Справа № 2-А-150-08
Суддя: Ткачук С.С.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-150-08
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2008року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Ткачук С.С.,

при секретарі: Зайцевій О.В.

за участю:
позивача ОСОБА_1.,

відповідача в особі представника управління
соціального захисту населення Ясинуватської міської ради - ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов ОСОБА_1
до Управління праці і соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради про
визнання неправомірними дій і стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення
за 2005,2007,

2008 р.,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він є учасником ліквідації на ЧАЕС 1 категорії,
має інвалідність 3 групи, тому
відповідно до ст. 48 Закону
України „Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідку Чорнобильської катастрофи”
йому передбачена щорічна допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних зарплат, яка установлена
на момент виплати.

Вважає, що йому повинно було сплачено у 2005
році -1875грн.; у 2007 році - 2300грн.; у 2008 році - 2100грн. враховуючи
розмір мінімальної заробітної платні на момент виплати. Однак, йому фактично
було виплачено у 2005р.та 2007р. по 100грн., а у 2008р.- 90грн. Він звертався
до Управління праці і соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради (далі УПСЗН)
з цим проханням, але йому було
відмовлено.

Під час попереднього судового засідання
позивач доповнив позов і просив суд визнати дії УПСЗН неправомірними та
зобов»язати виплатити йому недосплачену
суму.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та
просив позов задовольнити. Він пояснив, що
не працює і отримує цей вид
допомоги в УПСЗН. Звернувся до суду тільки зараз, бо
тільки 04.09.08 подав заяву до УПСЗН і
отримав 15.09.08 відмову. До цього знав про порушення свого
права, але до суду не звертався.

Представник відповідача проти заявлених
вимог заперечувала пояснивши, що дійсно позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1
категорії. Згідно ст. 48 Закону України
„Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” має право на щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірах, встановлених від мінімальної заробітної плати, розмір якої
встановлюється Законом України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати”, яка на час виплати даної допомоги позивачу 24.10.2007 року складала 460
грн., а на 14.08.08 - 525грн. Виходячи з наявних фінансових можливостей,
виплата проводилася на підставі постанови КМУ від 12.07.2005 р. № 562 „Про
щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,”
яка передбачає допомогу на оздоровлення інвалідам 3 групи у розмірі 90 грн.
Тому всі виплати, передбачені Законом України „Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” і які базуються
на розмірі мінімальної заробітної плати, виплачуються у розмірах, встановлених
цією постановою з рахунку КПК 2501250. Крім того, просив суд врахувати, що
позивач пропустив річний строк звернення
до суду для захисту порушеного права.

Суд
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Судом
було встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії,
інвалідом 3 групи, у зв'язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими
Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.11.1991р. за № 796-Х11 із змінами ( далі Закон № 796).

Відповідно до вимог ст. 48 вищевказаного Закону, інвалідам 3 групи
передбачено виплата щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати.

11.07.06
УПСЗН позивачу за 2005 р. була виплачена
компенсація на оздоровлення у розмірі 100 гр., 2 2007р.-100грн., а у 2008
р. -90грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №
562 „Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” (далі постанова КМУ №562). З приведеного суд визнає, що позивачу у
липні 2006р. вже було відомо про
порушення права, але до суду не звернувся в межах річного строку і наведені ним
причини пропуску суд не може визнати поважними, тому його вимоги щодо стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 рік не підлягають задоволенню.

Вирішуючи
даний спір суд керувався положеннями ст. 8 Конституції України та ст.8 КАС. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Зазначеною
постановою КМУ № 562 усупереч Закону №796 установлено конкретний зменшений розмір такої допомоги в твердій грошовій
сумі для
інвалідів 3 групи - 90 грн.

Положення пункту 30 статті 71
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19.12.06р. за
№489-У із змінами (далі Закон № 489), яким зупинено на 2007 рік дію в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати -абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого
частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого,
п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону
№796 визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від № 6-рп
від 09.07.2007 р.

Враховуючи засади пріоритетності законів над
нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню
положення ст. 48 Закону №796 та ст.76
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, яким визначено
розмір мінімальної заробітної плати з 1
жовтня 2007 роки 460грн., а не постанову № 562, бо Законом №796
не передбачено встановлення КМУ порядку застосування цього Закону, а ні
розмірів компенсаційних виплат, а ні змінювати розмір щорічної допомоги на оздоровлення,
встановлені цим законом.

Відповідно
до п.2,3 Порядку використування коштів
Державного бюджету для програм, пов'язаних з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженого ПКМУ від 20.09.05 за №936 із змінами,
розпорядником коштів нижчого рівня по виконанню
даних програм є визначені органи соціального захисту населення, які
здійснюють нарахування та виплати фізичним особам грошових коштів,
передбачених Законом №796.

Таким
чином, суд визнає дії УПСЗН щодо виплати
щорічної допомоги позивачу у 2007 році в
розмірі 100грн. та у 2008 році в розмірі 90грн. неправомірними і згідно розрахунку
позивачу слід виплатити даний вид допомоги за 2007 рік в розмірі 2200грн., а саме: 460 грн. х 4 = 2300 грн.-100грн.(суми виплаченою допомоги у 2007 році); за
2008р.- 2010грн.(525х4=2100-90грн.)

Ураховуючи,
що згідно ст. 63 Закону №796 фінансування витрат, пов”язаних з реалізацією
даного закону здійснюється за рахунок державного бюджету, виплату недосплаченої суми щорічної допомоги на
оздоровлення слід провести за рахунок
коштів передбачених для УПСЗН згідно кошторису та плану асигнувань управління
по коду програмної класифікації видатків та кредитування державного
бюджету 2501250”Компенсація за шкоду, заподіяну здоров”ю та допомоги на
оздоровлення у разі звільнення з роботи громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Керуючись
ст.ст.8,9,11,69,94,163 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці і соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради щодо
виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до постанови КМУ 12.07.2005 р. №
562 „Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” у розмірі 100грн. і 90 грн. у 2007 та 2008 роках неправомірними.

Зобов»язати
Управління праці і соціального захисту населення Ясинуватської міської ради
виплатити на користь ОСОБА_1 недосплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2200грн. та за 2008 рік
в розмірі 2010грн. гривень за рахунок коштів державного бюджету згідно коду програмної класифікації видатків
та кредитування державного бюджету 2501250”Компенсація за шкоду, заподіяну
здоров”ю та допомоги на оздоровлення у разі звільнення з роботи громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(р/р 521, КПКВ
2501250, КЕКВ 1341).

Судові
витрати віднести на рахунок держави.

Постанову
може бути оскаржено до Апеляційного адміністративного суду Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі складання
постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про
апеляційне.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті і оголошені у судовому засіданні 27.10.08. Постанова в повному обсязі виготовлена 31.10.08.

Суддя