Справа № 2а-176/08
Суддя: Попова С.А.
Дата ухвалення: 2008-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Основнойтекстсотступом
Справа № 2а-176/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2008 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

судді Попової
С.А.,

при секретарі Ченгал
О.М.,

за участю
представника позивача
ОСОБА_1

- " - представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3до Управління праці та соціального захисту
населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради про визнання
незаконними дій, стягнення недоотриманої суми, яка передбачена дітям ст. 30 п.
6 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період січень 2007 року - серпень
2008 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2008 року позивачка звернулася до суду із
адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради (далі за текстом -
УПСЗН) про визнання незаконними дій щодо відмови в нарахуванні та виплаті
щомісячної грошової допомоги її дитині, яка потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, у розмірі, визначеному ч. 1 п. 6 ст. 30 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", стягнення недоотриманих коштів щомісячної грошової допомоги
її дитині за період січень 2007р. - серпень 2008р. В обгрунтування заявлених
вимог посилається на наступне. ОСОБА_3. є особою, яка евакуйована з зони
відчуження у 1986 році, має статус
громадянки, постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи 2-Б категорії.
У 1999 році в неї народився син ОСОБА_4 який має статус дитини, яка потерпіла
від аварії на ЧАЕС. Відповідно до п. 6 ст. 30
вищезгаданого Закону дитині передбачена щомісячна виплата - 50%
мінімальної заробітної плати, розмір якої має враховуватись згідно із чинним
законодавством на момент виплати. Проте, в порушення вищеназваного Закону,
місцеве УПСЗН виплатило за період січень-грудень 2007р. - 141,90грн.,
січень-липень 2008р. - 132грн. При виплаті грошової допомоги дитині відповідач,
всупереч ст. 30 п. 6 названого Закону, користувався підзаконним актом -
постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1995р., що є порушенням
її і дитини конституційних прав, оскільки значно звужує право на отримання
гарантованої законом матеріальної компенсації. Внаслідок цього позивачка
недоотримала суму грошової допомоги дитині за період січень-грудень 2007 в
розмірі:
(400х50%-3,30)х3+(420х50%-16,50)х3+(440х50%-16,50)х3+(460х50%-16,50)х3=2423,10гр.;
за період січень-серпень 2008р. (515х50%-16,50)х3+(525х50%-16,50)х5=1953грн. У
зв"язку з відмовою відповідача вчинити перерахунок і доплату в добровільному
порядку, позивачка просить стягнути з відповідача недоотримані кошти допомоги
дитині в загальній сумі 4391грн.

В судовому засіданні представник позивачаОСОБА_1 що діє за нотаріально
посвідченою довіреністю, підтримуючи заявлені вимоги в повному обсязі, надала
пояснення аналогічні тим, що викладені в позові.

Представник відповідача - УПСЗН
Орджонікідзевського району Маріупольської міськради ОСОБА_2, що діє за
довіреністю, заперечуючи в судовому засіданні проти пред"явленого позову,
пояснила, що за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» витрати, пов'язані з реалізацією цього Закону, фінансуються
за рахунок державного бюджету. Статтею 95 Конституції України встановлено, що
виключно Законом про Державний бюджет України визначаються видатки держави на
потреби всього суспільства, розмір та направлення цих видатків. Розпорядники
бюджетних коштів нижчого рівня, до яких відноситься УПСЗН Орджонікідзевського
району, беруть зобов"язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами (ст. 51 Бюджетного кодексу України).
Міністерство праці і соціальної політики України, як головний розпорядник
коштів, забезпечує через місцеві органи праці та соціального захисту населення
виплату допомоги дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, у розмірах,
на які затверджені кошториси і які розраховані згідно з постановами Кабінету
Міністрів України N 836 від 26 липня 1996 р. "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та N 649 від
20 квітня 2007 р. "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям
громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі
положень Законів України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" і
"Про Державний бюджет України на 2008 рік", якими надано право
Кабінету Міністрів України, встановлювати розміри соціальних виплат, які за
законодавством визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними
програмами. Вважала, що у зв"язку з прийняттям рішень Конституційного Суду
України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 і від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 про
визнання неконституційними деяких положень Законів про Державний бюджет України на 2007р. і
2008р. і внесених до останнього змін, якими було зупинено дію, в тому числі
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проведення щомісячних виплат
дітям в іншому розмірі можливо лише у разі законодавчого врегулювання цього
питання та збільшення видаткової частини Державного бюджету. Втім, УПСЗН
Орджонікідзевського району, діючи в межах своїх повноважень як розпорядник
бюджетних коштів нижчого рівня, в межах бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами, здійснило щомісячні виплати дитині позивачки, як потерпілій від
Чорнобильської катастрофи, відповідно до вищезгаданих постанов КМУ № 836 і 649:
щомісячно протягом січень-березень2007р. - по 3,30грн., квітень
2007р.-5,94грн., травень2007-серпень2008р.-16,50грн. Крім того, представником
відповідача наголошено про пропущення позивачем строку звернення із даним
позовом до адміністративного суду в частині періоду січень-липень2007р. Підсумовуючи викладене, просила у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3. відмовити.

Заслухавши
пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_3 є громадянкою, евакуйованою із зони відчуження у 1986 році -
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 2-Б, що
підтверджується копією посвідчення серіїНОМЕР_1, наявного в матеріалах справи
(а.с. 7).

Дитина позивачки - ОСОБА_4 26.02.1999р.н., перебуває на обліку в УПСЗН
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради як дитина, яка
народились після 26 квітня 1986 року від матері, яка на час настання
вагітності матері мала підстави належати до категорії 2 постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, має посвідчення дитини, потерпілої від
Чорнобильської катастрофи, серія НОМЕР_2 від 01.03.1999р. (п. 5 ст. 27 Закону),
у зв"язку з цим користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 30 ч. 1 п. 6 зазначеного Закону передбачена в порядку забезпечення
компенсації і пільг дитині, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи,
щомісячна виплата 50
процентів мінімальної заробітної плати
незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986
року від матері, яка на час настання
вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 2.

Згідно з
матеріалами справи (а.с. 19) УПСЗН Орджонікідзевського району ОСОБА_3. на
дитину шкільного віку ОСОБА_4. фактично було виплачено компенсацію в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів України за вищезгаданими постановами № 836 і №
649: щомісячно протягом січень 2007р.-березень 2007р. - по 3,30грн., квітень 2007р. - 5,94грн.,
травень2007р.-серпень2008р.- по 16,50грн.

Відмовляючи позивачці в задоволенні її вимог про виплату
допомоги в повному обсязі,

відповідач посилається на ст. 67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно
з якою передбачено підвищення Кабінетом Міністрів України конкретних розмірів
всіх доплат, пенсій і компенсацій відповідно до зміни індексу вартості життя і
зростання мінімальної заробітної плати, втілене в положення Постанов КМУ N 836
від 26 липня 1996 р. "Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та N 649 від 20 квітня 2007 р.
"Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд не може погодитися з такими висновками відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому
числі, органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для
життя і здоров"я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього
права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема,
соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України
визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод;
основні обов'язки громадянина.

Постановами N 836
від 26 липня 1996 р. "Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та N 649 від 20 квітня 2007 р.
"Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінет
Міністрів України встановив конкретні розміри в твердій грошовій сумі
щомісячну виплату дітям, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, як
величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати.

Між тим, з моменту прийняття вказаних постанов встановлені ними розміри
щомісячної допомоги дитині залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою
України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно
затверджувався новий державний бюджет.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до принципу верховенства права та законності суд, при вирішенні
справи керується принципом верховенства права, задекларованого ст. 8
Конституції України, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи
визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.
Крім того, як роз'яснено постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від
01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,
судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого
державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради
України, постанови і розпорядження КМУ), підлягають оцінці на відповідність як
Конституції України, так і Закону.

У рішенні від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 (справа про порядок
виконання рішень КСУ) Конституційний Суд України зазначив, що «рішення
Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не
потребують підтвердження з боку будь-яких органів державної влади. Обов'язок
виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України
(ч.2 ст. 150)».

Відповідно до ст. 30 ч. 1 п. 6 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим
дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх
батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: щомісячна виплата
50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну
дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після
26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має
підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання
вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а
також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Згідно із статтею 71 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень
цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення
змін до цього Закону.

Проте, п. 30 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою

приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на
2007 рік дію п. 6 та 8 частини 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно
до мінімальної заробітної плати, в тому числі і щомісячної
виплати дітям, які потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

09.07.2007 року Конституційним Судом України у
справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) ухвалено Рішення №
6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 30 ст. 71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік». При цьому, КСУ у п. 1 рішення
відзначив, що положеннями Закону України „Про Державний бюджет України” не
можуть скасовуватися чи змінюватися обсяги прав і обов'язків, пільг,
компенсацій і гарантій громадян, передбачених іншими законами України, не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом
інших законів України.

Пунктом 28 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня
2007 року, законодавцем всупереч зазначеним правовим позиціям були внесені
зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими виплата дитині
щомісячної компенсації виплачується в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з цим,
рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі
положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України", у тому числі і положення
п. 28 розділу П, яким були внесені зміни
до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пунктом 6 рішення встановлено, що Рішення
КСУ по цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при
розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Враховуючи зазначене, беручи до
уваги положення ст. 92 ч. 1 п. 1 Конституції України, суд приходить до висновку, що виплата
щомісячної допомоги дитині, яка
народилася після 26 квітня 1986
р. від матері, яка на час настання або під час вагітності має підстави належати
до 2 категорії, здійснена відповідачем у конкретному розмірі в твердій грошовій
сумі, визначених Постановами Кабінету Міністрів України N 836 від 26 липня 1996
р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи (з подальшими змінами за постановами КМУ N 562 від
12.07.2005, N 649 від 20.04.2007) та постановою КМУ N 649 від 20 квітня 2007 р.
"Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у спірний період часу
період січень-березень2007р. - по 3,30грн., квітень 2007р. - 5,94грн., травень
2007р. -серпень 2008р. 16,50грн. - є такою, що порушує норми спеціального
закону.

Згідно частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції України, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу у відповідності до пункту 2 Указу Президента
України "Про Єдиний державний реєстр нормативних актів" від
27.06.1996р. стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню норми ст. 30 ч. 1 п. 6 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та Закони України про встановлення
розміру мінімальної заробітної плати та Закони України про державні бюджети за
відповідні роки у спірний період, а не вказані Постанови КМУ № 836 і № 649.

Фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідно до ст. 63 здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Отже, на
відповідача покладений обов'язок здійснення щомісячної виплати позивачці і її
дитині саме в розмірах, передбачених Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Адже,
дії відповідача, що полягають у відмові в нарахуванні та виплаті щомісячної
грошової допомоги дитині ОСОБА_4., який потерпів від Чорнобильської катастрофи,
у розмірі, визначеному ч. 1 п. 6 ст. 30 зазначеного Закону, а саме в розмірі 50
відсотків мінімальної заробітної плати за період січень 2007р.-серпень 2008р.,
є незаконними.

За таких підстав,
із врахуванням положень ст. 16 Конституції України, якими задекларовано
обов"язок держави подолати наслідки Чорнобильської катастрофи, ст. 70
Закону 796-ХІ, суд вважає, що позивачка, правомірно звернулася до суду із даним
позовом за захистом своїх і дитини, не визнаних і оспорюваних відповідачем,
прав, у зв"язку з чим позовні вимоги щодо стягнення щомісячної допомоги
дитині за січень 2007-серпень 2008р. підлягають задоволенню частково зі стягненням з відповідача на користь ОСОБА_3.
грошових сум згідно із наступним розрахунком, зважаючи на встановлені Законами
України "Про державний бюджет України на 2007 рік", "Про
Державний бюджет України на 2008 рік" і внесених до останнього змін, і
діючі у спірний період часу розміри мінімальної заробітної плати, беручи до уваги
фактично виплачені УПСЗ грошові суми:

за 2007 рік: січень 400грн.х50%=200-3,30=196,70грн. за 2008
рік: січень 515грн.х50%=257,50-16,50=241грн.

лютий 400грн.х50%=200-3,30=196,70грн. лютий 515грн.х50%=257,50-16,50=241грн.

березень
400грн.х50%=200-3,30=196,70грн. березень 515грн.х50%=257,50-16,50=241грн.

квітень
420грн.х50%=210-5,94=204,06грн. квітень 525грн.х50%=262,50-16,50=246грн.

травень 420грн.х50%=210-16,50=193,50грн. травень 525грн.х50%=262,50-16,50=246грн.

червень 420грн.х50%=210-16,50=193,50грн. червень 525грн.х50%=262,50-16,50=246грн.

липень 440грн.х50%=220-16,50=203,50грн. липень 525грн.х50%=262,50-16,50=246грн.

серпень 440грн.х50%=220-16,50=203,50грн. серпень 525грн.х50%=262,50-16,50=246грн.

вересень 440грн.х50%=220-16,50=203,50грн. Всього:
1953грн.

жовтень
460грн.х50%=230-16,50=213,50грн.

листопад 460грн.х50%=230-16,50=213,50грн.

грудень
460грн.х50%=230-16,50=213,50грн.

Всього:
2432,16грн.

Загалом розмір
недоотриманої позивачкою щомісячної грошової допомоги дитині, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи, що повинен сплатити відповідач, складає 4385,16грн.
Тому в решті вимог суд відмовляє за необгрунтованістю.

Доводи ж відповідача про сплив однорічного строку звернення позивача із
даним позовом щодо вимог за період січень-липень 2007р., зважаючи на положення
п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, згідно з якою позовна давність не
розповсюджується на категорію справ з вимог щодо відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я, що має місце в даному випадку, суд вважає
безпідставними.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у
відповідності до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на
користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 22, 92 Конституції України, ст. 30
ч. 1 п. 6 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст. ст. 8-11,
88, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П
О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління праці і соціального захисту населенння
Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради щодо відмови в
нарахуванні та виплаті щомісячної грошової допомоги дитині, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи, у розмірі, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону
України "Про

статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради за рахунок
коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_3недоотримані суми
щомісячної грошової допомоги дітям, які потерпіли від Чорнобильської
катастрофи, за період січень 2007р. - серпень 2008р. у розмірі 4385 (чотири
тисячі триста вісімдесят п"ять) гривень 16 копійок.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_3відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного
суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її
проголошення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС
України.

Суддя ______________________ С.А.Попова