Справа № 2-а-562007
Суддя: Новіков О.М.
Дата ухвалення: 2007-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-56
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року Місцевий Бахмацький районний суд

Чернігівської області в
складі: головуючого судді - Новікова О.М.

при секретарі - Макаренко
Ю.Г.

за участю адвоката -
ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду Бахмацького
району адміністративну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову заступника
начальника Бахмацького районного відділу земельних ресурсів за №53,
від 18 вересня 2007 року, про
накладення адміністративного стягнення,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0,
0787 га., яка розташована в
АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу будинковолодіння розташованого за зазначеною адресою від 28
травня 2004 року і відповідно рішення Бахмацької міської ради 12 сесії 24
скликання, від 14 вересня 2004 року
він, 19 жовтня 2004 року, отримав державний Акт на право приватної
власності на земельну ділянку, яка була
передана для обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Правовідносини стосовно подальшого використання даної
земельної ділянки регулюються виключно Земельним Кодексом України 2001 року.

Маючи намір встановити на зазначеній земельній ділянці
об"єкт торгівлі від в червня 2004 року подав до Бахмацької міської ради
заяву про надання дозволу на підготовку та виготовлення проектної документації
на будівництво об"єкта торгівлі і 30 липня 2004 року згідно рішення
Бахмацької міської ради за №260 йому було надано такий дозвіл на підготовку
проектної документації та будівництво торгівельного павільйону, а вже в листопаді 2004 року комісія
призначена розпорядженням міського голови міста Бахмач прийняла об"єкт
торгівлі на зазначеній земельній ділянці,
який діє до цього часу.

9 липня 2004 року державним інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у Чернігівській області в ході перевірки було
виявлено, що в зв"язку з
розміщенням об"єкта торгівлі на земельній ділянці ОСОБА_2. було допущено
нецільове використання землі, що є
порушенням ст. ст.
91, 96 ЗК України та підпадає під дію
ст. 53 КУпАП і відповідно внесено
припис №301084 про усунення порушень вимог земельного законодавства. При
проведенні 6 вересня 2004 року повторної перевірки державним інспектором з
контролю за використанням та охороною земель у Чернігівській області було
виявлено, що порушення усунуте не було і
матеріали перевірок були передані в Бахмацький районний відділ земельних
ресурсів.

18 вересня 2007 року заступник начальника Бахмацького
районного відділу земельних ресурсів виніс постанову під №53 про накладення на
ОСОБА_2 адміністративного стягнення по
ст. 188-5 КУпАП у розмірі 85
гривень 00 копійок в зв'язку з порушенням ним
ст. ст. 91, 96 ЗК України.

27 вересня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою
на постанову заступника начальника Бахмацького районного відділу земельних
ресурсів виніс постанову під №53 від 18 вересня 2007 року про накладення на
нього адміністративного стягнення у розмірі 85 гривень 00 копійок, вважаючи її незаконною, оскільки порушень цільового використання
земельної ділянки, яка перебуває у його

власності не допустив,
а тому і не порушив вимог ЗК
України і просить суд зазначену постанову скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник -
адвокат ОСОБА_1
скаргу підтримали та просять задовольнити її.

Особа дії якої оскаржуються - заступник начальника
Бахмацького районного відділу земельних ресурсів Сербінчук Віталій Вікторович
вимоги скарги не визнав та пояснив, що
скаржником були порушені вимоги діючого ЗК України щодо цільового використання
земельної ділянки переданої у приватну власність, оскільки побудував на ній торговий кіоск і не
виготовив нової проектної земельної документації на розміщення об"єкту
торгівлі та не вніс змін до власного державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку і тому маючи земельну ділянку для обслуговування
жилого будинку та господарських споруд використовує її за іншим
призначенням, також для обслуговування
об"єкта торгівлі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши думки
учасників судового розгляду, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно п.б
ст. 19 та ст. 38
ЗК України передбачено категорії земель України та їх поділ за основним
цільовим призначенням для відповідного використання, а саме такої категорії земель, як землі житлової та громадської
забудови, і згідно них до земель
житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених
пунктів , які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд,
інших об'єктів загального користування.

А згідно ст. 20 ЗК
України передбачено, що встановлення та
зміна цільового призначення земель здійснюється на підставі рішень органів
державної влади та місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Аналіз застосування зазначених норм діючого законодавства
при розгляді даної справи вказує, що
цільове призначення спірної земельної ділянки фактично визначається місцевим
органом самоврядування і відповідно приєднаних скаржником до справи документів
він являється власником земельної ділянки площею 0, 0787 га., яка розташована в АДРЕСА_1, її цільове призначення відповідно
встановленої законодавством категорії являється розміщення житлової
забудови, громадських будівель і
споруд, інших об"єктів загального
користування, діючим законодавством
розподілу категорій цільового призначення земель житлової забудови та об'єктів
громадських будівель і споруд, інших
об"єктів загального користування не передбачено, тому в разі розміщення на землях житлової та
громадської забудови житлових об"єктів та об"єктів торгівлі, не може йти мова про зміну цільового
призначення земель, оскільки воно в
даному випадку являється одним, а
тому, при розміщенні власником земельної
ділянки на ній житлових об"єктів та об"єктів торгівлі не буде
порушення використання даної земельної ділянки,
а саме не за цільовим призначенням,
а тому в даному випадку у власника земельної ділянки відсутній склад
адміністративного правопорушення передбаченого
ст. 53 КУпАП, оскільки зазначене
правопорушення передбачає використання земель не за цільовим призначенням, та відсутнє порушення вимог ст.
ст. 91, 96 ЗК України, щодо виконання ним обов'язків як власником
земельної ділянки та землекористувачем,
а тому припис виданий державним інспектором з контролю за використанням
та охороною земель у Чернігівській області не можна вважати законним і в цьому
разі відсутні підстави накладення адміністративного стягнення по ст.
188-5 КУпАП, оскільки вона
передбачає накладення адміністративного стягнення за невиконання законних
розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі
охорони природних ресурсів, і в діях
ОСОБА_2. відсутній склад і цього адміністративного правопорушення.

При цьому в ході судового розгляду було
з"ясовано, що скаржник отримав від
органу місцевого самоврядування всі необхідні дозволи на розміщення як
житлового будинку так і об"єкту торгівлі,
а посилання уповноваженої особи органів земельних ресурсів на
необхідність виготовлення в
даному випадку окремих
проектних

документацій по землі під житловим будинком та по землі
під об'єктом торгівлі і внесення змін в державний акт на право приватної
власності на землю ніяким чином не регламентоване діючим законодавством.

За таких обставин скарга
підлягає задоволенню, зазначена

постанова про накладення

адміністративного стягненню скасуванню а провадження по
адміністративній справі закриттю.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 19, 20, 38 ЗК України, ст.
ст. 53, 188-5, 247 п. 1, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, ст.
ст. 18, 161, 162, 163 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення
, винесену 18 вересня 2007 року
заступником начальника Бахмацького районного відділу земельних ресурсів
Сербінчук Віталієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності по ст. 188-5 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 85
гривень 00 копійок скасувати, у
зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного
правопорушення, а провадження по справі
закрити.

постанова може бути
оскаржена до апеляційного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої
інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.