Справа № 2-а-19\08
Суддя: Архангельський A.M.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова іменем Укр
аїни
29 січня 2008 року Тетіївс
ький районний суд Київської
області в складі:
головуючого судді: Арханге
льського A.M.
при секретарі: Волошко К.В.

за участю адвоката: ОСО
БА_1 на стороні позивача,
розглянувши в відкрито
му судовому засіданні в м. Тет
іїв адміністративну справу з
а адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації про стягнення н
едоотриманих належних сум що
річної допомоги на оздоровле
ння, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до с
уду з названим позовом в яком
у вказує, що він є учасником лі
квідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категор
ії, а тому згідно ст.48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" має право на щ
орічну грошову допомогу на о
здоровлення в розмірі 3 мінім
альних заробітних плат, розм
ір якої визначається на моме
нт виплати. Про те відповідач
порушує вимоги закону і за 2000-2
007 роки виплатив таку допомогу
у значно нижчому розмірі. Оск
ільки відповідач відмовляєт
ься провести доплату вказано
ї грошової допомоги, то позив
ач просить суд стягнути з ньо
го недоплачену суму одноразо
вої грошової допомоги на озд
оровлення за 2000-2007 рік в розмірі
10256 грн. 50 коп. згідно доданого р
озрахунку.
В судовому засіданні пр
едставник позивача ОСОБА_1
уточнив позовні вимоги і пр
осив суд визнати відмову від
повідача щодо перерахунку вк
азаної грошової допомоги неп
равомірною та стягнути з від
повідача на користь позивача
недоотриману суму грошової
допомоги на оздоровлення за
2000-2007 роки, виходячи з розміру мі
німальної заробітної плати н
а момент виплати. На думку пре
дставника вина відповідача в
тому, що він не здійснював пер
спективні розрахунки потреб
и коштів на забезпечення вик
онання державних програм соц
іального захисту постраждал
ого від наслідків Чорнобильс
ької катастрофи населення ра
йону та не подав їх відповідн
им органам.
Представник управління п
раці та соціального захисту
населення Тетіївської райде
ржадміністрації Биховцев
а Л.В. в своїх письмових та ус
них поясненнях заперечує про
ти позову посилається на те, щ
о одноразова допомога на озд
оровлення ОСОБА_2 виплачу
валась у відповідності до по
станов Кабінету Міністрів Ук
раїни та Законів України „Пр
о Державний бюджет України н
а 2000-2007 роки". Крім того ст.62 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи" прямо зоб
ов'язує управління щорічну д
опомогу на оздоровлення пров
одить в порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України
, рішення якого є обов'язковим
и для виконання міністерства
ми та іншими центральними ор
ганами виконавчої влади Укра
їни, місцевими органами держ
авної влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно ві
д їх відомчої підпорядковано
сті та форм власності. Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації є розп
орядником коштів, а тому діюч
и відповідно постанов Кабіне
ту Міністрів України не допу
скало порушень законодавств
а, а тому позовні вимоги не обґ
рунтовані.
Суд розглянувши матер
іали справи, заслухавши пояс
нення позивача та його предс
тавника адвоката ОСОБА_4,
пояснення представника відп
овідача,

дослідивши письмові до
кази вважає, що позовні вимог
и підлягають частковому задо
воленню.
В судовому засіданні вст
ановлено, що ОСОБА_2 є учас
ником ліквідації наслідків а
варії на Чорнобильській АЕС
3 категорії і як ліквідатор от
римував щорічну допомогу на
оздоровлення в таких розміра
х: за 2000 - 2003 роки - по 15.70 грн. за коже
н рік; за 2004-2005 роки взагалі не от
римував допомоги на оздоровл
ення, за 2006 -2007 роки - по 75 грн. за рі
к , а всього за 8 років йому випл
ачено 235.5 гривень. Остання випл
ата за 2007 рік в розмірі 75 грн. зді
йснена в липні 2007 року. В квітні
2007 року позивач звернувся до в
ідповідача з проханням прове
сти до рахування та виплатит
и недоотримані кошти на оздо
ровлення, про те в задоволенн
і вимог позивача було відмов
лено. Встановлені судом обст
авини підтверджуються: поясн
еннями представників сторін
, показам свідка ОСОБА_5, ко
пією посвідчення серії НОМ
ЕР_1, копією рахунку № 13280 про о
тримання коштів на оздоровле
ння за 2006-2007 роки, копією відпові
ді та інформації про отриман
ня коштів за 2004 -2007 роки направле
них відповідачем.
Крім того в судовому зас
іданні установлено із „Полож
ення про відділ у справах зах
исту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації",
що основною функцією відділу
є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів Ф
онду на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та надання їх відповідним ор
ганам.
Вимоги позивача ОСОБА
_2 підлягають частковому за
доволенню виходячи із наступ
них підстав.
Відповідно до ст.48 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи " передбач
ена щорічна допомога на оздо
ровлення учасникам ліквідац
ії наслідків аварії на ЧАЕС - в
розмірі п'яти мінімальних за
робітних плат, розмір якої ви
значається на момент виплати
. Щорічна допомога на оздоров
лення виплачується громадян
ам за місцем їх проживання ор
ганами соціального захисту н
аселення.
Постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
„Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" ( далі Постанова КМУ № 836) та
від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" ( далі Постанова КМУ № 562) вст
ановлено щорічні виплати на
оздоровлення за період з 2000 ро
ку по 2004 рік в розмірі по 26.70 грив
ен, а з 2005 року по 2007 рік по 100 гриве
н.
На думку суду Постанови
КМУ № 836 та № 562 суперечать вимог
ам ст. 48 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" та іншим Законам України.

Відповідно до Закону У
країни "Про встановлення мін
імальної заробітної плати на
2000 рік" розмір мінімальної зар
обітної плати встановлено з
01.07.2000 року в сумі 118 гривен, який з
гідно внесень послідуючих зм
ін до Державного бюджету Укр
аїни зростав кожен наступний
рік.
Згідно Закону України
"Про встановлення мінімально
ї заробітної плати на 2002 рік" ро
змір мінімальної заробітної
плати встановлено з 01.01.2000 року
в сумі 140 грн., який згідно внесе
нь послідуючих змін до Держа
вного бюджету України зроста
в кожен наступний рік.
Згідно Закону України "П
ро встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік" роз
мір мінімальної заробітної п
лати встановлений 185 грн., який
згідно внесень послідуючих
змін до Державного бюджету У
країни зростав кожен наступн
ий рік.
Відповідно до ст.89 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2004 рік" з 1 січня 2004 рок
у розмір мінімальної заробіт
ної плати встановлений на рі
вні 205 грн. на місяць, з 1 вересня
2004 року-237 грн. на місяць.
Ст. 83 Закону України "Про
Державний бюджет України на
2005 рік" установлений з 1 січня 200
5 року розмір мінімальної зар
обітної плати 262 грн. на місяць
, з 1 квітня 2005 року-290 грн., з 1 липня
2005 року-310 грн., з 1 вересня 2005 року-
332 грн.
Згідно ст.82 Закону Україн
и "Про Державний бюджет Украї
ни на 2006 рік" установлений з 1 сі
чня 2006 року розмір мінімально
ї заробітної плати 350 грн. на мі
сяць, з

1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гр
удня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст.76 Зако
ну України „Про державний бю
джет України на 2007 рік", установ
лено з 1.04.2007 року розмір мінімал
ьної заробітної плати 420 грн. н
а місяць, з 1.07.2007 року 440 грн. на міс
яць та з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяц
ь.
Всі вказані Закони не мали
жодних обмежень щодо застос
ування ст.48 Закону "Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
яка передбачає право позива
ча на щорічну допомогу на озд
оровлення в розмірі 5 мінімал
ьних заробітних плат, а навпа
ки, ст. 2 вказаного вище Закону
України "Про встановлення мі
німальної заробітної плати н
а 2003 рік" передбачено обов'язок
Кабінету Міністрів України
(далі КМУ) здійснювати застос
ування цих норм.
Заперечуючи позов , відп
овідач посилається на те , що з
гідно ст.62 Закону України "Про
статус і соціальний захист г
ромадян, які постраждали вна
слідок Чорнобильської катас
трофи" - роз'яснення порядку за
стосування цього Закону Укра
їни провадиться КМУ, рішення
якого є обов'язковими для вик
онання міністерствами та інш
ими центральними органами де
ржавної виконавчої влади Укр
аїни, місцевими органами дер
жавної виконавчої влади, всі
ма суб'єктами господарювання
незалежно від їх відомчої пі
дпорядкованості та форм влас
ності. А тому саме в розмірах,
які і визначені КМУ, виходячи
з реальних можливостей Держ
авного бюджету України згідн
о з бюджетними призначеннями
і враховуючи вимоги ст. 95 Конс
титуції України, позивачу пр
оведена виплата зазначеної д
опомоги на оздоровлення.
Але з цими заперечення
ми відповідача суд не може по
годитися з наступних підстав
.
Відповідно до ч.2 ст.19 Кон
ституції України органи держ
авної влади та органи місцев
ого самоврядування, їх посад
ові особи зобов'язані діяти л
ише на підставі, в межах повно
важень та у спосіб, що передба
чені Конституцією та законам
и України.
За ст.ПЗ Конституції Ук
раїни Кабінет Міністрів Укра
їни у своїй діяльності керує
ться Конституцією і законами
України, актами Президента У
країни.
Згідно ч. І ст.9 КАС України
суд при вирішенні справи кер
ується принципом законності
, відповідно до якого органи д
ержавної влади, органи місце
вого самоврядування, їхні по
садові і службові особи зобо
в'язані діяти лише на підстав
і, в межах повноважень та у спо
сіб, що передбачені Конститу
цією та законами України.
Ст. 95 Конституції Україн
и, на яку посилається предста
вник відповідача, передбачен
о, що виключно законом про Дер
жавний бюджет України визнач
аються будь-які видатки держ
ави на загальносуспільні пот
реби, розмір, і цільове спряму
вання цих видатків.
Але законами про Держа
вний бюджет України на відпо
відні роки розмір вказаної д
опомоги не визначений, як нап
риклад, розмір одноразової г
рошової допомоги ветеранам в
ійни, на яких поширюється чин
ність Закону України "Про ста
тус ветеранів війни, гаранті
ї їх соціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи", на яку також п
осилається відповідач запер
ечуючи проти позову, надає КМ
У право визначати порядок за
стосування цього Закону, але
не делегує йому повноважень
щодо визначення розміру доп
омоги на оздоровлення, встан
овленої цим Законом.
Відповідно до ст.71 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи" дія полож
ень цього Закону не може приз
упинятися іншими законами, к
рім законів про внесення змі
н до цього Закону.
Слід зазначити, що дію по
ложень ст.48 вказаного Закону з
упинено на 2006 рік в частині вип
лати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до міні
мальної заробітної плати згі
дно з Законом України від 20.12.2005
року Ж3235-ІУ, до цього Верховна Р
ада України ніяких законів з
цих питань не приймала.
Між тим, визначені Пост
ановою КМУ № 836 розміри щорічн
ої допомоги на оздоровлення
залишалися тривалий час незм
інними, хоча розмір мінімаль
ної заробітної плати неоднор
азово змінювався, а з 2005 року По
становою КМУ № 562 розмір цієї д
опомоги був змінений, але всу
переч ст.48 Закону він також ви
значений у твердій грошовій
сумі.

Отже, оскільки закони У
країни мають вищу юридичну с
илу над урядовими нормативни
ми актами, то суд вважає, що пр
и вирішенні даного спору під
лягають застосуванню саме по
ложення ст.48 Закону "Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" та положення зазначених вищ
е Законів про встановлення р
озміру мінімальної заробітн
ої плати, а не постанови КМУ №
836 та №562.
Згідно ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності норм
ативно-правового акта Консти
туції України, закону Україн
и, міжнародному договору, зго
да на обов'язковість якого на
дана Верховною Радою України
, або іншому правовому акту су
д застосовує правовий акт, як
ий має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Ко
нституції України зміст і об
сяг прав і свобод людини при п
рийнятті нових законів або в
несенні змін до чинних закон
ів не може бути звужений, а пра
во громадян на соціальний за
хист , інші соціально - економі
чні права можуть бути обмеже
ні, у тому числі зупиненням ді
ї законів (їх окремих положен
ь) лише в умовах воєнного та на
дзвичайного стану на певний
строк .
Таким чином, враховуючи н
аведене, суд вважає, що управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації повин
но було відповідно до свого п
оложення здійснювати перспе
ктивні розрахунки потреби ко
штів на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та подати їх відповідним орг
анам, а потім виплачувати поз
ивачу щорічну допомогу на оз
доровлення виходячи із розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати на момент виплати.
Поскільки відповідачем
не виконанні покладені зако
нодавством на нього обов'язк
и то позов підлягає до задово
лення
Представник відповідач
а в просить застосувати до да
них право стосунків ст. 100 КАС У
країни суд та відмовити в зад
оволенні адміністративного
позову. Суд вважає, клопотанн
я представника відповідача н
е може бути задоволено, по скі
льки на думку суду позивач не
порушив встановлений ст. 99 КА
С України річний строк для зв
ернення до адміністративног
о суду за захистом прав, свобо
д та інтересів особи. Як встан
овлено, позивач про порушенн
я своїх прав дізнався отрима
вши відповідь з управління п
раці та соціального захисту
населення Тетіївської район
ної державної адміністрації
від 27.08.2007 року, в якому дано офіц
ійне письмове роз'яснення що
до виплати вказаної допомоги
на оздоровлення та відмовле
но в проведенні перерахунку
цієї допомоги всім категорія
м потерпілих, які мають право
на її одержання, що стверджує
ться копією зазначеного лист
а за №7/7/92 від 27.08.2007 року Крім того,
як пояснив представник пози
вача, його довірителю стало в
ідомо про порушення його пра
в, після ознайомлення з рішен
нями Верховного Суду України
та Вищого Адміністративного
Суду України щодо практики з
астосування законодавства, я
ке регулює порядок виплати в
казаної грошової допомоги на
оздоровлення.
Враховуючи вищевикладе
не, суд приходить до висновку
, що перебіг річного строку зв
ернення до суду за захистом с
воїх прав для позивача почин
ається з того часу, коли він ді
знався про порушення його пр
ав, на що вказано вище в постан
ові, а не з моменту виплати вка
заної допомоги.
Таким чином, суд вважає за
можливе визнати відмову від
повідача щодо перерахунку вк
азаної грошової допомоги неп
равомірною та стягнути на ко
ристь позивача з відповідача
недоотриману суму допомоги
на оздоровлення за 2000 - 2007 роки в
иходячи із слідуючого розрах
унку. При цьому розмір мініма
льного розміру заробітної пл
ати визначається на момент щ
орічної виплати..
З урахуванням отриман
ої суми 15гривень 70 коп. та розмі
ру мінімальної заробітної пл
ати на час виплати позивачу д
опомоги в 2000 році - 118 гривень на
користь позивача підлягає ст
ягненню за 2000 рік - 338 грн. 30 коп. (118x3-
15.7); за 2001 році -338 грн.30 коп. (118х 3-15.7); за
2002 році - 404.3 грн. (140x3-15.7), за 2003 рік - 539.3 гр
н. ( 185x3-15.7) за 2004 рік - 711 грн. ( 237x3), ) при мі
німальному розмірі заробітн
ої плати в грудні 2004 року 237 грн.,
так як позивач не отримував д
опомоги в 2004 році, за 2005 рік - 696грн
. ( 232x3) при мінімальному розмірі
заробітної плати в грудні 2005 р
оку 332 грн., яку позивач не отрим
ував на оздоровлення в 2005 році
, за 2006 рік з урахуванням

отриманої суми 75грн. та р
озміру мінімальної заробітн
ої плати на час виплати позив
ачу допомоги в травні 2006 році -
350 грн. на користь позивача під
лягає стягненню за 2006 рік - 975грн
. ( 350x3-75), за 2007 рік з урахуванням от
риманої суми - 75 гривень та роз
міру мінімальної заробітної
плати на час виплати позивач
у допомоги в липні 2007 році - 440 гр
н. на користь позивача підляг
ає стягненню за 2007 рік - 1245грн.( 440 х
5-75), а всього розмір з 2000 року по 20
07 рік недоотриманої допомоги
на оздоровлення визначений
становить в розмірі 5247.2 гривен
.
Поскільки позивач був
звільнений від сплати судово
го збору то судові витрати у в
ідповідності зі ст. 94 КАС Укра
їни підлягають стягненню з в
ідповідача в доход держави. В
ідповідно ст. 88 КАС України су
д вважає за необхідне повніс
тю звільнити Управління прац
і і соціального захисту насе
лення Тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
так як вказаний відповідач є
бюджетною організацією та г
рошові кошти для виплати цьо
го виду компенсації, що оспор
ювався надходять з державног
о бюджету
На підставі ст.4 Декрету
КМ "Про державне мито" позивач
звільнений від сплати судов
ого збору на користь держави
.
Керуючись ст.ст. 19,22,64, 113 Конс
титуції України, ст.48, 62,71 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян , які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи", ст. 83 Закону
України "Про Державний бюдже
т України на 2002 - 2007 роки", ст.ст.6,9,17,8
9,99,100,158-163,185,186 КАС України, Рішенням
Конституційного Суду Україн
и від 09.07.2007 року , суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до упр
авління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадміністрації про
стягнення недоотриманих нал
ежних сум щорічної допомоги
на оздоровлення задовольнит
и частково.
Визнати відмову управлін
ня праці та соціального захи
сту населення Тетіївської ра
йдержадміністрації щодо пер
ерахунку одноразової грошов
ої допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2 виходячи з розміру
мінімальної заробітноіда пл
ати неправомірною.
Стягнути з управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Тетіївської райдер
жадміністрації на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 5247 ( п
'ять тисяч двісті сорок сім) гр
ивен 20 коп. недоотриманої суми
одноразової грошової допомо
ги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління пра
ці та соціального захисту на
селення Тетіївської райдерж
адміністрації на користь О
СОБА_2 200 ( двісті ) гривень за н
адання юридичної допомоги.

Постанова може бути ос
каржена до Київського апеляц
ійного адміністративного су
ду через Тетіївський районни
й суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апел
яційне оскарження, яка може б
ути подана до суду протягом д
есяти днів з дня проголошенн
я постанови.