства „Центр Державного кадастру при Державному комітеті України по
земельних ресурсах", про що свідчить п.
3.1. зазначеного договору купівлі-продажу.

3

Як свідчать
надані документи, 10.12.2004 року Харківською райдержадміністрацією укладено
договір оренди на земельну ділянку, яка відповідно до технічної документації,
яка є невід'ємною частиною договору оренди, включає в себе і спірну земельну
ділянку.

Відповідно до
п.2 договору оренди від 10.12.2004 року в оренду передаються землі
сільськогосподарського призначення в т.ч. і спірна ділянка. Однак, встановлення
та зміна цільового призначення земель визначається ст. 20 Земельного кодексу
України. Як свідчать матеріали справи, зміна цільового призначення земель у
встановленому порядку не відбувалась.

Порушення
порядку встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок є
правопорушенням, яке тягне за собою настання наслідків, визначених п. «б» та п.
«в» ст.21 Земельного кодексу України, а саме - визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок та визнання реєстрації недійсною. Тобто, якщо земельна
ділянка, цільовим призначенням якої є будівництво та експлуатація житлового
будинку, передана в оренду іншій особі для сільськогосподарського використання,
така угода має бути визнана недійсною.

Крім того,
відповідно до п.12 зазначеного договору земельна ділянка передається в оренду
для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак, зібраними у
справі матеріалами підтверджено, Що сільськогосподарське виробництво на спірній
земельній ділянці не ведеться.

Відповідно до
п.23 договору оренди не виявлено та не встановлено будь-які обмеження та інші
права третіх осіб, що не відповідає дійсності. Як свідчать матеріали справи з
05.09.1996 року та на час укладення договору оренди на спірну земельну ділянку
існувало право приватної власності гр. ОСОБА_3, про що свідчить державний акт
на право приватної власності на землю, виданий Кулиничівською селищною радою
народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю. Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України,
ст.4 Закону України „Про оренду землі" передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Такого договору
між позивачем та ВАТ «Сад» не укладалось.

Відповідно до
ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, а особа, яка вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до
ст. 215 ЦК України
недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені
ст.203 ЦК України
є підставою недійсності правочину.

Судом залучено
до участі у справі в якості спеціаліста ДП «Харківський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою». В письмових поясненнях спеціаліст пояснив, що
виконував роботи по розробці технічної документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою (на
умовах оренди) ВАТ «Сад» Харківського району Харківської області згідно
технічного завдання Харківського відділу земельних ресурсів. При виготовленні
технічної документації ВАТ «Сад» ні Кулиничівська селищна рада, ні Харківський
відділ земельних ресурсів, ні РДА Харківського району не тільки не повідомили
їх про те, що щодо земельної ділянки, яка передавалась в оренду, існують
обтяження та права третіх осіб, а саме: ОСОБА_4, але й узгодили межі земельної
ділянки, що передається в оренду без врахування права власності ОСОБА_1. На
думку спеціаліста для відновлення порушеного права на земельну ділянку ОСОБА_4
необхідно внести зміни до договору оренди ВАТ з «Сад» та провести його
перереєстрацію в ХРЦДЗК.

Відповідно до
ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки та право
постійного користування виникає після одержання її власником

4

документа,
що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Позивачем на
підставі п. 1.13, п.2.1 „Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на
землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і
право постійного користування землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди
землі", затвердженого наказом Держкомзему № 43 від 04.05.99 р. (з
наступними змінами та доповненнями) та затвердженого в Міністерстві юстиції
України 04.06.99 р. за № 354/3647 виконано всі дії та зібрано всі належні
документи для реєстрації земельної ділянки, а саме проведено підготовчі роботи,
встановлено в натурі на місцевості межі земельної ділянки. Виконана технічна
документація, складений кадастровий план земельної ділянки (а.с.23-34 ).

Харківським
районним відділом земельних ресурсів позивачу надано технічне завдання на
виготовлення технічної документації.

Таким чином,
судом встановлено порушення з боку відповідачів прав та інтересів позивача
ОСОБА_1 щодо його права власності на земельну ділянку.

Відповідно до
ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до
ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Відповідно до
п.2 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може прийняти
постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Тому суд
задовольняє позов в частині визнання недійсним договору оренди, укладеного між
Харківською райдержадміністрацією та ВАТ «Сад» 10.12.2004 p., скасувати
державну реєстрацію договору оренди від 10.12.2004 p., укладеного між Харківською
державною адміністрацією Харківської області та ВАТ „Сад" -реєстраційний
запис № 18 від 29.12.2004 року у Державному реєстрі земель, зобов'язання
Харківського районного відділу земельних ресурсів та Державного підприємства
„Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по
земельних ресурсах в особі Харківської регіональної філії видати позивачу
державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,152 га,
розташовану в с Затишшя,АДРЕСА_1, придбану на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного
нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В. та зареєстрованого в
реєстрі № 1100.

В позові
ОСОБА_1.. про стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, в
зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів щодо спричинення відповідачами
позивачеві моральної шкоди.

Позивач
звернувся за правовою допомогою, що підтверджується ордером та сплатив за
надану допомогу суму в розмірі 2 000 гривен, що підтверджується квитанцією (
а.с.45). Відповідно до ст.87, ст.90, ст.94 КАС України понесені позивачем
витрати на правову допомогу мають бути стягнені на користь позивача з місцевого
бюджету, оскільки відповідачем по справі є орган місцевого самоврядування.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 19-21, ст.ст.81, 125, 131, 132,
155, 158 Земельного кодексу України, ст.ст.203, 215 Цивільного Кодексу України,
„Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних
актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на
землю, право власності на землю і право постійного користування землею,
договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди
землі", затвердженого наказом Держкомзему № 43 від 04.05.99 року (з
наступними змінами та доповненнями) та затвердженого в Міністерстві юстиції
України 04.06.99 р. за № 354/3647, ст.ст. 6, 7, 9, 10,

5

11, 12, 14, 17, 71, 94, 104, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати
недійсним договір оренди, укладений між Харківською райдержадміністрацією та
ВАТ «Сад» 10.12.2004 року.

Скасувати
державну реєстрацію договору оренди від 10.12.2004 року, укладеного між
Харківською державною адміністрацією Харківської області та ВАТ „Сад"
-реєстраційний запис № 18 від 29.12.2004 року у Державному реєстрі земель.

Зобов'язати
Харківський районний відділ земельних ресурсів та Державне підприємство „Центр
державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по
земельних ресурсах в особі Харківської регіональної філії видати йому державний
акт на право власності на земельну ділянку площею 0,152 га, розташовану в с Затишшя,АДРЕСА_1,
придбану на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області
Десятниченко О.В. та зареєстрованого в реєстрі № 1100.

Стягнути з
місцевого бюджету Харківської області на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені за
надання правової допомоги в розмірі 2000 гривен, а також - судовий збір в
розмірі 8 гривен 50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 7 гривен 50 копійок.

В останній
частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може
бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів
з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.