Справа № 2а-53-2007
Суддя: Ковальчук В.Д.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-53-2007
ПОСТАНОВА

Іменем України

З жовтня
2007 року Горохівський
районний суд

Волинської
області в складі:

головуючого Ковальчука
В.Д.

при
секретарі Домбровській
З.П.

за
участю позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Горохові справу за позовом ОСОБА_1 до
управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської
районної державної адміністрації,
головного управління праці,
соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської обласної державної адміністрації про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги , -

встановив:

Позивач
звернувся з позовом до управління праці,
соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Горохівської районної державної адміністрації, головного управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської обласної державної
адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги за
2004-2007 роки.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач в
2004-2006 роках був інвалідом війни 2 групи,
а з 20.06. 2006 року є інвалідом війни 1 групи. Відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічної
до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги.

Незважаючи
на це та без урахування розмірів мінімальних пенсій , які встановлювались на 2004-2007 роки, відповідачі з посиланням на Закони України
«Про державний бюджет України» на відповідні роки, зазначену допомогу позивачу за 2004 рік
виплатили в сумі 160 грн., в 2005-2006
роках виплатили в розмірі 380 грн. за кожен рік, а за 2007 рік - 450 грн.

З
врахуванням мінімальної пенсії за 2004 рік в сумі 92, 45 грн. та мінімальної
пенсії за 2005-2007 роки в сумі 332 грн. позивач вважає, що одноразова грошова допомога в 2004 році
йому повинна бути виплачена в сумі 739, 60 грн., в 2005-2006 роках по 2656 грн. за кожен
рік, в 2007 році -3320 грн. З
врахуванням виплаченої одноразової грошової допомоги недоплата становить: в
2004 році -579, 60 грн., в 2005-2006
році -2276 грн. за кожен рік, в 2007
році -2920 грн., а всього 8051, 60 грн.

Просить
дії управління праці, соціальних питань
та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської державної адміністрації щодо відмови в доплаті щорічної разової
грошової допомоги визнати неправомірними та стягнути з відповідача на свою
користь недоплачену частину разової грошової допомоги за 2004-2007 роки в сумі
8051, 60 грн.

В
судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просить дії відповідачів визнати
неправомірними та стягнути в його користь недоплачену частину разової грошової
допомоги за 2004-2007 роки в сумі 8051, 60 грн.

Представник
відповідача ОСОБА_2 позову не визнала і показала, що управління є розпорядником вказаних коштів
на виплату допомоги , разова щорічна
грошова допомога позивачу за 2004-2007 роки виплачена відповідно до Закону
України «Про державний бюджет України» на вказані роки, просить застосувати строки позовної давності.

Представник
відповідача ОСОБА_3 позову не визнала і показала, що одноразова грошова допомога позивачу
виплачена згідно виділених коштів з державного бюджету, відповідачем по даній справі є управління
райдержадміністрації, вважає , що слід застосувати строки позовної давності.

Статтею
17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 зазначеного Закону, здійснюють органи праці та соціального
захисту населення.

Відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України від 29, 09.2000 року №1498 головні
управління праці та соціального захисту населення обласних держадміністрацій
здійснюють керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з
нарахування та виплати соціальних виплат та допомоги.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Позивач є
інвалідом війни 1 групи.

Відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічної
до 5

травня відповідного року разової грошової допомоги.

Згідно з
ст. . 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці і
соціального захисту населення через відділення зв»язку або через установи
банків. Згідно наданих відповідачем (управління праці, соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської районної
державної адміністрації) довідки в 2004 році разова грошова допомога позивачу
виплачена в сумі 160 грн., за 2005-2006
роки в розмірі по 380 грн. за кожен рік,
в 2007 році - в розмірі 450 грн..

На
протязі 1995-2006 років в Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», неодноразово вносились зміни, неодноразово призупинявся Законами України
«Про Державний бюджет України» на 2004-2006 роки. У зв»язку із зупиненням дії
цих статтей , Законами України «Про
державний бюджет України» встановлювались певні розміри щорічної разової
допомоги на відповідні роки.

Тобто, у 2004-2006 роках, Законом України»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» взагалі не
передбачалась виплата щорічної грошової допомоги, оскільки дії статей на підставі внесення до
Закону змін, відповідними Законами
України «Про державний бюджет України» були зупинені.

Отже, виплата щорічної грошової допомоги, як і її розмір, який підлягав виплаті позивачу, було встановлено не Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а Законом України
«Про державний бюджет України» на 2004-2006 роки.

Отримання
позивачем щорічної разової допомоги у розмірах,
встановлених Законом України «Про державний бюджет України», підтверджується наданими відповідачем
доказами та не заперечується позивачем.

Відповідно
до ч.2 ст. 95 Конституції України
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове отримання цих видатків.

Згідно з
п.п.3, 4 Бюджетного Кодексу України управління праці та соціального захисту
населення, як головний розпорядник
коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у
Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет.

Статтею
23 Бюджетного кодексу передбачено, що
управління праці та соціального захисту населення може здійснювати з бюджету
будь-які бюджетні зобов»язання та платежі лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, які
встановлюються Законом про Державний бюджет чи рінням про місцевий бюджет.

Відповідачем
в 2004-2007 роках щорічна разова грошова допомога

була виплачена
позивачу в повному обсязі у межах сум,
встановлених Законами України «Про державний бюджет України» на
відповідні роки. Що ж стосується вимог позивача в частині стягнення
недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги за 2004-2006 роки суд приходить
до висновку, що вони не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року. До
набрання чинності зазначеного Кодексу позивач мав би звертатися до суду за
правилами Глави 31-А ЦПК України (1963 p.),
статтею 248-5 якого передбачено двомісячний строк
звернення до суду, з моменту
встановлення порушеного права.

Частиною
2 статті 99КАС України встановлено, що
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється
річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Тобто, про
порушення своїх прав на отримання щорічної разової грошової допомоги у
розмірі, встановленому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач повинен був дізнатися при отриманні зазначеної
допомоги до 5 травня відповідного року та звернутися до суду на протязі року -
до 5 травня наступного року.

Отже, суд,
вважає, що відповідач , здійснюючи виплати щорічної разової допомоги
у відповідності до розмірів,
встановлених Законами України «Про державний бюджет України», діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено, діючими на час здійснення виплат Законами
України.

Положення
ст. . ст.
12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
щодо виплати разової щорічної грошової допомоги не діяли протягом 2004-2006
років, у зв»язку із змінами, внесеними у зазначений закон, Законами України «Про державний бюджет» на
2004-2006 роки, тому суд дійшов до
висновку про неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. . ст.
12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», яка не підлягала
застосуванню, у зв»язку із зупиненням їх
дії.

З
урахуванням наведеного, суд, вважає,
що рішенням, дією чи
бездіяльністю відповідача будь-яких прав,
свобод чи інтересів позивача не порушено. Відповідач діяв на
підставі, у межах наданих йому
повноважень та у спосіб, що передбачено
діючими законами України.

А щодо
стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік, в цій частині суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних
підстав: у відповідності до рішення Конституційного суду України від 9.07.2007
р. положення ст. . 29 Закону України «Про державний
бюджет» на 2007 р. щодо виплат щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту» визнано
неконституційною, тому виплати за 2007
р. слід проводити у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни
та гарантії їх соціального захисту» у повному об»ємі.

Відповідно
до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007 році
мінімальна пенсія за віком з 1.04.2007 року склала -410, 06 грн.

Отже, стягненню підлягає: (410x10=4100-450=3650)
грн.

Керуючись
ч.2 ст. 95 Конституції України, п.п.3, 4
ст. 22, 23 бюджетного Кодексу України,
ч.2 ст. 99, 100, 158-163, 186, 254
КАС України, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», рішенням Конституційного Суду
України від 9.07.2007 року, суд, -

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Дії
управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Горохівської
районної державної адміністрації про відмову в виплаті щорічної одноразової грошової
допомоги ОСОБА_1 за 2007 рік визнати
неправомірними.

Стягнути
з управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Горохівської районної державної адміністрації в користь ОСОБА_1 3650 (три тисячі
шістсот п»ятдесят) грн. недоплаченої разової щорічної допомоги за 2007 рік.

В
задоволенні позовних вимог в частині стягнення недоплаченої разової допомоги за
2004-2006 роки - відмовити.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через Горохівський районний суд протягом десяти днів з
дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається-протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.