Справа № 2а-619/2007
Суддя: Антоняк Т.М.
Дата ухвалення: 2007-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-619/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської
області

в
складі: головуючого - судді Антоняка
Т.М.

суддів Максимчина Ю.Д.,
Барашкова В.В.

секретаря Бабій
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи на стороні відповідача Західне
оперативне командування Збройних сил України,
військова частина А1349, про
визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплаченого грошового
забезпечення та грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольчий
пайок, суд, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони
України, західного оперативного
командування Збройних сил України,
військової частини А2989, про
визнання дій відповідачів неправомірними та стягнення недоплаченого грошового
забезпечення та грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольчий
пайок в розмірі 23447грн 98коп. Уточнивши позовні вимоги представник позивача
за довіренністю ОСОБА_2 просив виключити
з числа відповідачів Західне оперативне командування ЗСУ та військову частину
А1349, змінивши їх процесуальний статус
на третіх осіб на стороні відповідача.

В
судовому засіданні представник позивача за довіреністю позовні вимоги підтримав
з мотивів, викладених в позовній заяві.
Просив винести постанову, якою позов
задоволити.

Представник
відповідача Міністерства Оборони України та третьої особи військової частини
А1349 Мойсей Л.О. в судовому засіданні позов заперечив частково вказавши, що право позивача на компенсацію існує, однак виконання виплат зупинено в зв»язку з
відсутністю бюджетних коштів. Виплати будуть проводитись майном по мірі
надходження такого майна. В частині виплати надбавки вимоги заперечив вказавши
на невідповідність їх діючим нормам законодавства.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

В
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині А1349. 19.08.2004року
головнокомандувачем Військово-Повітряних сил ЗСУ був виданий наказ №226 про
звільнення його з лав ЗСУ у відставку за станом здоров»я. Наказом командира вч
А1349 від 09.09.2004року № 170 позивача було виключено з списків особового
складу та знято з усіх видів забезпечення з 15.09.2004року.

Відповідно
до Указу Президента України від 05.05.2003 року №389 „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної
охорони України за безперервну службу",
міністрові оборони надано право,
а не обов'язок, встановлювати
військовослужбовцям Збройних Сил України щомісячні надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі
результати у службовій діяльності,
залежно від стажу у таких розмірах: понад 5 років - до 10%, понад 10 років - до 30%, понад 15 років - до 50%, понад 20 років - до 70%, понад 25 років - до 90%.

На виконання зазначеного Указу Президента Міністром
оборони України
було видано наказ №149 від
26.05.2003 року, яким підтверджено
вищевказані розміри виплати надбавки із врахуванням вислуги років.

Більш
конкретні розміри надбавок за безперервну військову службу було передбачено
наказом Міністра оборони №308 від 30.07.2004року залежно від тривалості служби,
а саме понад 5 років - до 10%, понад 10
років - до 30%, понад 15 років - до
50%, понад 20 років -до 70%, понад 25 років - до 90%.

Зазначений
наказ стосується військовослужбовців центрального апарату Міністерства оборони
України.

Відносно
інших військовослужбовців такий наказ не видавався, та не видавався наказ, який би обмежував розмір щомісячної надбавки
за безперервну службу військовослужбовцям.

Оскільки
у відповідності до ст. 24 Конституції
України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед
законом, то посилання відповідача на
законодавчі акти, що обмежують та
звужують ці права , а саме військовослужбовців,
що мають однаковий стаж безперервної служби у Збройних силах, не слід брати до уваги.

Як
вбачається з довідки військової частини А1349 від 14.06.2006року №999 йому не
донараховувалась та невиплачувалась надбавка за вислугу років в повному обсязі
, що підтверджується розрахунком недоплата по якому становить 10342грн
35коп, в зв»язку з чим порушено його
право, яке підлягає поновленню.

Відповідно
до Закону України „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше
забезпечення у розмірах, що стимулюють
заінтересованість громадян України у військовій службі. Військовослужбовці
отримують за рахунок держави речове майно,
або за їх бажанням грошову компенсацію замість нього.

Законом
України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000
року, який набрав чинності з 11.03.2000
року, призупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна. Дана норма діє по даний час.

Як
вбачається з довідки-розрахунку № 147 військової частини А1349 від 14.09.2004
року та довідки №148 від 14.09.2004року грошова компенсація за речове майно не
видане ОСОБА_1 в сумі складає 3865грн 60коп.

Відповідно
до вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» та постанови КМУ №316 від 12.03.1996року «Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та
інших військових формувань утворених відповідно до законодавства
військовослужбовців та осіб рядового складу Міністерства внутрішніх справ»
військовослужбовцям було надано право отримання продовольчого пайка, або грошової компенсації замість нього. В
подальшому зазначена

постанова
КМУ була змінена постановою КМУ №426 від 29.03.2002року «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань», однак ч.2
ст. 9 Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" встановлює таке право.

Відповідно
довідки вч А1349 від 03.07.2007року №1374 ОСОБА_1 за час проходження
військової служби з 11.03.2000року продовольче забезпечення не отримував.
Згідно поданого розрахунку розмір грошової компенсації за неотриманий
продовольчий пайок становить 9240грн 03коп.

Відповідно
до ст. 10 Закону України «Про оборону
України» Міністерство оборони України здійснює заходи спрямовані на реалізацію
соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям та членам їх сімей
та працівникам Збройних Сил України,
особам звільненим в запас або у відставку.

Відповідно
до положення про Міністерство оборони України (Міноборони) , затвердженого постановою КМУ №1080 від 03
серпня 2006року одним з основних завдань Міноборони є організація забезпечення
Збройних Сил матеріально-технічними,
фінансовими

та іншими ресурсами відповідно до
потреб, визначених Генеральним штабом
Збройних Сил, в межах
коштів передбачених державним бюджетом.

Статтею
22 Бюджетного кодексу України
Міністерство оборони України
визначено головним розпорядником коштів , а до його функцій віднесено
затвердження кошторисів розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, якщо інше
не передбачене законодавством, а також
здійснення внутрішнього контролю за повнотою надходжень, отриманих
розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів
і витрачання ними бюджетних коштів.

З
урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що саме з Міністерства оборони
України підлягають стягненню кошти недоплаченого грошового забезпечення в
розмірі 10342грн 35коп , грошової
компенсації за неотримане речове майно в розмірі 3865грн 60коп та грошова
компенсація за неотриманий продовольчий пайок в розмірі 9240грн 03 коп, а всього на суму 23447грн 98коп.

Витрати
по оплаті позову судовим збором в сумі 54 грн. 40коп підлягають покладенню на
відповідача Міністерство оборони України.

На
підставі наведеного, відповідно до ст. 24 Конституції України, Закону України „Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України «Про оборону України», Указу Президента України від 05.05.2003 року
№389 „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України за безперервну
службу", положення про Міністерство
оборони України (Міноборони) ,
затвердженого постановою КМУ №1080 від 03 серпня 2006року, ст.
22 Бюджетного кодексу України,
Порядку застосування норм забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України речовим майном у мирний час,
затвердженого наказом Міністра оборони України від 01.10.1998 року
№350, керуючись ст.
ст. 6, 17,
98, 104, 158, 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України,
треті особи на стороні відповідача Західне оперативне командування
Збройних сил України, військова частина
А1349, про визнання дій відповідача
неправомірними та стягнення недоплаченого грошового забезпечення та грошової
компенсації за неотримане речове майно та продовольчий пайок - задоволити.

Визнати
дії Міністерства оборони України по нарахуванню та невиплаті ОСОБА_1 грошової
компенсації за неотримане речове майно та продовольчий пайок та надбавки за
безперервну військову службу - неправомірними

Стягнути
з Міністерства оборони України (м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6 , 001168) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) -
недоплаченого грошового забезпечення в сумі 10342грн 35коп , грошової компенсації за неотримане речове
майно в сумі 3865грн 60коп та грошові компенсації за неотриманий продовольчий
пайок в сумі 9240грн 03коп, а всього
коштів на суму 23447грн 98коп.

Стягнути з
Міністерства оборони України в дохід державного бюджету 54грн. 40 коп. витрат
по оплаті судового збору.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
постанови суду, але апеляційна скарга не
була подана в строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції
протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.