Справа № 2а-113/2008
Суддя: Толстих О.В.
Дата ухвалення: 2008-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-113/2008р.
4 листопада 2008 року
Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області
у складі: головуючого - судді Толстих О.В.
секретарі Колчиній Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Антрацит
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та социального захисту населення Антрацитівської
міської ради про визнання неправомірною відмови у донарахуванні та доплаті щорічної разової грошової допомоги
стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 та 2008 роки.
ОСОБА_1. звернувся до суду з
адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення
Антрацитівської міської ради (далі УСЗН) про визнання неправомірною відмови
у донарахуванні та доплаті щорічної разової грошової допомоги
стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги за 2007 та 2008 роки.
В обгрунтування позову ОСОБА_1.
посилається на те, що він є інвалідом 2 групи ЧАЕС і згідно ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"(№
3551-ХП) він належить до інвалідів війни, а згідно ч.5 ст. 13 цього ж закону позивач має право на отримання від
держави щорічно до 5 травня разової грошової допомоги
в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.
отримав щорічної разові грошові допомоги
до 5 травня у 2007році -360 грн. і в 2008 році -400 грн.
Із засобів масової інформації в
літку йому стало відомо, що рішеннями Конституційного Суду від 9 липня 2007року
та 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення Закону України «Про
державний бюджет України» на 2007-2008 рік
в частині внесення змін до ч.5 ст.13
Закону України № 3551-ХП.
26 вересня 2008 року він звернувся
до Управління праці та соціального захисту населення
Антрацитівської міської ради з вимогою про донарахування
та доплату йому на підставі діючих вимог ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", грошової допомоги, виходячи із належної йому, як інваліду війни 2 групи, разової
грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2007
року він отримав листа № 1-2363 яким йому фактично відмовили у виплаті разової грошової допомоги у розмірі,
встановленому Законом України № 3551-XII, посилаючись на те, що виплати проведені згідно
закону про державний бюджет за відповідний рік, що розмір мінімальної пенсії за
віком не застосовується до спірних правовідносин,
і що відповідач не проводить призначень розмірів щорічної грошової допомоги і не приймає рішень з цього питання.
А тому ОСОБА_1. просить
визнати неправомірною відмову УСЗН
за № 1-2363 від 7 жовтня 2008 року та стягнути з відповідача недоплачену
разової грошової допомоги до 5 травня
за 2007рік в сумі 2920грн. і за
2008 рік в сумі 3456 грн.
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2. підтримав позов ОСОБА_1. посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві.
Представник відповідача -
управління праці і соціального захисту
населення Антрацитівської міської ради -Фунт Л.В. позов не визнала і
пояснила суду, що виплата щорічної
разової грошової допомоги до 5 Травня фінансується
виключно з Державного бюджету України.
УСЗН не приймає рішення про визначення розміру одноразової щорічної
допомоги до 5 Травня, а проводить виплату цієї допомоги у розмірах,
встановлених бюджетом України на відповідний рік. Разова допомога до Дня
Перемоги виплачується до 5 травня поточного року і позивачу ОСОБА_1. ці виплати
були проведені у квітні 2007-2008 р. А на момент винесення рішень
Конституційного Суду України (09.07 2007 р.,22.05.2008р.) про визнання
неконституційними положення ЗУ “Про державний бюджет України» на 2007 -2008роки
стосовно змін в ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" грошова допомога
ОСОБА_1. вже була виплачена.
Просить в задоволенні позову відмовити, тому
що на відділення не покладено обов'язок по нарахуванню виплат щорічної допомоги
до 5 травня, а тому вони не можуть провадити
Дослідивши докази наявні в матеріалах
справи, вислухавши сторони суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню.
Конституцією України встановлено:
права і свободи людини та їх гарантії визначають
зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст.3). Норми Конституції
України є нормами прямої дії.
Згідно п.5 рішення Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9, при здійсненні
правосуддя судам під час розгляду справи необхідно піддавати оцінці нормативно-правові акти будь-якого державного
органу на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при цьому буде
встановлено, що нормативно-правовий акт, який
підлягає застосуванню не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати
закон, який регулює ці правовідносини.
Кодексом адміністративного
судочинства встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.і ст.8)
В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1. є інвалідом 2 групи ЧАЕС
перебуває на обліку у відповідача . (а.с.7,8)
Правовий статус позивача визначається
відповідно до ЗУ від 22.10.1993р3551-ХІІ згідно ч.5 ст.13 вищевказаного Закону
встановлено що до 5 травня інвалідам війни
виплачена одноразова грошова допомога у розмірі
мінімальних пенсій за віком.
Фінансування цих витрат відповідно до
ст.17-1 ЗУ від 22.10.1993р3551-ХІІ, здійснюється за рахунок коштів як
державного так і місцевого бюджетів-органами праці та соціального захисту
населення, тобто відповідно до вказаної норми на відповідача покладено
обов'язок здійснити виплати разової грошової допомоги саме в розмірах
передбачених цим Законом.
Відповідачем відповідно до ЗУ
"Про державний бюджет" позивачу до 5 травня як інваліду війни 2 групи було виплачено у 2007р. - 360 грн., а у 2008р.-400 грн. (а.с.10)
Як пояснила представник УСЗН Антрацитівської міської ради Фунт Л.В.
виплати були проведені в такій сумі тому, що розмір виплат встановлювався
Законами України "Про Державний бюджет" на 2007-2008 року.
Проте, в Приамбулі до 3 розділу ЗУ
від 22.10.1993р №3551-ХІІ-відповідно до Законів "Про державний бюджет на
2007-2008 рік"- встановлено, відповідно до категорій осіб розміри щорічних
грошових допомог, які суперечать розмірам цих допомог встановленних беспосередньо в ст.13
спеціального Закону України від 22.10.1993р3551-ХІІ,регулюються в данному
випадку Законом України від
22.10.1993р3551-ХІІ.
Виходячи з норма ст. 22 Конституції
України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
А тому, зменшення розмірів щорічної
грошової допомоги до 5 травня передбаченної в ст.13 Закону України від
22.10.1993р № 3551-ХІІ, у розмірах кратних до розмірів мінімальної пенсії за
віком, не можуть бути зменшені відповідно до змін внесенних в діючий
спеціальній Закон України від 22.10.1993р № 3551-ХІІ,чинними Законами України,
в тому числі Законом України "Про державний бюджет" на 2007-2008 роки. "
Конституційний Суд України своїми
рішеннями №6-рп/2007р. від 09.07.2007року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнав
положення Закони України "Про державний бюджет" на 2007-2008роки в
частині зупинення дії ч.5 ст.13 Закону України № 3551-ХІІ неконституційними.

Ураховуючи
вищевказане слід визнати, що УСЗН не вірно провело нарахування щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2007-2008 році, а тому слід визнати відмову
УСЗН за № 1-2363 від 7 жовтня
2008 року у донарахуванні та доплаті щорічної разової допомоги
до 5 травня за 2007-2008 роки -
неправомірною.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається на підставі ст.2 Закону України "Про прожитковий
мінімум" № 966 від 15.07.1999р.
відповідно до встановленого розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог до ЗУ №749-5 від
15.03.2007р. та в новій редакції від 28.03.2007р. якою на 2007р. для осіб які
втратили працездатність прожитковий мінімум встановлений на 01.04.2007у
розмірі-410грн.06коп.

А тому УСЗН повинно сплатити ОСОБА_1. недоплачену одноразову допомогу до 5
травня за 2007р. в сумі 2920
грн.48 коп.( 410 грн.06
коп. х 8
- 360 грн.)

Ст.58 Закону України "Про
державний бюджет на 2008 рік" прожитковий мінімум на одну особу, яка
втратила працездатність з 1 квітня складає 482грн.

А тому УСЗН повинно сплатити ОСОБА_3. недоплачену одноразову допомогу до 5
травня за 2008р. в сумі 3456
грн.48 коп. ( 482 грн.06
коп. х 8
- 400 грн.)

Враховуючи, що відповідно до п.4 ст.7
Декрету КМ України "Про державне мито" органи соціального
забезпечення від сплати держмита звільняться тому держмито з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст. 86, 94,
159, 161, 163 КАС України, ст. 22 Конституції України, ст.ст. 2, 12 Закону України " Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту " ст.2 Закону України "Про
прожитковий мінімум" № 966 , ст.58 Закону України "Про державний
бюджет на 2008 рік" суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

1. Визнати відмову УСЗН за № 1-2363 від 7 жовтня 2008 року у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги до 5 травня
за 2007 та 2008 роки.

2. Стягнути з Управління праці
та соціального захисту населення Антрацитівської
міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 не донараховану одноразову допомоги
до 5 травня за 2007рік в сумі 2920 грн.48 коп.( (дві тисячі девя'ятсот двадцять грн.48 коп.), за 2008 рік в сумі 3456 грн.48 коп. (три
тисячі чотириста п'ятдеся шість грн.48
коп.), а всього 6376 грн.96 коп.(
шість тисяч триста сімдесят шість
грн.96 коп.)

Постанова може бути оскаржене в апеляційному суді Донецької області шляхом
подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з
дня її проголошення через Антрацитівський міськрайонний суд.

Апеляційна
скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

СУДДЯ:
ТОЛСТИХ О.В.