Справа № 2-а-1302007
Суддя: Тимошенко І.В.
Дата ухвалення: 2007-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2007
року. Белградський районний суд Одеської області в складі: головуючого - судці
Тимошенко І.B. суддів - Шевера В.Д.,
Сабада В.В. при секретарі - Бородастової О.А. з участю адвоката - ОСОБА_2
,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Болград справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУМВС
України в Одеській області, ОСОБА_3 і
Державного казначейства України про визнання наказів противоправними , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши свої позовні
вимоги, просить ухвалити постанову, якою визнати проиправними і скасувати п.1
наказу начальника УМВС України в Одеській області ОСОБА_3 № 1022 від 8.12.2005
року , яким до нього застосоване
дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в займаній посаді, а також наказ
начальника ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 № 361 о/с від 18.08.2006
року , яким він звільнений з посади
першого заступника начальника-начальника
кримінальної міліції Ізмаїльського MB ГУМВС
України в Одеській області з зарахуванням у розпорядження ГУМВС; поновити його
на роботі на посаді першого заступника начальника - начальника кримінальної
міліції Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області; стягнути з ГУМВС
України в Одеській області на його користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 18.08.2006 року по день прийняття судом постанови по цій справі, а також різницю в заробітку у період
непрацездатності з 1.01.2006 по 15.08.2006 року в сумі 6265 грн.50 коп.;
стягнути з ГУМВС України в Одеській області на його користь 50000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також
стягнути понесені ним судові витрати. Позивач посилається на те, що він проходив службу на посаді першого
заступника начальника - начальника кримінальної міліції Ізмаїльського MB
УМВС України в Одеській області; на цю посаду він був призначений
28.07.2005 року, але фактично приступив
до виконання обов»язків з 1.09.2005 року,
так як знаходився у відпустці. Наказом начальника УМВС України в
Одеській області ОСОБА_3 № 1022 від 8.12.2005 року до нього було застосоване
дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в займаній посаді. Цей наказ він
вважає протиправним, оскільки дисциплінарне
стягнення до нього застосоване безпідставно,
свої службові обов»язки він виконував сумлінно. Крім того, це дисциплінарне стягнення накладено на нього
з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, а саме від нього не були відібрані будь-які
пояснення, не проводилося службове
розслідування щодо підстав застосування стягнення. Наказом начальника ГУМВС
України в Одеській області ОСОБА_4 від 18.08.2006 року № 361 о/с його звільнено
з посади першого заступника начальника - начальника кримінальної міліції
Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області з зарахуванням у
розпорядження ГУМВС. Цей наказ він також
вважає протиправним, оскільки його
звільнено з займаної посади в період коли він знаходився на лікарняному, будь-яка інша посада йому відповідачем
запропонована не

-2-

була. В період з
1.01.2006 року по день видання наказу від 18.08.2006 року він був
непрацездатним, знаходився на
лікарняному. За цей час йому була виплачена заробітна плата з розрахунку 783
грн. щомісячно замість 1618 грн. 40 коп. щомісячно, тому відповідач повинен сплатит йому різницю
в заробітку за цей період .А також відповідач повинен сплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 18.08.2006 року по 24.04.2007 року , тобто по день його призначення на посаду
заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки ЛВ на
станції Ізмаїл. Протиправними діями відповідача - ГУМВС України в Одеській
області йому заподіяна моральна шкода,
яка проявилася у душевних стражданнях через безпідставне застосування до
нього дисциплінарного стягнення і безпідставне звільнення з займаної
посади, приниженні його честі, гідності,
ділової репутації, що призвело до
погіршення стану його здоров»я. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює в
50000 грн.

Представник відповідача - ГУМВС України в Одеській області позов не
визнав, посилаючись на те, що дисциплінарне стягнення у вигляді
пониження в займаній посаді застосоване до позивача наказом начальника УМВС
України в Одеській області № 1022 від 8.12.2005 року в зв»язку з
незабезпеченням позивачем активізації роботи підпорядкованого йому підрозділу
по розкриттю злочинів, зниженням за
період його роботи на вказаній посаді показників розкриття злочинності; підстав
для визнання цього наказу протиправним не має. Крім того, цей наказ не звернутий до виконання в зв»язку
з тим, що позивач з 10 .12.2005 року і
по 18.08.2006 року весь час знаходився на лікарняному. Вважає, що підстав для визнання протиправним наказу
начальника ГУМВС України в Одеській області № 361 о/с від 18.08.2006 року також
не має. Цим наказом позивач був звільнений з займаної посади з зарахуванням у
розпорядження ГУМВС на підставі наказу МВС України № 565 від 05.06.2006 року в
зв»язку з реорганізацією УМВС в ГУМВС України в Одеській області. Поновити
позивача на посаді першого заступника начальника - начальника кримінальної
міліції Ізмаїльського MB ГУМВС неможливо,
оскільки Ізмаїльський MB УМВС реорганізовано в Ізмаїльський MB ГУМВС
України в Одеській області / з обслуговування міста Ізмаїл та Ізмаїльського
району/; посади , на якій раніше
працював позивач фактично не існує . Вимоги позивача щодо виплати різниці в
заробітку за період з 1.01.2006 по 18.08.2006 року також не визнав, посилаючись на те, що заробітну плату позивачеві нараховуав та
виплачував Ізмаїльський MB ГУМВС ; з яких причин виникла різниця в заробітку
позивача йому не відомо. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та моральної шкоди вважає безпідставними. В задоволенні
позову просить відмовити.

Відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не
повідомив, заперечення проти позову не
надав.

Державне
казначейство України про час та місце розгляду справи повідомлене належним
чином, позов не визнало, посилаючись на відсутність вини Державного
казначейства України в заподіяні позивачеві шкоди та порушенні його трудових
прав, справу просить розглянути у
відсутність представника Державного казначейства України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач наказом начальника УМВС України в Одеській області № 335 о/с від
28.07.2005 року був призначений на посаду першого заступника начальника -
начальника кримінальної міліціїї Ізмаїльського MB УМВС
України в Одеській області. Наказом начальника УМВС України в Одеській області
№ 1022 від 8.12.2005 року п.1 він був понижений в займаній посаді за серйозні
прорахунки в оперативно- службовій діяльності

-3-

підпорядкованого
підрозділу, незабезпечення активізації
роботи по встановленню осіб, які вчинили
злочини загальнокримінальної спрямованності,
в першу чергу тяжкі та особливо тяжкі /а.с. 21/. Таким чином судом встановлено, що до позивача було застосоване дисциплінарне
стягнення. Цей наказ суд вважає протиправним з наступних підстав.

У наказі відсутнє вказання на будь-які конкретні підстави, з яких до позивача було застосоване
дисциплінарне стягнення, не зазначено
які саме винні дії позивача та які серйозні прорахунки в його роботі потягли
застосування до нього такого стягнення. З наказу вбачається, що стягнення до позивача було застосоване за
підсумками оперативно-службової діяльності на основних напрямках боротьби зі
злочинністю за 11 місяців 2005 року. Разом з тим судом встановлено, що позивач до виконання обов»язків на
вишезазнеченій посаді приступив лише з 1.09.2005 року, так як в серпні 2005 року він знаходився у
відпустці. З 25.09.2005 по 31.10.2005 року він був непрацездатним і знаходився
на лікарняному з травмою ока /а.с.
18-20/, яку він отримав у 1997
році в період проходження служби в органах міліції при виконанні своїх службових
обов»язків / а.с. 125-126/. За таких обставин посилка представника відповідача
на те, що позивач був понижений в
займаній посаді в зв»язку з зниженням за період його роботи на вказаної посаді
показників розкриття злочинності , є
безпідставною, оскільки позивач на цій
посаді працював короткий час, а
стягнення до нього застосоване за підсумками роботи підпорядкованого йому
підрозділу за 11 місяців 2005 року. Будь-яких доказів про те які конкретні дії
позивача потягли застосування до нього дисциплінарного стягнення відповідач не
надав.

'Відповідно
до п.37 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року
№ 114 з послідуючими змінами / дальше Положення.../ зниження в спеціальному
званні осіб молодшого, середнього і
старшого начальницького складу провадиться в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України. Суд вважає, що
вказане дисциплінарне стяггненння у вигляді пониження позивача в займаній
посаді застосоване до нього з грубим порушенням вимог глави 5 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого указом ПВР Української РСР від
29.07.1991 року № 1368.Так в порушення вимог п.26 цього статуту відповідач
перед накладенням стягнення не зажадав від позивача пояснення / письмове чи
усне/. Посилка представника відповідача на те,
що у позивача було відібране пояснення в усній формі по телефону є
безпідставною, оскільки такий порядок
відібрання пояснення не передбачений Дисциплінарним статутом. Крім того,
відповідач будь-яких доказів про те,
що у позивача було відібране пояснення хочя б по телефону не надав, незважаючи на те, що така можливість була надана відповідачеві
судом. Позивач факт відібрання у нього
поясненнь в будь-якій формі категорично заперечує. Тому суд вважає встановленим
той факт, що пояснення у позивача перед
накладенням на нього дисциплінарного стягнення відібрано не було. Відповідачем
також не враховані вимоги п.26 Дисциплінарного статуту про те, що стягнення повинно відповідати тяжкості
вчиненного проступку і ступеню провини,
при визначенні виду і міри покарання не враховані стаж служби і рівень
кваліфікації позивача, його ставлення до
служби. За таких обставин суд вважає необхідним наказ начальника УМВС України в
Одеській області № 1022 від 8.12.2005 року про застосування до позивача
дисциплінарного стягнення - пониження в займаній посаді визнати протиправним.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 361 о/с від
18.08.2006 року позивача звільнено з посади першого заступника начальника
відділу -начальника кримінальної міліції Ізмаїльського MB ГУМВС
України в Одеській області із

-4-

зарахуванням у розпорядження ГУМВС/а.с. 142/. Відповідно до п.40
Положення... при здійсненні організаційно- штатних заходів особи начальницького
складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк
не більше 15 діб; у виняткових випадках ,
пов»язаних з особливими обставинами,
перебування у розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців , допускається з дозволу Міністра внутрішніх
справ України; переміщення по службі осіб середнього , старшого / до якого відноситься позивач/ і
вищого начальницького складу має здійснюватися,
як правило , без зарахування їх у
розпорядження відповідного органу,
провадиться в найкоротший строк,
але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади. У вище
вказаному наказі в порушення цих вимог Положення... не зазначено на який строк
позивач звільнений з займаної посади та зарахований у розпорядження ГУМВС. Крім того ,
відповідач - ГУМВС України в Одеській області не одержав дозволу
Міністра внутрішніх справ України на те щоб позивач перебував у розпорядженні
органу внутрішніх справ понад 15 діб і не призначив позивача на іншу посаду
протягом двох місяців. Оскільки наказ начальника ГУМВС України в Одеській
області № 361 о/с від 18.08.2006 року про звільнення позивача з посади першого
заступника начальника відділу - начальника кримінальної міліції Ізмаїльського MB
ГУМВС України в Одеській області з зарахування у розпорядження ГУМВС
виданий з порушенням встановлених Положенням. .. норм, в зв»язку з чим позивач фактично на
невизначений термін залишився без роботи ,
суд вважає необхідним визнати цей наказ протиправним.

Відповідно
до п. 24 названного вище
Положення ... у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу
особи рядового , начальницького складу
органів внутрішніх справ, орган , якій розглядає трудовий спір , одночасно вирішує питання про виплату цій
особі середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

В
зв»язку з незаконним пониженням позивача в займаній посаді , а в послідуючему незаконним звільненням його
з займаної посади, на його користь
підлягає стягненню середній заробіток за період з 8.12.2005 року по 8.12.2006
року, тобто за один рік з дня
незаконного його пониження в займаній посаді,
що фактично є переведенням на іншу роботу. Середній заробіток позивача
до його пониження в займаній посаді складав 1618 грн.40 коп. /а.с. 62/.
Заробітна плата, що підлягає стягненню
на користь позивача за період з 8.12.2005 по 8.12.2006 року складає: 1618
грн.40 коп. х 12 місяців = 19420 грн.80 коп.3а період з січня по вересень 2006
року включно позивачеві виплачене грошове утримання за лікарняними листами в
сумі 7047 грн./а.с. 135-136/. Таким чином на користь позивача підлягає
стягненню : 19420 грн.80 коп. - 7047 грн. = 12373 грн. 80 коп.3 цієї суми
підлягають нарахуванню та утриманню прибутковий податок та інші обов»язкові
платежі, в тому числі страхові внески.
Вказана суму підлягає стягненню з ГУМВС України в Одеській області , з вини посадових осіб якого позивач був
понижений в займаній посаді, а потім і звільнений
з неї.

Відповідно
до вимог ст. 256 ч.2 п.1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд вважає необхідним постанову в частині стягнення на
користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 12373 грн.80
коп.3вернути до негайного виконання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про практику в справах про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди», спори про
відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди
розглядаються судами коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень. Стаття 56 Конституції України
передбачає, що кожний має право на
відшкодування за рахунок держави моральної

шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної
влади, їх посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідач
- ГУМВС України в Одеській області є орагом державної влади, протиправні накази про пониження позивача в
займаній посаді та звільнення його з цієї посади були видані посадовими особами
відповідача - органа державної влади. Оскільки з вини відповідача - ГУМВС
України в Одеській області були порушені законні права позивача і це порушення
призвело до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв»язків, а також
змусило позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає,
що відповідно до ст. 56 Конституції України відповідач
забов»язаний відшкодувати позивачеві завдану моральну шкоду.

При
визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує
характер заподіяної позивачеві моральної шкоди,
ступень моральних страждань позивача,
які були викликані безпідставним пониженням його в займаній посаді, а потім і звільненням з посади, що потягло погіршення стану його здоров»я та
довготривале лікування . Виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути на користь
позивача на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Відповідно
до вимог ст. 87, 94 Кодексу адміністративного судочинства
України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача - ГУМВС України
в Одеській області понесені позивачем судові витрати в сумі 773 грн.74 коп.:
500 грн. -витрати на правову допомогу /а.с.
22/, 273 грн. -судовий збір /а.с.
26-27/ відповідно до задоволених позовних вимог.

Суд
вважає, що вимоги позивача щодо
поновлення його на посаді першого заступника начальника - начальника
кримінальної міліції Ізмаїльського MB ГУМВС України в
Одеській області задоволенню не підлягають. Встановлено, що в січні 2007 року Ізмаїльський MB
УМВС України в Одеській області та Ізмаїльський РВ УМВС України в Одеській
області реорганізовані, утворено
Ізмаїльський MB УМВС України в Одеській області / з обслуговування міста
Ізмаїл і Ізмаїльського району/. Позивач на посаді першого заступника начальника
- начальника кримінальної міліції наново утвореного MB ніколи
не знаходився і не працював. Посади першого заступника начальника - начальника
Ізмаїльського MB УМВС України в Одеській області, на якій працював позивач , на теперішній час
не існує. Крім того, 24 квітня 2007 року
позивач призначений на посаду заступника начальника відділу - начальника
міліції громадської безпеки ЛВ на станції Ізмаїл ЛУ на Одеській залізниці УМВС
України на транспорті / а.с. 204 /,
тобто на теперішній час позивач має постійну роботу .

Керуючись ст.
7, 71, 86, 159, 160-162, 185, 186, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. 1, 2, 10, 12, 24, 26, 37, 40, 45 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів україни № 114 від 29.07.1991 року, з послідуючими змінами та доповненнями, ст.
56 Конституції України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати протиправними : - п.1 наказу начальника УМВС України в Одеській області № 1022 від 8 грудня 2005 року про
застосування до ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в займаній посаді;

- наказ начальника ГУМВС України
в Одеській області № 361 ос
від 18 серпня 2006 року про звільнення з посади першого заступника
начальника відділу - начальника кримінальної міліції Ізмаїльського MB
ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1, із зарахуванням у розпорядження ГУМВС.

Стягнути
з ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 12373 грн.
80 коп.3 нарухуванням та утриманням із нарахованої судом суми прибуткового
податку і сум обов»язкових платежів, в
тому числі страхових внесків.

Стягнути
з ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути
з ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 773 грн. 74 коп. судових витрат.

Постанову в
частині стягнення з ГУМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього
заробітку за час вимушеного
прогулу в сумі 12373 грн. 80 коп.3вернути до негайного виконання. У задоволенні
решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного
суду в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови може бути
подана протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, апеляційна скарга може бути подана протягом
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.