Справа № 2-А-329/2007
Суддя: Волошко Т.П.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-329/2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2007 року Тетіїв
ський районний суд Київської
області в складі:
головуючого судді: Волош
ко Т.П.
при секретарі: Ковальчук В.А
.
за участю адвоката: ОСОБА
_1
розглянувши в відкрит
ому судовому засіданні в м. Те
тієві адміністративну справ
у за адміністративним позово
м ОСОБА_2 до управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації про стягненн
я недоотриманих належних сум
щорічної допомоги на оздоро
влення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до с
уду з вказаним позовом мотив
уючи тим, що він є учасником лі
квідації наслідків аварії на
ЧАЕС 2 категорії , а тому згідн
о законодавства має право на
щорічну грошову допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 міні
мальних заробітних плат, роз
мір якої визначається на мом
ент виплати, але відповідаче
м виплачено вказану допомогу
за 2000-2007 роки у значно нижчому р
озмірі. Оскільки відповідач
відмовляється провести допл
ату вказаної грошової допомо
ги, то позивач просить суд стя
гнути з відповідача недоплач
ену суму одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення з
а 2000-2007 рік в розмірі 17 966 гривень 50
коп.3гідно доданого розрахун
ку.
В судовому засіданні пре
дставник позивача ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги і про
сив суд визнати відмову відп
овідача щодо перерахунку вка
заної грошової допомоги непр
авомірною та стягнути з відп
овідача на користь позивача
недоотриману суму грошової д
опомоги на оздоровлення за 2000
-2007 роки виходячи з розміру мін
імальної заробітної плати на
момент виплати. На думку пред
ставника позивача , вина відп
овідача в тому , що він не здій
снював перспективні розраху
нки потреби коштів на забезп
ечення виконання державних п
рограм соціального захисту п
остраждалого від наслідків Ч
орнобильської катастрофи на
селення району та не подав їх
відповідним органам.
Представник відповідач
а управління праці та соціал
ьного захисту населення Теті
ївської райдержадміністрац
ії ОСОБА_3 в своїх письмов
их та усних поясненнях запер
ечує проти позову , посилаючи
сь на те , що одноразова допомо
га на оздоровлення ОСОБА_2
виплачувалася у відповідно
сті до постанов Кабінету Мін
істрів України та Законів Ук
раїни « Про державний бюджет
України на 2000-2007 роки» . Крім тог
о ст. 62 Закону України « Про ста
тус і соціальний захист гром
адян , які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи « прямо зобов»язує управл
іння щорічну допомогу на озд
оровлення проводити в порядк
у , визначеному Кабінетом Мін
істрів України , рішення яког
о є обов»язковими для викона
ння місцевими органами держа
вної влади , всіма суб»єктами
господарювання незалежно ві
д їх відомчої підпорядковано
сті та форм власності . Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації є розп
орядником коштів , а тому діюч
и відповідно до постанов Каб
інету Міністрів України не д
опускало порушень законодав
ства, а тому вважає позовні ви
моги не обґрунтованими.
Заслухавши пояснення п
озивача та його представника
адвоката ОСОБА_1, пояснен
ня представника відповідача
, оглянувши матеріали справи
, суд приходить до

висновку, що позовні в
имоги підлягають частковому
задоволенню.
В судовому засіданні вста
новлено , що ОСОБА_2 є учасн
иком ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 2 категор
ії , в зв»язку з чим отримував
щорічну допомогу на оздоровл
ення в таких розмірах : за 2000 - 2004 р
оки - по 26, 70 за кожен рік ; за 2005 - 2007 р
оки - по 100 грн. за рік , а всього з
а 8 років йому виплачено 433, 50 грн
. Остання виплата за 2007 рік в ро
змірі 100 гривень здійснена 07.11.200
7 року . В квітні 2007 року позивач
звернувся до відповідача з п
роханням провести дорахуван
ня та виплатити недоотримані
кошти на оздоровлення , проте
в задоволенні вимог позивач
а було відмовлено. Встановле
ні судом обставини підтвердж
уються : поясненнями предста
вників сторін .показами свід
ка ОСОБА_4 , копією посвідч
ення серії НОМЕР_1 копією
рахунку № НОМЕР_2 про отри
мання коштів на оздоровлення
за 2001 -2006 роки , копією відповіді
відповідача.
Крім того в судовому засіда
нні установлено із « Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Тетіївсь
кої райдержадміністрації « ,
що основною функцією відділ
у є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів
Фонду на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та надання їх відповідним о
рганам.
Вимоги позивача ОСОБА_2
підлягають частковому задов
оленню із наступних підстав.

Відповідно до ст.48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" передбачена
щорічна допомога на оздоровл
ення учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС - в розм
ірі п"яти мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати. Щор
ічна допомога на оздоровленн
я виплачується громадянам за
місцем їх проживання органа
ми соціального захисту насел
ення.
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" та постановою KM України в
ід 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" (далі Постанова КМУ № 562 ) в
становлено щорічні виплати н
а оздоровлення за період з 2000 р
оку по 2004 рік в розмірі 26, 70 гриве
нь, а з 2005 року по 2007 рік по 100 гриве
нь.
На думку суду , Постанови КМ
У № 836 та № 562 суперечать вимогам
ст. 48 Закону України « Про стат
ус і соціальний захист грома
дян , які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и « та іншим Законам України

Відповідно до Закону Украї
ни « Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2000 р
ік» розмір мінімальної зароб
ітної плати встановлено з 01.07.20
00 року в сумі 118 гривень , які згі
дно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету Украї
ни зростав кожен наступний р
ік
Згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2002 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати з 01.01.2000 року в сумі 140 гривень
, який згідно внесень посліду
ючих змін до Державного бюдж
ету України зростав кожен на
ступний рік.
Згідно закону України «Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати встановлений 185 гривень , я
кий згідно внесень послідуюч
их змін до Державного бюджет
у України зростав кожен наст
упний рік.
Відповідно до ст.89 Закону Ук
раїни "Про Державний бюджет У
країни на 2004 рік" з 1 січня 2004 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати встановлений на рів
ні 205 грн. на місяць, з 1 вересня 20
04 року-237 грн. на місяць.
Ст. 83 Закону України "Про
Державний бюджет України на
2005 рік" установлений з 1 січня 200
5 року розмір мінімальної зар
обітної плати 262 грн. на місяць
, з 1 квітня 2005

року-290 грн., з 1 липня 2005 ро
ку-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 грн
.
Згідно ст.82 Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2006 рік" установлений з 1 січ
ня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 грн. на міс
яць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гру
дня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст.76 Закону Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2007 рік", установлено
з 1.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 420 грн. на міс
яць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяць т
а з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст.48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи", яка
передбачає право позивача н
а щорічну допомогу на оздоро
влення в розмірі 5 мінімальни
х заробітних плат, а навпаки, с
т.2 вказаного вище Закону Укра
їни "Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2003 р
ік" передбачено обов'язок KM Ук
раїни здійснювати застосува
ння цих норм.
Заперечуючи позов, відпові
дач посилається на те , що згід
но ст.62 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" - роз'яснення порядку засто
сування цього Закону України
провадиться KM України, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені KMУкраїни, вих
одячи з реальних можливостей
Державного бюджету України
згідно з бюджетними призначе
ннями і враховуючи вимоги ст
.95 Конституції України, позива
чу проведена виплата зазначе
ної допомоги на оздоровлення
.
Але з цими запереченнями ві
дповідача суд не може погоди
тися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Констит
уції України органи державно
ї влади та органи місцевого с
амоврядування, їх посадові о
соби зобов'язані діяти лише н
а підставі, в межах повноваже
нь та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами Ук
раїни.
За ст.11З Конституції Україн
и KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і за
конами України, актами Прези
дента України.
Згідно ч. І ст.9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спос
іб, що передбачені Конституц
ією та законами України.
Ст.95 Конституції України, на
яку посилається представник
відповідача, передбачено, що
виключно законом про Держав
ний бюджет України визначают
ься будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреб
и, розмір, і цільове спрямуван
ня цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст.62 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", на яку також посил
ається відповідач заперечую
чи проти позову, надає KM право
визначати порядок застосува
ння цього Закону, але не делег
ує йому повноважень щодо виз
начення розміру допомоги на
оздоровлення, встановленої ц
им Законом.
Відповідно до ст.71 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" дія положень
цього Закону не може призупи
нятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до
цього Закону.
Слід зазначити, що дію п
оложень ст.48 вказаного Закону
зупинено на 2006 рік в частині ви
плати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мін
імальної заробітної

плати згідно з Законом
України від 20.12.2005 року Ж3235-ІУ, до ц
ього Верховна Рада України н
іяких законів з цих питань не
приймала.
Між тим, визначені постанов
ою Кабінету Міністрів № 836 роз
міри щорічної допомоги на оз
доровлення залишалися трива
лий час незмінними, хоча розм
ір мінімальної заробітної пл
ати неодноразово змінювався
, а з 2005 року постановою KM № 562 розм
ір цієї допомоги був змінени
й, але всупереч ст.48 Закону він
також визначений у твердій г
рошовій сумі.
Отже, оскільки закони Украї
ни мають вищу юридичну силу н
ад урядовими нормативними ак
тами, то суд вважає, що при вир
ішенні даного спору підлягаю
ть застосуванню саме положен
ня ст.48 Закону "Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" та пол
оження зазначених вище Закон
ів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плат
и, а не постанови KM України № 836 т
а № 562.
Згідно ч.4 ст.9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, мі
жнародному договору, згода н
а обов'язковість якого надан
а Верховною Радою України, аб
о іншому правовому акту суд з
астосовує правовий акт, який
має вищу юридичну, силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений , а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок.
Отже, враховуючи наведене, с
уд вважає , що управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації повинно було ві
дповідно до свого Положення
здійснювати перспективні ро
зрахунки потреби коштів на з
абезпечення виконання держа
вних програм соціального зах
исту постраждалого від наслі
дків Чорнобильської катастр
офи населення району та пода
ти їх відповідним органам , а п
отім виплачувати позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня виходячи із розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов»язки , то
позов підлягає до задоволен
ня .
Представник відповідача п
росить застосувати до даних
правостосунків ст. 100 КАС Укра
їни та відмовити в задоволен
ні адміністративного позову
. Суд вважає клопотання предс
тавника відповідача не може
бути задоволено , поскільки , н
а думку суду , позивач не поруш
ив встановлений ст.. 99 КАС Укра
їни річний строк для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав , свобод, та і
нтересів особи .Як встановле
но , позивач про порушення сво
їх прав дізнався , отримавши в
ідповідь з управління праці
та соціального захисту насел
ення Тетіївської райдержадм
іністрації від 12.11.2007 року , в яко
му дано офіційне письмове ро
з»яснення щодо виплати вказа
ної допомоги на оздоровлення
та відмовлено в проведенні п
ерерахунку цієї допомоги всі
м категоріям потерпілих , які
мають право на її одержання ,
що стверджується копією зазн
аченого листа за № 7/559 від 12.11.2007 ро
ку Крім того , як пояснив предс
тавник позивача , його довіри
телю стало відомо про поруше
ння його прав після ознайомл
ення з рішеннями Верховного
Суду України та Вищого Адмін
істративного Суду України що
до практики застосування зак
онодавства, яке регулює поря
док виплати вказаної грошово
ї допомоги на оздоровлення.

Враховуючи вищевикладене
, суд приходить до висновку , щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він діз
нався про порушення його пра
в, на що вказано вище в постано
ві, а не з моменту виплати вказ
аної допомоги.
Таким чином, суд вважає
за можливе визнати відмову в
ідповідача щодо перерахунку
вказаної грошової допомоги
неправомірною та стягнути на
користь позивача

з відповідача недоотр
иману суму допомоги на оздор
овлення за 2000 - 2007 роки , виходячи
із слідуючого розрахунку . Пр
и цьому розмір мінімального
розміру заробітної плати виз
начається на момент щорічної
виплати .
З урахуванням отриманої су
ми - 26, 70 гривень та розміру міні
мальної заробітної плати на
час виплати позивачу допомог
и в 2000 році -118 гривень на користь
позивача підлягає стягненню
за 2000 рік - 563 грн.30 коп. (118 грн .х 5 - 26.70 г
рн ); за 2001 рік -563.30 грн. (118x5- 26.70 грн); за 2
002 рік - 673.3 грн (140 х 5- 26.70 грн); за 2003 рік -
898, 3 грн. (185 х 5- 26.7); за 2004 рік, з урахува
нням отриманої суми 26.70 грн. та
розміру мінімальної заробіт
ної плати на момент виплати в
грудні 2004 року 237 грн - 1158.30 грн. (237 х 5
-26, 70) ; за 2005 рік, не виплаченої доп
омоги на оздоровлення , виход
ячи з розміру мінімальної за
робітної плати в грудні 2005 рок
у 332 грн. -1660 грн ( 332 х 5); за
2006 рік , з урахуванням отрима
ної суми 100 грн. та розміру міні
мальної заробітної плати
на момент виплати в квітні 2
006 року 350 грн.- 1650 грн. ( 350 х 5-100) ; за 2007 рі
к , з
урахуванням отриманої сум
и 100 грн. та розміру мінімально
ї заробітної плати на момент

виплати в листопаді 2007 року 4
60 грн- 2200 грн. (460 х 5-100) а всього розмі
р з 2000 по
2007 рік недоотриманої допомо
ги на оздоровлення визначени
й становить 9 366.50
гривень.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору , то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС України
підлягають стягненню з відп
овідача в доход держави . Відп
овідно до ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
та соціального захисту насе
лення тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
, так , як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету .
На підставі ст.4 Декрету КМ "П
ро державне мито" позивач зві
льнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 64, 113 Консти
туції України, ст.48, 62, 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян , які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", ст. 83 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2002-2007 роки", ст.ст.6, 9, 17, 89,
99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішенням
Конституційного Суду Україн
и від 09.07.2007 року, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_2 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації про ст
ягнення недоотриманих належ
них сум щорічної допомоги на
оздоровлення - задовольнити
частково.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадміністрації щодо пере
рахунку одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2, виходячи з розміру м
інімальної заробітної плати
неправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 9 366 (дев»
ять тисяч триста шістдесят ш
ість ) гривень 50 коп. недоотрим
аної суми одноразової грошов
ої допомоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 (двісті) гривень за над
ання юридичної допомоги.
Постанова може бути ос
каржена до Київського апеляц
ійного адміністративного су
ду через Тетіївський районни
й суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апел
яційне оскарження, яка може б
ути подана до суду протягом д
есяти днів з дня проголошенн
я постанови.