Справа № 2а-898/07
Суддя: Ярош С.В.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-898/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
березня 2007 року Приморський
районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Ярош С.В. при
секретарі - Жуковської Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до В/Ч А- 2238 про стягнення не
виплаченої частки грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до В/Ч А-2238 про стягнення не виплаченої частки
грошового забезпечення обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Указом
Президента України № 389/2003 від 05.05.2003р. „ Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерствам внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" (із змінами, внесеними
згідно з Указом Президента № 1227/2003 від 29.10.2003р.), з метою підвищення
рівня соціального захисту військовослужбовців, з 01.05.2003р., була встановлена
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в ЗС України у відсотках до
грошового забезпечення, залежно від стажу служби, в таких розмірах: понад 20
років - до 70% до місячного грошового забезпечення, на отримання якої він мав
право, оскільки прослужив у Збройних Силах понад 25 календарних років, на
момент введення надбавки.

Умови і
порядок виплати зазначеної надбавки викладені в Інструкції про порядок і умови
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України,
затвердженої Наказом Міністерства оборони України №149 від 26.05.2003р. і
зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28 травня 2003р. за № 411/7732.
Розмір вищезазначеної надбавки, передбаченої Інструкцією та Указом Президента
України, протягом 2003-2004р. не змінювався. Однак, за винятком декількох
місяців, в період з травня 2003р. по червень 2004 р в порушення вимог Указу
Президента України № 389/2003 від 05.05.2003р. та Інструкції, затвердженої
Наказом Міністра оборони України №149 від 26.05.2003р. надбавка за безперервну
військову службу йому нараховувалась та виплачувалась відповідачем у заниженому
розмірі.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і
просив суд винести рішення, яким визнати дії В/Ч А- 2238 по нарахуванню та
виплаті позивачу надбавки за безперервну військову службу згідно Указу Президента
України № 389/2003 від 05.05.2003р. „Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерствам внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу" в заниженому розмірі незаконними; Зобов'язати В/Ч
А-2238 провести виплату грошового забезпечення з урахуванням за період з травня
2003 року по жовтень 2004 р. - до 30 % надбавки за безперервну військову
службу.

Представник
відповідача позов не визнав і заперечивши проти його задоволення пояснив, що
нарахування та виплата надбавки за безперервну службу в заниженому розмірі
здійснювалась на підставі відповідних розпоряджень Міністерства оборони
України, якими встановлювався розмір зазначених надбавок для окремих категорій
військовослужбовців, в залежності від того скільки років вони прослужили у
Збройних Силах, в зв'язку з чим ніякі права позивача порушені не були. Коли
Міністерством оборони України давався дозвіл на виплату надбавки у повному
обсязі, зазначена надбавка нараховувалась та виплачувалась в відповідному
розмірі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Дійсно,
як встановлено у суді позивач, ОСОБА_1 проходила військову службі у Збройних
Силах, де прослужила понад 10 календарних років, в зв'язку з чим має право на
отримання надбавки за безперервну службу згідно Указу Президента України №
389/2003 від 05.05.2003р „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерствам внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу" в розмірі з травня 2003 р. по жовтень 2004 р до - 30%.
В період з травня 2003р. по жовтень
2004 р, за винятком декількох місяців, надбавка за безперервну

військову службу
йому нараховувалась та виплачувалась відповідачем у заниженому розмірі, що
суперечить вимогам ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили України"
ст.ст.2 та 9 Закону України „ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей".

За таких
обставин суд приходить до висновку, що позивні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили України"; ст.ст. 2 та 9
Закону України „ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів
їх сімей" передбачено, що ніхто не має права обмежувати
військовослужбовців та членів їх сімей у правах та свободах визначених
законодавством України, і Держава гарантує матеріальне та інше забезпечення
військовослужбовців у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян
України у військовій службі, а право позивача на отримання надбавки за
безперервну військову службу у розмірі з травня 2003р. по жовтень 2004 р. з
урахуванням 30%до місячного грошового забезпечення, визначене п.1. Указу
Президента України № 389/2003 від 05.05.2003р. „Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерствам внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу". Виплата надбавки за
безперервну військову службу в заниженому розмірі порушує законне і гарантоване
ст. 43 Конституції України - Основного Закону України, право позивача на
заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Органи державної влади, відповідно
ст.19 Конституції України, та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
пункту 1.11 Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства
оборони України № 75 від 05.03.2001р. (із змінами, внесеними згідно з Наказом
Міністерства оборони № 3 від 04.01.2005р.), зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 березня 2001р. за №251/5442, грошове забезпечення, що
належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене у
меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого
військовослужбовець мав право на нього.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18, 100, 101, 158-163 КАС України;
Указом Президента України № 389/2003 від 05.05.2003р. „ Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерствам внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу"; Інструкцією про порядок
і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України №149 від
26.05.2003р.; п. 1.11. Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства
оборони України № 75 від 05.03.2001р.; ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили
України"; ст.ст. 2 та 9 Закону України „ Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей"; ст.ст. 19, 43 Конституції України
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 до В/Ч А 2238 про
стягнення не виплаченої частки грошового забезпечення - задовольнити.

Визнати
дії В/Ч А 2238 по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1надбавки за безперервну
військову службу згідно Указу Президента України № 389/2003 від 05.05.2003р.
„Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерствам
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу" в
заниженому розмірі незаконними.

Зобов'язати
В/Ч А 2238
провести виплату грошового забезпечення ОСОБА_1з травня 2003 р. по жовтень 2004
р. - 30% надбавки за безперервну військову службу.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції.