Справа № 2-а-174/08
Суддя: Корсун О.М.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-174/2008 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19
листопада 2008 року
м. Пирятин

колегія
суддів Пирятинського районного суду Полтавської області у складі:

головуючої - судді Корсун О.М.

суддів: Сімонової С.Г., Кругляка В.Г.,

при секретарі - Лимар К.І.

з участю позивача ОСОБА_1. (фізичної особи),

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації,
Головного управління Державного Казначейства України у Полтавській області,
Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики
України, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській
області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги учаснику бойових
дій,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2008 року звернувся до суду з
позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації, Головного управління Державного
Казначейства України у Полтавській області, Міністерства фінансів України,
Міністерства праці та соціальної політики України, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої
щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просить стягнути з відповідачів
і зобов'язати їх виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу учаснику бойових дій за
1999-2007 роки в розмірі 10909,60 грн. при цьому пояснив, що згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення в адміністративний суд встановлений річний термін, який
відраховується із дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення
свого права. Про порушення права він дізнався із статті «На Вінниччині ветерани масово «штурмують» суди», опублікованій
в газеті «Голос України» (№51 за 23.03.2007 р.). Раніше він про своє порушене
право не знав і не міг знати, так як повністю довіряв інформації, яку отримував
із офіційних державних джерел. В газетах «Голос України», «Урядовий кур'єр»
щорічно публікувались закони про Державний бюджет України, із яких він дізнався
про належні йому розміри допомоги, які виплачуються до 5 травня ветеранам
війни. Високопоставлені державні чиновники публікували в цих газетах свої
консультації про розміри допомоги ветеранам війни. Він не знав і не міг знати, що
Закони України і консультації обіцяних владою державних чиновників, що
публікуються в офіційних джерелах масової інформації, можуть протирічити
Основному Закону України. із офіційних
засобів масової інформації він отримав дезінформацію стосовно своїх прав на
отримання допомоги в розмірах, визначених законом. Тому просить визнати
поважною причину пропуску терміну звернення до суду. На основі ч.1 ст.28 Закону
Країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком не може бути нижче прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, що втратили працездатність. Протягом 1999-2007 років він
недоотримав щорічну грошову допомогу у
таких розмірах: в 1999 році не доплачено 124,50 грн., у 2000 році - 1042,80
грн., у 2001 році - 1203,85 грн., у 2002 році - 1260,00 грн., у 2003 році -
1250,00 грн., у 2004 році - 1303,45 грн., у 2005 році - 1410,00 грн., у 2006
році - 1545,00 грн., у 2007 році - 1770,00 грн., а всього за ці вказані роки -
10909,60 грн.

Представники
відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації, Головного управління Державного
Казначейства України у Полтавській області, Міністерства фінансів України,
Міністерства праці та соціальної політики України, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у судове засідання не
з'явилися.

У
відповідності до ст.ст.122,128 КАС України суд розглядає справу у відсутності
неприбувших сторін.

Представник
відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації надав суду письмові пояснення де
прохав розглянути справу без участі
їхнього представника, копію постанови
направити їм для відома, відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. за безпідставністю з тих підстав, що мінімальна пенсія за віком, яка встановлена
Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» №1058-ІV від
09.07.2003 року із змінами та доповненнями внесеними згідно із Законами №2291-
ІV та номер 2505- ІV від
25.03.2005 року, це пенсії, виплата яких
здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Кабінетом Міністрів
України (далі - КМУ) 03.01.2002 року прийнято постанову №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету». Пункт
2 зазначеної постанови зазначає, що
розрахунок підвищень, передбачених законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» провадиться виходячи з розміру 19,91 грн. при
підвищенні розміру пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», які були врегульовані постановами КМУ від 13.03.2002
року №279, від 15.04.2003 року №544, визначалось, що збільшення мінімального
розміру пенсій не застосовується для визначення розмірів надбавок, підвищень та інших доплат до пенсій. Виплата
щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1. у
2003-2007 роках проводилась на підставі списків, які були надані Полтавським
обласним військовим комісаріатом, в яких зазначена категорія ветерана війни -
отримувача допомоги та зазначений чіткий розмір допомоги, який визначений
Законом про Державний бюджет на відповідний рік. Відповідно до ст.95
Конституції України виключно Законом
України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове призначення цих видатків. Закон
«Про Державний бюджет України» є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету, як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий Закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Відповідно до ст.22
Бюджетного кодексу України, головними розпорядниками бюджетних коштів є
Міністерства України. Згідно п.1 постанови КМУ від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення
щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Міністерство фінансів
України і Державне Казначейство України забезпечують щороку виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики України для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», у розмірах, встановлених Законом про Державний бюджет на
відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та
соціального захисту населення. Центр має цільові рахунки, по яких проводиться
фінансування поточних бюджетних програм та не являється головним розпорядником
бюджетних коштів.

Представник
відповідача - Головного управління Державного Казначейства України у
Полтавській області направив суду письмові пояснення де прохав, розглянути справу по суті в сукупності поданих доказів
сторін, застосувати до позовних вимог строки позовної давності, розглянути
справу без участі їхнього представника, а рішення по справі направити на їхню
адресу. Вважає, що позивач має право звернутися з позовом до суду щодо виплати
грошової допомоги лише за 2007 рік. При цьому, вказав, відповідно до наказу
Головного Управління Державного Казначейства України у Полтавській області
№18-к від 10.10.2006 року «Про створення відокремлених структурних підрозділів
без статусу юридичної особи» створено відокремлений структурний підрозділ
Головного управління Державного Казначейства України у Полтавській області без
статусу юридичної особи - Управління державного казначейства у Пирятинському
районі. Головне управління є державним органом та самостійною юридичною особою.
Відповідно до покладених на органи Державного казначейства обов'язків, здійснює
функції обліку наповнення доходної та правильним направленням видаткової
частини Державного бюджету України за кодами бюджетної класифікації згідно
чинного законодавства. Позивач не взяв до уваги, що в Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були внесені зміни згідно із
Законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» та «Про Державний бюджет України на 2007 рік».
Виплата грошової допомоги для учасників бойових дій потребує фінансування за
рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим законом крім Закону про Державний бюджет України. До того ж при
визначенні таких обсягів повинні враховуватися вимоги ст.95 Конституції України щодо справедливого та неупередженого
розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами та
збалансованості бюджету України, тобто усі суспільні потреби, які тягнуть за
собою видатки з Державного бюджету України мають бути задоволені виходячи з
фінансових можливостей держави. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України, виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах передбачених ст.ст.12-16
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
здійснюють органи праці та соціального захисті населення через відділення
зв'язку або через установи банків (шляхом перерахуваня на особовий рахунок
отримувача) пенсіонера - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Головним розпорядником коштів, які надходять до органів праці та соціального
захисту населення на місцях є Міністерство праці та соціальної політики
України. Головне управління Державного Казначейства України у Полтавській
області в даному випадку тільки обслуговує рахунки розпорядника нижчого рівня -
Головного управління праці та соціального захисту населення, а не
розпоряджаються його коштами.

Представник
відповідача - Міністерства фінансів України, направив до суду письмові
заперечення, в якому просить в позові до Міністерства фінансів України
відмовити з аналогічних підстав наведених представниками відповідачів Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації та Головного управління Державного Казначейства України
у Полтавській області, справу розглянути без їхнього представника та направити
копію рішення на їх адресу. Крім цього, вказав, що головним розпорядником
коштів для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є Міністерство
праці та соціальної політики України,
якому на ці цілі в Державному бюджеті України на 2008 рік передбачено 402 995,6 тис.
гривень. Міністерство фінансів України є центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується та координується КМУ і основним його завданням є
розроблення проекту Державного бюджету України. Міністерство фінансів України
не здійснює виплат щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому
позовні вимоги до Міністерства фінансів України не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства і задоволенню не підлягають. КМУ прийняв постанову «Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 18.02.2004 року
№177, якою встановив, що щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики України для виплати разової грошової допомоги
передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
здійснюються у розмірах, встановлених Законом України про Державний бюджет на
відповідний рік, шляхом подальшого їх перерахування місцевим органам праці та
соціального захисту населення. У 2007 році на момент виплати позивачу разової
грошової допомоги ветеранам війни були чинними ст.29 та п.13.ст.71 ЗУ «Про
Державний бюджет України на 2007 рік».
Позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою стягнути на його користь
суму недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій за
1999-2007 роки. Адміністративний позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду, позивач пропустив строк звернення до
суду, Міністерство фінансів України
наполягає на застосуванні судом зазначеної норми при вирішенні спору.

Представник
відповідача - Міністерства праці та соціальної політики України в судове
засідання не з'явилися, своїм право на подання заперечення проти позову не
скористався.

Представник
відповідача - Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області направив суду письмові пояснення де просив відмовити ОСОБА_1.
в задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав наведених
представниками відповідачів Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації та Головного управління
Державного Казначейства України у Полтавській області, справу розглянути без
їхнього представника та направити копію постанови на їх адресу. Вказав, що
виплата щорічної разової грошової допомоги у 2003-2006 роках була проведена на
підставі списків, які були надані Полтавським обласним військовим комісаріатом,
в яких визначена категорія ветерана війни - отримувача допомоги та зазначений
чіткий розмір допомоги, який визначений законом про державний бюджет на
відповідний рік. Виплата щорічної разової грошової допомоги у 2007 році була
проведена на підставі списків, які були надані Головним управлінням Пенсійного
фонду України в Полтавській області, в яких визначена категорія ветерана війни
- отримувача допомоги та зазначений чіткий розмір допомоги. Центр має цільові
рахунки, по яких проводиться фінансування поточних бюджетних програм та не
являється головним розпорядником бюджетних коштів. Встановлення розміру
щорічної разової допомоги та виділення додаткових коштів для відшкодування
щорічної разової грошової допомоги за рішенням судів не входить до компетенції
Центру, тому Центр не може бути основним відповідачем по даній справі. Крім
того, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та інших інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, що на ньому наполягає одна із
сторін. Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження поважності
пропуску строку звернення до суду, тому в задоволенні позову ОСОБА_1. слід відмовити за пропуском строків позовної
давності.

Судом
встановлено, що позивач має статус ветерана війни - учасника бойових дій
(а.с.4).

Відповідно
до вимог ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що до 5 травня щорічно виплачується разова
грошова допомога ветеранам війни - учасникам бойових дій у розмірі 5
мінімальних пенсій за віком.

Протягом
1999-2007 років позивач отримав щорічну грошову допомогу у таких розмірах. Так,
в 1999 році не виплачувалась, у 2000 році
отримав 40,00 грн., у 2001 році - 40,00 грн., у 2002 році - 80,00 грн.,
у 2003 році - 90,00 грн., у 2004 році - 120,00 грн., у 2005 році - 250,00 грн.,
у 2006 році - 250,00 грн., у 2007 році - 280,00 грн., а всього за ці вказані
роки - 1150,00 грн.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення ст.29 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким встановлено, що у 2007
році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону №3551-12
здійснюється у розмірі 280 грн. для учасників бойових дій та п. 13 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинилася дія
ч.5 ст. 12 Закону №3551-12 щодо визначення розміру щорічної разової грошової
допомоги.

Відповідно
до ч.3 ст. 22 Конституції України встановлено, що прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Проаналізувавши
вище наведене рішення Конституційного Суду України, ч.3 ст. 22 Конституції України, та
враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої
Законом №3551-12 не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має
безумовний характер, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача
стосовно виплати йому допомоги за 2007 рік, оскільки Верховна Рада України
приймаючи закон про державний бюджет на 2007 рік, знову обмежує соціальне право
громадян, закріплене Законом
№3551-12, на отримання разової грошової допомоги до 5 травня при
наявності рішень Конституційного Суду України з аналогічних питань.

Таким чином позивач недоотримав у 2007 році
(410,06грн.Ч5)-280грн.=1770,30
грн.

Реалізація
позивачем права на отримання допомоги, передбаченої Законом №3551-12 не може
бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно
до ст.17-1 Закону №3551-12 встановлено, що виплата грошової допомоги до 5
травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону, здійснюється органами
праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через
установи банку.

Згідно з
Порядком касового виконання державного бюджету за видатками, затвердженим
наказом Державного казначейства України від 22.01.2201 року №3, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за №104/5295, Порядком
обслуговування державного бюджету за видатками, затвердженим наказом Державного
казначейства України від 25.05.2004 року №89, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 10.06.2004 року за №3716/9315, виділення коштів з державного
бюджету здійснюється шляхом перерахування органами Державного казначейства на
основі затверджених для цього кошторисів видатків бюджетних установ.
Асигнування, що передбачаються кошторисами, надаються головним розпорядникам
бюджетних коштів, які здійснюють безпосередній розподіл коштів між відповідними
установами.

Відповідно
до п.1 постанови КМУ від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що Міністерство
фінансів України і Державне Казначейство України забезпечують щороку до 10
квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики України для
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом №3551-12 у розмірах,
установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого
перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

У
відповідності до п. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головним розпорядником
коштів для виплати разової грошової допомоги є Міністерство праці та соціальної
політики України.

Позивачем
пропущено встановлений ст.99 КАС України річний термін звернення до суду, щодо
вимог про стягнення допомоги за 1999-2006 роки. Позивач клопотав перед судом про визнання поважною
причину пропуску терміну звернення до суду, проте суд визнає причини
пропуску позивачем терміну звернення до суду неповажними, оскільки позивачу було відомо
про розмір щорічної разової грошової допомоги, що йому виплачувалася у
1999-2006 роках. Стосовно стягнення недоплаченої допомоги за 2007 рік, то
позивач вказує, що дізнався про порушення свого права з рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року. Таким чином, строк звернення до суду у
позивача починається з 09.07.2007 року, він звернувся до суду в травні 2008
року, а тому строк звернення до суду про стягнення недоплаченої допомоги за
2007 рік не пропущений.

Аналізуючи
фактичні обставини справи та вимоги діючого законодавства, суд приходить до
висновку про задоволення позову частково.

У справі
відсутні судові витрати, а тому їх розподіл у відповідності до ст. 94 КАС України судом не
проводиться.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Зобов'язати
Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці
та соціальної політики України, Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації для виплати ОСОБА_1недоплачену
щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік у розмірі 1770,30
грн.

Зобов'язати
Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 одержані
для виплати на його ім'я кошти недоплаченої
щорічної разової грошової
допомоги за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.

В іншій
частині в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Головного
управління Державного Казначейства України у Полтавській області, Міністерства
фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України, Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення
недоплаченої щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій за 1999-2006 роки
в розмірі 9139,30 грн. відмовити.

На
постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Пирятинський районний суд протягом 10
днів із дня проголошення постанови та апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча суддя

Судді