Справа № 2-а-302008
Суддя: ГОНЧАРОВА І.М.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-30 2008 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

20 лютого 2008 року Шевченківський районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого -
судді ГОНЧАРОВОЇ
І.М.

при секретарі КУСКОВІЙ Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернівці справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій
області о про визнання рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання
права учасників війни та учасників бойових
дій УМВС України в Чернівецької області
протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до відповідача , зазначивши в ньому , що він,
під час проходження служби у Львівському пожежно-технічному училищі МВС
СРСР він з 28 червня 1989 році по 9 серпня 1989 у складі батальйону,
сформованого з числа курсантів та офіцерів училища за рішенням Уряду СРСР та розпорядженням МВС СРСР був направлений на
службу для виконання завдань по охороні громадського
порядку на території республік Закавказзя. У зазначений період на території республік Азербайджан та
Вірменії, зокрема в Нагірно-Карабахській автономній
області відбувся збройний конфлікт між вірменським та азербайджанським населенням, для припинення якого були
введені підрозділи МВС СРСР, під час
проходження служби, ним в бойовій екіпіровці з автоматом та з правом його застосування, виконувалися завдання по охороні
державних установ, військових комендатур, територіальної оборони населених
пунктів, осіб партійно-радянського та господарського активу, а також брав
участь у військових операціях, у вилученні зброї, забезпечував громадський порядок у населених пунктах.

10 жовтня 2007 року він звернувся із
заявою до УМВСУ в Чернівецькій області
про визнання його учасником бойових дій, однак
17 жовтня 2007 року отримав повідомлення про відмову у визнанні його учасником бойових дій з
посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 63 від 08.03.1994 року, а
саме на те, що Генеральний штаб Збройних сил України не володіє такою
інформацією.

Вважає, що висновок комісії з питань розгляду матеріалів
про визнання учасниками війни та учасниками бойових дій УМВС України в
Чернівецькій області є неправомірним і просить зобов'язати комісію визнати його
учасником бойових дій і видати йому посвідчення встановленого зразку.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, підтвердивши обставини викладені

в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, зазначивши, що рішення комісії ґрунтується на постанові Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні
заходи щодо застосування Закону України ,Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що
ОСОБА_1 відповідно до наказів
Львівського пожежно-технічного училища № 59 від 8.06.1989 року „Про створення окремого батальйону для виконання завдання МВС СРСР в Закавказькому регіоні" та № 61 від 28т
червня 1989 року „Про службове відрядження в м.Мардакерт Нагорно-Карабахської
автономної області”, був відряджений в республіки Закавказзя для виконання завдань,
пов'язаних з охороною громадського порядку,
де перебував до 9 серпня 1989 року, що стверджується копією наказу № 76 від 9
серпня 1989 року про повернення з службового відрядження окремого батальйону.
Під час цього відрядження 24 липня 1989 року капітан внутрішньої служби
ОСОБА_1 був нагороджений нагрудним знаком 2 ступеню „За відзнаку в службі”.

Відповідно до рішення комісії з питань розгляду
матеріалів від 17.10.2007 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника
бойових дій УМВСУ в Чернівецькій області.

Відповідно до Переліку держав і періодів бойових дій на
їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
08.02.1994 року № 63 „Про організаційні заходи щодо застосування Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в переліки
держав, де проводились бойові дії включено і інші країни з грудня 1979 року.

Загальновідомим є той факт , що в
період, що передував відокремленню колишніх

союзних республік СРСР та
створення на їх території незалежних держав, а саме з 1988

року по 1991 рік в СРСР, зокрема
в кавказьких республіках виникали непоодинокі

етнічні конфлікти, що
супроводжувались збройними сутичками. Збройні сили СРСР і

органи внутрішніх справ в даних
регіонах виконували бойові завдання, метою яких були

захист мирного населення та
приборкання конфліктуючих сторін. На час існування

СРСР та партійної ідеології, яка
панувала в той період, не визнавалось, що в союзних і

республіках могли вестись бойові
дії, і реальна інформація про їх трагічні наслідки

замовчувалась.

Незважаючи на те, що Азербайджан не включено в перелік
держав і періодів, бойових дій на їх території, що затверджений постановою
Кабінету Міністрів України і від 08.02.1994 року № 63 „Про організаційні заходи
щодо застосування Закону України : „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", при розгляді справи встановлено, що
позивач виконував завдання в умовах збройних конфліктів в Нагірно -
Карабахській автономній області із застосуванням вогнепальної зброї і піддавав
ризику власне життя та здоров'я.

У постанові Кабінету Міністрів України від 08.02.1994
року № 63 „Про організаційні заходи щодо застосування Закону України „Про
статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" зроблено примітку,
що бойові дії велися і в інших! країнах після грудня 1979 року, інформацію про
участь в них надає Генеральний штаб Збройних Сил колишнього СРСР відносно
військових фахівців. Щодо осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ, які приймали участь в бойових діях, питання отримання
інформаційних документів законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року, учасниками бойових
дій визнаються особи, які працювали чи перебували у відрядженні в державах, де
в цей період велися бойові дії і брали участь у бойових діях чи забезпеченні
бойової діяльності військ.

Судом встановлено, що позивач перебував у відрядженні в
Азербайджанській РСР, де в цей період велися бойові дії і брав участь у
військових операціях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення
комісії з питань розгляду матеріалів про
визнання учасника війни
та бойових дій УМВСУ
в Чернівецькій

області є протиправним,
тому комісію слід
зобов'язати визнати
ОСОБА_1 учасником бойових дій та
видати йому посвідчення встановленого взірця.

Керуючись ст.ст.
17, 50, 86, 158, 160, 162, 186 КАС України, Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993 року, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 року № 63 „Про організаційні
заходи щодо застосування Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту'1, суд. -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання права учасників війни та учасників бойових
дій УМВСУ в Чернівецькій області (протокол № 6
від 17 жовтня 2007 року) про відмову в наданні ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Зобов'язати комісію з питань розгляду матеріалів про
визнання права учасників війни та учасників
бойових дій УМВСУ в Чернівецькій області визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій і видати йому
посвідчення встановленого зразка.

Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного
адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня її проголошення з подачею після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги , або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

СУДДЯ: