Справа № 2-А-145/2007
Суддя: Волошко Т.П.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-145/2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року Тетіївський
районний суд Київської обла
сті в складі:
головуючого судді: Волошко
Т.П.
при секретарі: Ковальчук В.А
.
за участю адвоката: ОСОБА
_1
розглянувши в відкритому
судовому засіданні в м. Тетіє
ві адміністративну справу за
адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської райдержад
міністрації про стягнення не
доотриманих належних сум щор
ічної допомоги на оздоровлен
ня, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_23вернувся до суду з
вказаним позовом мотивуючи
тим, що він є учасником ліквід
ації наслідків аварії на ЧАЕ
С 1 категорії, в зв»язку з захв
орюванням , пов»язаним з вико
нанням обов»язків по ліквіда
ції наслідків аварії на ЧАЕС
став інвалідом 2 групи довічн
о , а тому згідно законодавств
а має право на щорічну грошов
у допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати, але
відповідачем виплачено вказ
ану допомогу за 2000-2007 роки у знач
но нижчому розмірі. Оскільки
відповідач відмовляється пр
овести доплату вказаної грош
ової допомоги, то позивач про
сить суд стягнути з відповід
ача недоплачену суму однораз
ової грошової допомоги на оз
доровлення за 2000-2007 рік в розмір
і 16 306 гривень 50 коп.3гідно додано
го розрахунку.
В судовому засіданні предс
тавник позивача ОСОБА_1 ут
очнив позовні вимоги і проси
в суд визнати відмову відпов
ідача щодо перерахунку вказа
ної грошової допомоги неправ
омірною та стягнути з відпов
ідача на користь позивача не
доотриману суму грошової доп
омоги на оздоровлення за 2000-2007 р
оки виходячи з розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати. На думку предс
тавника позивача , вина відпо
відача в тому , що він не здійс
нював перспективні розрахун
ки потреби коштів на забезпе
чення виконання державних пр
ограм соціального захисту по
страждалого від наслідків Чо
рнобильської катастрофи нас
елення району та не подав їх в
ідповідним органам .
Представник відповідача у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації
Биховцева Л.В. в своїх письм
ових та усних поясненнях зап
еречує проти позову , посилаю
чись на те , що одноразова допо
мога на оздоровлення ОСОБА
_2 виплачувалася у відповід
ності до постанов Кабінету М
іністрів України та Законів
України « Про державний бюдж
ет України на 2000-2007 роки» . Крім т
ого ст. 62 Закону України « Про с
татус і соціальний захист гр
омадян , які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи « прямо зобов»язує упра
вління щорічну допомогу на о
здоровлення проводити в поря
дку , визначеному Кабінетом М
іністрів України , рішення як
ого є обов»язковими для вико
нання місцевими органами дер
жавної влади , всіма суб»єкта
ми господарювання незалежно
від їх відомчої підпорядков
аності та форм власності . Упр
авління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадміністрації є ро
зпорядником коштів , а тому ді
ючи відповідно до постанов К
абінету Міністрів України не
допускало порушень законода
вства , а тому вважає позовні в
имоги не обґрунтованими.
Заслухавши пояснення пред
ставника позивача адвоката
ОСОБА_1,

пояснення представника в
ідповідача, оглянувши матері
али справи, суд приходить до в
исновку, що позовні вимоги пі
длягають частковому задовол
енню.
В судовому засіданні вста
новлено , що ОСОБА_2 є учасн
иком ліквідації наслідків ав
арії на ЧАЕС 1 категорії , інва
лідом 2 групи довічно, в зв»язк
у з чим отримував щорічну доп
омогу на оздоровлення в таки
х розмірах : за 2000 - 2004 роки - по 26, 70 з
а кожен рік ; за 2005 - 2007 роки - по 120 гр
н. за рік , а всього за 8 років йо
му виплачено 493, 50 грн. Остання в
иплата за 2007 рік в розмірі 120 гри
вень здійснена 15.04.2007 року . В кві
тні 2007 року позивач звернувся
до відповідача з проханням п
ровести дорахування та випла
тити недоотримані кошти на о
здоровлення , проте в задовол
енні вимог позивача було від
мовлено. Встановлені судом о
бставини підтверджуються : п
оясненнями представників ст
орін , показами свідка ОСОБ
А_3 , копією посвідчення сері
ї НОМЕР_1, копією рахунку
НОМЕР_2 про отримання кошті
в на оздоровлення за 2001 -2006 роки
, копією відповіді відповіда
ча .
Крім того в судовому засіда
нні установлено із « Положен
ня про відділ у справах захис
ту населення від наслідків Ч
орнобильської катастрофи уп
равління праці та ссоціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації «
, що основною функцією відділ
у є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів
Фонду на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та надання їх відповідним о
рганам .
Вимоги позивача ОСОБА_2
підлягають частковому задов
оленню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 48 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" передбачена
щорічна допомога на оздоровл
ення учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС - в розм
ірі п»яти мінімальних заробі
тних плат, розмір якої визнач
ається на момент виплати. Щор
ічна допомога на оздоровленн
я виплачується громадянам за
місцем їх проживання органа
ми соціального захисту насел
ення.
постановами Кабінету Міні
стрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати о
собам, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи" та постановою KM України в
ід 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі
постанова КМУ № 562 ) встановле
но щорічні виплати на оздоро
влення за період з 2000 року по 2004
рік в розмірі 26, 70 гривень , а з 2005
року по 2007 рік по 120 гривень.
На думку суду, Постанови КМУ
№ 836 та № 562 суперечать вимогам с
т. 48 Закону України « Про стату
с і соціальний захист громад
ян , які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
« та іншим Законам України
Відповідно до Закону Украї
ни « Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2000 р
ік» розмір мінімальної зароб
ітної плати встановлено з 01.07.20
00 року в сумі 118 гривень , які згі
дно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету Украї
ни зростав кожен наступний р
ік
Згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2002 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати з 01.01.2000 року в сумі 140 гривень
, який згідно внесень посліду
ючих змін до Державного бюдж
ету України зростав кожен на
ступний рік.
Згідно закону України «Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік « розм
ір мінімальної заробітної пл
ати встановлений 185 гривень , я
кий згідно внесень послідуюч
их змін до Державного бюджет
у України зростав кожен наст
упний рік .
Відповідно до ст. 89 Закону Ук
раїни "Про Державний бюджет У
країни на 2004 рік" з 1 січня 2004 року
розмір мінімальної заробітн
ої плати встановлений на рів
ні 205 грн. на місяць, з 1 вересня 20
04 року-237 грн. на місяць.
ст. 83 Закону України "Про Дер
жавний бюджет України на 2005 рі
к" установлений

з 1 січня 2005 року розмір мін
імальної заробітної плати 262 г
рн. на місяць, з 1 квітня 2005 року-2
90 грн., з 1 липня 2005 року-310 грн., з 1 ве
ресня 2005 року-332 грн.
Згідно ст. 82 Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2006 рік" установлений з 1 січ
ня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 грн. на міс
яць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гру
дня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст. 76 Закону Ук
раїни „Про державний бюджет
України на 2007 рік", установлено
з 1.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 420 грн. на міс
яць, з 1.07.2007 року 440 грн. на місяць т
а з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не мали ж
одних обмежень щодо застосув
ання ст. 48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи", яка
передбачає право позивача н
а щорічну допомогу на оздоро
влення в розмірі 5 мінімальни
х заробітних плат, а навпаки, с
т. 2 вказаного вище Закону Укра
їни "Про встановлення мініма
льної заробітної плати на 2003 р
ік" передбачено обов'язок KM Ук
раїни здійснювати застосува
ння цих норм.
Заперечуючи позов , відпові
дач посилається на те , що згід
но ст. 62 Закону України "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" - роз'яснення порядку засто
сування цього Закону України
провадиться KM України, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені KMУкраїни, вих
одячи з реальних можливостей
Державного бюджету України
згідно з бюджетними призначе
ннями і враховуючи вимоги ст
. 95 Конституції України, позив
ачу проведена виплата зазнач
еної допомоги на оздоровленн
я.
Але з цими запереченнями ві
дповідача суд не може погоди
тися з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Консти
туції України органи державн
ої влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбачен
і Конституцією та законами У
країни.
За ст. 113 Конституції України
KM України у своїй діяльності
керується Конституцією і зак
онами України, актами Презид
ента України.
Згідно ч.1 ст. 9 КАС України су
д при вирішенні справи керує
ться принципом законності, в
ідповідно до якого органи де
ржавної влади, органи місцев
ого самоврядування, їхні пос
адові і службові особи зобов
'язані діяти лише на підставі
, в межах повноважень та у спос
іб, що передбачені Конституц
ією та законами України.
ст. 95 Конституції України, на
яку посилається представник
відповідача, передбачено, що
виключно законом про Держав
ний бюджет України визначают
ься будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреб
и, розмір, і цільове спрямуван
ня цих видатків.
Але законами про Державний
бюджет України на відповідн
і роки розмір вказаної допом
оги не визначений, як наприкл
ад, розмір одноразової грошо
вої допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинніст
ь Закону України "Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", на яку також посил
ається відповідач заперечую
чи проти позову, надає KM право
визначати порядок застосува
ння цього Закону, але не делег
ує йому повноважень щодо виз
начення розміру допомоги на
оздоровлення, встановленої ц
им Законом.
Відповідно до ст. 71 Закону Ук
раїни "Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи" дія положень
цього Закону не може призупи
нятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до
цього Закону.
Слід зазначити, що дію поло
жень ст. 48 вказаного Закону зу
пинено на 2006 рік в

частині виплати компенса
цій і допомог у розмірах відп
овідно до мінімальної заробі
тної плати згідно з Законом У
країни від 20.12.2005 року Ж3235-ІУ, до ць
ого Верховна Рада України ні
яких законів з цих питань не п
риймала.
Між тим, визначені постан
овою Кабінету Міністрів № 836 р
озміри щорічної допомоги на
оздоровлення залишалися три
валий час незмінними, хоча ро
змір мінімальної заробітної
плати неодноразово змінював
ся, а з 2005 року постановою KM № 562 ро
змір цієї допомоги був зміне
ний, але всупереч ст. 48 Закону в
ін також визначений у тверді
й грошовій сумі.
Отже, оскільки закони Украї
ни мають вищу юридичну силу н
ад урядовими нормативними ак
тами, то суд вважає, що при вир
ішенні даного спору підлягаю
ть застосуванню саме положен
ня ст. 48 Закону "Про статус і соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи" та пол
оження зазначених вище Закон
ів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плат
и, а не постанови KM України № 836 т
а № 562.
Згідно ч.4 ст. 9 КАС України у р
азі невідповідності нормати
вно-правового акта Конституц
ії України, закону України, мі
жнародному договору, згода н
а обов'язковість якого надан
а Верховною Радою України, аб
о іншому правовому акту суд з
астосовує правовий акт, який
має вищу юридичну, силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений , а прав
о громадян на соціальний зах
ист , інші соціально - економіч
ні права можуть бути обмежен
і, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень
) лише в умовах воєнного та над
звичайного стану на певний с
трок .
Отже, враховуючи наведене, с
уд вважає , що управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації повинно було ві
дповідно до свого Положення
здійснювати перспективні ро
зрахунки потреби коштів на з
абезпечення виконання держа
вних програм соціального зах
исту постраждалого від наслі
дків Чорнобильської катастр
офи населення району та пода
ти їх відповідним органам , а п
отім виплачувати позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня виходячи із розміру мінім
альної заробітної плати на м
омент виплати.
Поскільки відповідачем не
виконані покладені законода
вством на нього обов»язки , то
позов підлягає до задоволен
ня .
Представник відповідача п
росить застосувати до даних
правостосунків ст. 100 КАС Укра
їни та відмовити в задоволен
ні адміністративного позову
. Суд вважає клопотання предс
тавника відповідача не може
бути задоволено , поскільки , н
а думку суду , позивач не поруш
ив встановлений ст. . 99 КАС Укра
їни річний строк для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав , свобод, та і
нтересів особи .Як встановле
но , позивач про порушення сво
їх прав дізнався , отримавши в
ідповідь з управління праці
та соціального захисту насел
ення Тетіївської районної де
ржавної адміністрації від 18.10
.2007 року , в якому дано офіційне
письмове роз»яснення щодо в
иплати вказаної допомоги на
оздоровлення та відмовлено в
проведенні перерахунку цієї
допомоги всім категоріям по
терпілих , які мають право на ї
ї одержання , що стверджуєтьс
я копією зазначеного листа з
а №7/1177 від 18.10.2007 року Крім того , як
пояснив представник позивач
а , його довірителю стало відо
мо про порушення його прав пі
сля ознайомлення з рішеннями
Верховного Суду України та В
ищого Адміністративного Суд
у України щодо практики заст
осування законодавства, яке
регулює порядок виплати вказ
аної грошової допомоги на оз
доровлення.
Враховуючи вищевикладене
, суд приходить до висновку , щ
о перебіг річного строку зве
рнення до суду за захистом св
оїх прав для позивача почина
ється з того часу, коли він діз
нався про порушення його пра
в, на що вказано вище в постано
ві, а не з моменту виплати вказ
аної допомоги.
Таким чином, суд вважає за м
ожливе визнати відмову відпо
відача щодо

перерахунку вказаної гро
шової допомоги неправомірно
ю та стягнути на користь пози
вача з відповідача недоотрим
ану суму допомоги на оздоров
лення за 2000 - 2007 роки , виходячи із
слідуючого розрахунку . При ц
ьому розмір мінімального роз
міру заробітної плати визнач
ається на момент щорічної ви
плати .
З урахуванням отриманої с
уми - 26, 70 гривень та розміру мін
імальної заробітної плати на
час виплати позивачу допомо
ги в 2000 році -118 гривень на корист
ь позивача підлягає стягненн
ю за 2000 рік - 563, 30 коп. (118 грн .х 5 - 26.70 грн
); за 2001 рік -563, 30 грн. (118x5- 26.70 грн) ; за 2002 р
ік - 673.30 грн ( 140 х 5- 26.70 грн); за 2003 рік - 898.3
0 грн. ( 185 х 5- 26.70); за 2004 рік , з урахува
нням отриманої суми 26, 70 грн. та
розміру мінімальної заробіт
ної плати на момент виплати в
грудні 2004 року 237 грн.-1158.30 грн. (237 х 5-
26, 70) ; за 2005 рік , з урахуванням отр
иманої суми 120 грн. та розміру м
інімальної заробітної плати
на момент виплати в листопад
і 2005 року 332 грн. -1540 грн ( 332 х 5- 120) ; за 2006,
з урахуванням отриманої суми
120 грн. та розміру мінімальної
заробітної плати на момент в
иплати в вересні 2006 року 375 грн. -
1755 грн.( 375 х 5-120) ; за 2007 рік , з урахува
нням отриманої суми 120 грн. та р
озміру мінімальної заробітн
ої плати на момент виплати в ч
ервні 2007 року 420 грн. - 1980 грн. ( 420 х 5-120)
а всього розмір з 2000 по 2007 рік не
доотриманої допомоги на оздо
ровлення визначений станови
ть 9 131, 50 гривень.
Поскільки позивач був звіл
ьнений від сплати судового з
бору , то судові витрати у відп
овідності зі ст. 94 КАС України
підлягають стягненню з відп
овідача в доход держави . Відп
овідно до ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
та соціального захисту насе
лення Тетіївської районної д
ержавної адміністрації від с
плати судового збору у розмі
рі 51 гривня на користь держави
, так , як вказаний відповідач
є бюджетною організацією та
грошові кошти для виплати ць
ого виду компенсації, що оспо
рювався надходять з державно
го бюджету .
На підставі ст. 4 Декрету КМ "П
ро державне мито" позивач зві
льнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 113 Консти
туції України, ст. 48, 62, 71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян , які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи", ст. 83 Закону У
країни "Про Державний бюджет
України на 2002-2007 роки", ст. ст. 6, 9, 17, 89
, 99, 100, 158-163, 185, 186 КАС України, Рішення
м Конституційного Суду Украї
ни від 09.07.2007 року , суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації про ст
ягнення недоотриманих належ
них сум щорічної допомоги на
оздоровлення - задовольнити
частково.
Визнати відмову управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Тетіївської рай
держадміністрації щодо пере
рахунку одноразової грошово
ї допомоги на оздоровлення
ОСОБА_2 , виходячи з розміру
мінімальної заробітної плат
и неправомірною.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 9 131 ( дев
»ять тисяч сто тридцять одну
) гривню 50 коп. недоотриманої с
уми одноразової грошової доп
омоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 ( двісті ) гривень за на
дання юридичної допомоги.

постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Тетіївський районний суд
протягом двадцяти днів післ
я подання заяви про апеляцій
не оскарження, яка може бути п
одана до суду протягом десят
и днів з дня проголошення пос
танови
Суддя: Волошко Т.П.