Справа № 2-а-41/2008
Суддя: Ільченко О.І.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-41/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2008 року
місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний
суд
Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., при
секретарі - Іценко Ю.О., за участю сторін, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Прилуки адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної
державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом, у якому просить визнати дії відповідача Управління праці та
соціального захисту населення Прилуцької райдержадміністрації неправомірними
щодо невиплати їй щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, передбаченому
абз.7 ч.4 ст.48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28 лютого 1991 року (із
подальшими змінами та доповненнями) (далі-Закон) за період 2005, 2006, 2007
років виходячи із суми мінімальної зарплати за виключенням суми фактично
проведених виплат. Зобов”язати відповідача виплатити їй недораховану суму
щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 3276,00 грн..

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона
є громадянкою, евакуйованою із зони відчуження у 1986 році 2 категорії. Згідно
Закону їй повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення у розмірі
трьох мінімальних заробітних плат. Проте їй виплачували щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі по 75,00 грн., що вважає порушенням наданих їй Конституцією
України прав на здоров”я та соціальний захист.

У судовому засіданні позивачка
повністю підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові,
просить такий задовольнити.

Представник відповідача не вбачає
правових підстав для задоволення позову. У письмовому запереченні вказує, що
Законом України “Про державний бюджет на 2007 рік” дію ч.4 ст. 48 Закону було
зупинено в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах, відповідно до
мінімальної заробітної плати. Проте Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562
“Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали від внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, розмір допомоги для такої категорії, як позивач,
встановлено 75,00 грн.. Враховуючи, що відповідне
фінансування здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а тому
у відповідача відсутні фінансові можливості для реалізації вимог Закону в
частині виплати зазначеної допомоги.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до
переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом
безспірно встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дійсно має статус евакуйованої із
зони відчуження у 1986 році 2 категорії, що підтверджується також копією
відповідного посвідчення (а.с.6) та згідно абз.7 ч.4 ст.48 Закону має право на
щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних
плат.

Законом України
від 05.10.2006 року доповнено Закон ст.71 про те, що дія даного Закону не може
призупинятися іншими законами, крім законів, про внесення змін до цього Закону.

Не зважаючи на зупинення Законом
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” дію частини четвертої статті
48 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати, проте Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007р. дане
положення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Cуд не погоджується з позицією
відповідача щодо відсутності фінансової можливості для реалізації вимог Закону
в частині виплати зазначеної допомоги протягом 2005-2007 років у розмірах
відповідно до заробітної плати та посилання на Постанову Кабінету Міністрів
України № 562 виходячи з наступного.

Згідно приписам ст.9 КАС України,
суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого
органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода
на обов”язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
міжнародному договору, згода на обов”язковість яких надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу.

Конституцією
України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і
свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а
їх утвердження і забезпечення є головним обов”язком держави (стаття 3), права і
свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг
при прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути
звужений (стаття 22).

Окрім того, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 “Про незалежність судової влади”
звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не
підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові
закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними
законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Згідно вимог ч.7 ст.48 Закону розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати, який припадав
відповідно довідки відповідача на 24.11.2005р., 16.10.2006р. та 18.10.2007р.
(а.с. 4).

У період за який заявлені вимоги про
стягнення виплат на оздоровлення, розмір мінімальної зарплати був таким: 332
грн. (01.09.2005 - 31.12.2005 Закон України № 2285 від 23.12.2004р.), 375 грн.
(01.07.2006 - 30.11.2006 Закон України №
3235 від 20.12.2005р.), 460 грн. (01.10.2007 - 31.12.2007 Закон України № 489
від 19.12.2006р.).

За таких обставин та з урахуванням
вимог ст.48 Закону відповідач повинен був виплатити позивачу мінімальну
зарплату в трьох-кратному розмірі за 2005-2007 роки, що становить 3501 грн., а
виплатив лише 225 грн., тобто повинен доплатити 3276 грн. (3501-225).

Керуючись
ст.ст. 158-163, 167 КАС України, ст.48 ч.1 абз.7 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” від 28.02.1991р. № 796-Х11 (з наступними змінами), -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної
адміністрації Чернігівської області - задовольнити
повністю.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної
адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 3276 (три тисячі двісті сімдесят
шість) грн. 00 коп.

Постанова
суду може бути оскаржено до Київського
апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
складення постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду має
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.5 ст.186 КАС України

Головуючий:
О.Ільченко