Справа № 2А-1352007
Суддя: Куліков В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2 A- 135
ПОСТАНОВА

іменем України

08 листопада
2007 року Олександрівський районний суд
Донецької області у складі:

головуючого
судді - Кулікова В.В.;

при секретарі -
Пліскачовій Н.В.

за участю
позивача - ОСОБА_1,

представника
позивача - ОСОБА_2,

представника
Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської
райдержадміністрації - Козієвої A.M.,

представника Головного управління Державного казначейства
у Донецькій області - Шевченко Т.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду с Олександрівка справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Олександрівської районної державної
адміністрації Донецької області та Головного управління Державного казначейства
України у Донецькій області про стягнення заборгованості з виплати допомоги на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом вказуючи, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції
2 категорії, має право на щорічну виплату
на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, як особа,
що має право на такі виплати перебуває на обліку в УПСЗН
Олександрівської райдержадміністрації з 2002 року, але з 2002 по 2006 роки включно недоплачена
сума виплат на оздоровлення складає 6183, 3 грн. Позивач звертався до
відповідача - УПСЗН з письмовою заявою про виплату, але отримав відмову, яку вважає незаконною, такою що не відповідає ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Просить
визнати незаконним рішення УПСЗН про відмову у виплаті йому коштів на
оздоровлення за період 2002-2006 роки і стягнути з відповідача УПСЗН на його
користь грошові кошти на оздоровлення за період 2002-2006 роки у сумі 6183 грн.
30 коп..

У
судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви та
пояснила, що позивач знаходиться на
обліку в УПСЗН Олександрівської райдержадміністрації з 2002 року. УСЗН виплати
провадяться на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня
1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня
2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що суперечить
вищезазначеному Закону.

Представник, посилаючись на рішення Конституційного Суду
України від 20 березня 2002 року та від 9 липня 2007 року, а також на
ст. ст. 22 ч. 2,
ст. 19 ч.3, ст.
46, 48 Конституції України,
вважає, що виплата допомоги
повинна розраховуватися з мінімальної заробітної плати на момент виплати, відповідно
ст. 48 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». УПСЗН повинен керуватися
законами України, що мають вищу юридичну
силу ніж Постанови КМУ.

На
підставі викладеного представник позивача просить визнати дії УПСЗН у відмові
виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому
ст. 48 Закону України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та стягнути з
УПСЗН за рахунок державного бюджету суми на оздоровлення, з урахуванням вже сплачених сум в розмірі 26,
7 грн. за 2004 рік, по 100 грн. за 2005
та 2006 роки, у розмірі 6183 грн. 30 коп.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав, та
просить стягнути з УПСЗН за рахунок державного бюджету суми на оздоровлення за
період з 2002 по 2006 роки , з
урахуванням вже сплаченої суми 226 грн. 70 коп., у розмірі 6183 грн. 30 коп.

Представник
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення, Козієва A.M. позов не визнала
і пояснила, що позивач дійсно є
учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії та згідно ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Однак на підставі
ст. 62, 67 цього Закону, роз'яснення порядку застосування закону
провадиться в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є для них обов'язковим. Тому нарахування та виплата грошових коштів
на оздоровлення позивачу здійснювалися у відповідності до розмірів визначених
Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи". Окрім того до УПСЗН надійшло
роз'яснення Міністерства юстиції України від 21 вересня 2005 року № 21-9-9743 в
якому чітко вказані норми, якими слід користуватися
управлінням для здійснення компенсаційних виплат. Зокрема розмір нарахованих та
сплачених сум на оздоровлення позивачу становив у 2004 році - 26, 7 грн. у 2005
та 2006 роках - по 100 гривень. Зазначені суми повністю відповідають наведеним
нормативно - правовим актам, тому
вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Представник
відповідача - Головного управління Державного казначейства України у Донецькій
області, Управління Державного
казначейства в Олександрівському районі Шевченко Т.О. позов не визнала, посилаючись на те, що обов'язок щодо виплати компенсацій та
допомоги певних видів передбачених для таких категорій осіб покладено на
Управлінням праці та соціального захисту населення, яке є розпорядником відповідних бюджетних коштів.
Так, УПСЗН Олександрівської
райдержадміністрації щомісячно виділяються компенсаційні кошти для виплат
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, надходять
кошти для виплати заборгованості допомоги на оздоровлення минулих років, тому стягнення повинні провадитись з них.

Доводи позивача
підтверджуються наявними у справі документами:

·
копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії;

·
копією паспорту позивача;

·
відповіддю УПСЗН з відмовою у виплаті;

·
довідкою УПСЗН про розмір нарахованих та сплачених
позивачу сум на оздоровлення;

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній електростанції 2-ї категорії, з 2002 року перебуває на відповідному обліку
в Управлінні праці та соціального захисту населення Олександрівської районної
державної адміністрації Донецької області і згідно ст. 48
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат. Право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення
відповідачами не оспорюється, тому на підставі
ч.3 ст.
72 КАС України не підлягає доказуванню. Розмір мінімальної заробітної
плати визначається на момент виплати і становив:

в 2002
році - 165 гривень (виплати не здійснювалися);

·
в 2003 році - 205 гривень (виплати не здійснювалися);

в 2004 році - 205 гривень (дата виплати - 30.04.2004 року); в 2005 році -
332 гривні (дата виплати - 25.10.2005 року);

- в
2006 році - 375 гривень (дата виплати - 13.07.2006 року). В порушення
зазначених норм Управлінням праці та соціального захисту населення щорічна
допомога у визначеному розмірі позивачеві не нарахована і не сплачена. Фактично
нараховано та сплачено:

в 2002
році - 0 гривень;

в 2003
році - 0 гривень;

в 2004
році - 26 грн. 70 коп.;

в 2005
році - 100 гривень;

в 2006
році - 100 гривень.

ОСОБА_1 звернувся
до Управління праці та соціального захисту населення з письмовим зверненням
щодо здійснення перерахунку належних йому виплат на оздоровлення у
розмірі, визначеному ст. 48
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", на що отримав відмову
(вих. № 1954 від 10.10. 2007 року) з посиланням на значно менші розміри таких
виплат, визначені Кабінетом Міністрів
України.

Суд
вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і
діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони
та інші нормативно правові акти приймаються на основі Конституції України та
повинні відповідати їй. Постанови,
положення, порядки готуються на
підставі законів України, актів чи
доручень Президента України, актів
Кабінету Міністрів України, рішень
урядових комітетів, доручень Прем'єр -
міністра, Першого віце - прем'єр - міністра, віце - прем'єр - міністрів (пункт 10 розділу VI
Тимчасового регламенту Кабінету Міністрів України від 05 червня 2000 року №
915). Таким чином, нормативно - правові
акти КМУ повинні відповідати актам вищої юридичної сили.

Відповідно до вимог ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб,
що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 67 Закону України "Про соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
конкретні розміри всіх видів доплат,
пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно
до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996
року "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення до
липня 2005 року не збільшувався, в той
час як Законами України "Про встановлення мінімальної заробітної плати на
2002 рік", "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік",
"Про Державний бюджет України на 2004 рік", "Про Державний бюджет України на 2005 рік", «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
розмір мінімальної заробітної плати збільшувався неодноразово. Визначені
наведеною Постановою та Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" розміри щорічних грошових виплат на оздоровлення значно нижчі
за відповідні, передбачені ст. 48
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", кратні розміри
мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції
України, закону України суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу, тому до спірних правовідносин суд
застосовує нормативний акт вищою юридичної сили - Закон України "Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року
№796-ХІІ.

Таким чином, рішення Управління
праці та соціального захисту населення Олександрівської районної
державної адміністрації Донецької
області про відмову

ОСОБА_1 у нарахуванні та
виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення за період 2002-2006 років у
розмірі, визначеному ст. 48
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а саме в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, є
незаконним і з урахуванням фактично отриманих позивачем сум і розміру мінімальної
заробітної плати на користь позивача підлягають стягненню не донараховані та
несплачені грошові кошти на оздоровлення у сумі 6183 грн. 30 коп. виходячи із
розрахунку:

за 2002
рік - (165 гривень х 5) = 825 гривень;

за 2003
рік - (205 гривень х 5) = 1025 гривень;

·
за 2004 рік - (205 гривень х 5) - 26 грн. 70 коп. = 998
грн. 30 коп.;

·
за 2005 рік - (332 гривні х 5) - 100 грн. = 1560
гривень, за 2006 рік - ( 375г гривень
х5) - 100 грн. = 1775 гривень.

Відповідно ст. 63
Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», фінансування витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Керуючись
ст. 8, ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. 48, 63
Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, ст.
77 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" №
3235-IV,
ст. ст.
9, 11, 14, 71,
159 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
дії Олександрівського районного Управління праці та соціального захисту
населення Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області у
відмові виплати позивачу ОСОБА_1
щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі,
передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Стягнути
Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської
райдержадміністрації Донецької області за рахунок Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1, який мешкає у АДРЕСА_1, заборгованість з
виплати допомоги на оздоровлення за 2002,
2003, 2004, 2005,
2006 роки в сумі 6183 (шість тисяч сто вісімдесят три ) гривні 30 коп.

Постанова
суду набирає чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана до Донецького апеляційного
адміністративного суду через Олександрівський районний суд протягом десяти днів
з дня її проголошення, а апеляційна
скарга може бути подана у тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанову
надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті суддею Куліковим В.В.