Справа № 2-а-130/2007
Суддя: Гончаренко Т.В.
Дата ухвалення: 2007-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-130/2007 року
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 року м.Звениг
ородка
Звенигородський районний
суд, Черкаської області
в складі: головуючої судді Г
ончаренко Т.В.
при секретарі Дрига А.В.
з участю представника відп
овідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в м.Звениг
ородці в залі суду справу за а
дміністративним позовом О
СОБА_2 до Управління праці і
соціального захисту населен
ня Звенигородської районної
державної адміністрації про
стягнення недоплаченої щорі
чної разової грошової допомо
ги учаснику війни,-

встановив:

23.10.2007 року ОСОБА_3 звернул
ася до суду з вказаним адміні
стративним позовом, в якому з
азначила, що вона є учасником
війни, що підтверджується по
свідченням серії НОМЕР_1,
виданим 01.06.1999 року, і тому на під
ставі ч.5 ст.14 Закону України "Пр
о статус ветеранів війни, гар
антії їх соціального захисту
" від 22.10.1993 року йому щорічно до 5
травня повинна надаватись од
норазова грошова допомога в
розмірі трьох мінімальних пе
нсій за віком.
Проте, в порушення вимог цьо
го Закону та ст.ст.8,22,48 Конститу
ції України, у 2005,
2006 та 2007 роках вказана допомог
а йому була виплачена не в пов
ному розмірі. У 2005 році відпові
дно до Закону України "Про Дер
жавний бюджет на 2005 рік" виплач
ено 50 грн., у 2006 році відповідно д
о Закону України "Про Державн
ий бюджет на 2006 рік" виплачено 5
0 грн. і в
2007 році відповідно до Закону
України "Про Державний бюдже
т на 2007 рік" виплачено 55 грн.
Рішенням Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року за №
20рп/2004 положення статей 44,47,78, 80 За
кону України "Про державний б
юджет України на 2004 рік" визнан
о такими, що не відповідають К
онституції України.
Рішенням Конституційного
Суду України №6-рп/2007 року від 09.0
7.2007 року положення ст..29 Закону У
країни „Про державний бюджет
України на 2007 рік" визнано таки
ми ,що не відповідають Консти
туції України.
Відповідно до правової поз
иції Конституційного суду Ук
раїни, викладеної в Рішенні К
онституційного Суду України
від 30.03.2002 року № 5-рп/2002, оскільки д
ля значної кількості громадя
н України пільги, компенсаці
ї і гарантії, право на які пере
дбачено чинним законодавств
ом, є додатком до основних дже
рел існування, необхідною ск
ладовою коституційного прав
а на забезпечення достатньог
о життєвого рівня (ст.48 Консти
туції України), який, принаймн
і, не може бути нижчим від прож
иткового мінімуму, встановле
ного законом (частина третя с
т. 46 Конституції України), звуж
ення змісту та обсягу цього п
рава шляхом прийняття нових
законів або внесення змін до
чинних законів за ст.22 Консти
туції України не допускаєтьс
я. Зупинення його дії можливе
за умови введення відповідн
о до пункту 31 частини першої с
татті 85, пункту 19 частини першо
ї статті 92 Конституції Україн
и надзвичайного стану.

2
Законні підстави, передба
чені ст.ст. 85,92 Конституції Укра
їни, до зупинення дії статтей
Закону України "Про статус ве
теранів війни, гарантії їх со
ціального захисту" про щоріч
ну до 5 травня виплату ветеран
ам війни одноразової грошово
ї допомоги були відсутні.
Мінімальна пенсія за віком
у 2004 році складала, виходячи із
прожиткового мінімуму для о
сіб, які втратили працездатн
ість, 102,82 грн. відповідно до Зак
ону України "Про загальнообо
в"язкове державне пенсійне с
трахування", у 2005 році складала
, виходячи із прожиткового мі
німуму для осіб, які втратили
працездатність, 332 грн. відпов
ідно до Закону України "Про за
гальнообов"язкове державне п
енсійне страхування", у 2006 році
- 359 грн. та в 2007 році - 410,06 грн. Тому в
иплати їй щорічної допомоги
до 5 травня, як учаснику війни
на підставі Закону України "П
ро статус ветеранів війни, га
рантії їх соціального захист
у" повинні були складати: у 2004 р
оці- 308 грн.46 коп., у 2005 році - 996 грн., у
2006 році 1077 грн. та у 2007 році 1230,18 грн.,
а всього 3611 грн.64 коп.3 урахуванн
ям проведених виплат в сумі 155
грн. недоплата за три роки ста
новить 3456 грн.64 коп.
Крім того, позивачкою поста
влено питання про стягнення
із відповідача на його корис
ть 418,69 грн. в рахунок відшкодув
аня втрат від інфляції та трь
ох процентів річних від прос
трочених сум платежів, які ст
ановлять 140,36 грн., які він зазна
в внаслідок несвоєчасно пров
едених відповідачем виплат.

ОСОБА_2 просить стягнути з
відповідача - Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Звенигородської рай
держадміністрації на її кори
сть суму недоплаченої однора
зової щорічної допомоги, як у
часнику війни у розмірі 3456,64 гр
н., 418,69 грн. в рахунок відшкодува
ня втрат від інфляції, три про
центи річних від просрочених
сум платежів, які становлять
140,36 грн., а всього 4015,69 грн.
Про порушення своїх прав по
зивачка дізналася в липні 2007 р
оку після консультації в адв
оката ОСОБА_3 та з довідки
Управління праці та соціаль
ного захисту населення Звени
городської райдержадмініст
рації за НОМЕР_2 від 05.11.2007 рок
у, виданої на запит Звенигоро
дського районного суду,Черка
ської області, а тому строк йо
го звернення до суду за захис
том порушеного його права ни
м не пропущено.
Позивачка ОСОБА_2 в судо
ве засідання не з"явилася,а зв
ернувся до суду з заявою про р
озгляд справи у її відсутнос
ті в зв"язку з поганим станом з
доров"я та частково підтрима
ла позовні вимоги та просить
суд стягнути з відповідача - У
правління праці та соціально
го захисту населення Звениго
родської райдержадміністра
ції на її користь суму недопл
аченої разової щорічної грош
ової допомоги, як учаснику ві
йни, в розмірі 3456,64 грн., з розрах
унку, що в 2004 році виплати разов
ої грошової допомоги до 5 трав
ня мали складати 308,46 грн., які ви
плачені не були, у 2005 році - 996 грн
., а склали лише 50 грн., у 2006 році - 107
7 грн., а склали лише 50 грн. і в 2007 р
оці - 1230,18 грн., а склали 55 грн. та ві
дмовилася від позовних вимог
в частині стягнення на його к
ористь 418,69 грн. в рахунок відшк
одуваня втрат від інфляції т
а трьох процентів річних від
прострочених сум платежів, я
кі становлять 140,36 грн., які він з
азнав внаслідок несвоєчасно
проведених відповідачем вип
лат,а також просить суд стягн
ути на його користь з відпові
дача 120 грн. на надання юридичн
ої допомоги.
Представник відповідача - У
правління праці та соціально
го захисту населення Звениго
родської райдержадміністра
ції ОСОБА_1 в судовому зас
іданні позов не визнала і про
сила залишити його без розгл
яду в зв»язку з відсутністю п
редмету спору та подала запе
речення на даний адміністрат
ивний позов в якому зазначає
, що відповідно до ст.. 14 Закону
України «Про статус ветерані
в війни,гарантії їх соціальн
ого захисту» від 22.10.1993 року №3551 -XII
має право на пільги встановл
ені цим законом зокрема отри
мання щорічної разової грошо
вої допомоги,яка виплачуєтьс
я до 5-го травня.Розмір щорічно
ї допомоги відповідної катег
орії громадян на яких розпов
сюджується дія Закону Україн
и «Про статус ветеранів війн
и,гарантії їх соціального за
хисту» встановлюється закон
ом про державний бюджет на ві
дповідний рік.Згідно до зако
нів «Про державний бюджет» 2004
-2007 роках були встановлені сум
и грошової допомоги зазначен
ої категорії громадян (учасн
ик війни);- у квітні 2004 року в роз
мірі 65 грн. (ст..44 Закону України
„Про державний бюджет"),-у кві
тні 2005 року в розмірі

3
130 грн. (ст.34 Закону України «
Про державний бюджет на 2005 рік
»);-у квітні 2006 року в розмірі 130 г
рн. (ст.,30 Закону України «Про де
ржавний бюджет на 2006 рік»);-у кв
ітні 2007 року в розмірі 150 грн. (ст
.29 Закону України «Про державн
ий бюджет на 2007 рік»), дані суми
були отримані позивачем в по
вному обсязі.Згідно ст.95 ч.2 Кон
ституції України зазначено,щ
о виключно Законом про Держа
вний бюджет України визначаю
ться будь-які видатки держав
и на загально-суспільні потр
еби,розмір і цільове спрямув
ання цих видатків.Крім того,п
ри розподілі державних кошті
в повинні враховуватись вимо
ги ч.1 та ч.3 ст.95 Конституції Укр
аїни щодо справедливого і не
упередженого розподілу сусп
ільного багатства між громад
янами та територіальними гро
мадами,а також збалансованос
ті бюджету України.Єдиним За
коном України.який Конституц
ія України відокремлює серед
інших - це Закон України „Про
державний бюджет". Зокрема, су
ттєві його відмінності поляг
ають у тому ,що згідно з Консти
туцією України цей закон при
ймається щорічно та має визн
ачений термін дії,суб"єктом п
рава законодавчої ініціатив
и щодо цього закону є тільки К
абінет Міністрів України.
Відповідно до цих констит
уційних норм,у разі якщо заст
осування пільг,компенсацій т
а гарантій для певних катего
рій громадян,у тому числі вип
лата грошової допомоги ветер
анам війни,потребує фінансув
ання за рахунок коштів Держа
вного бюджету України,його о
бсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим законом,крім
Закону про Державний бюджет
України на відповідний рік.

Відповідно до ст..ст.116,117 Конст
итуції України забезпечення
проведення фінансової політ
рики у сфері соціального зах
исту та розробка проекту зак
ону про Державний бюджет Укр
аїни покладено на Кабінет Мі
ністрів України,постанови і
розпорядження якого в межах
його компетенції є обов"язко
вими до виконання.
Ст.51 Бюджетного кодексу Укр
аїни визначеного розпорядни
ки бюджетних коштів беруть б
юджетні зобов"язання та пров
одять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань,встано
влених кошторисами.
Відповідно до рішення Конс
титуційного Суду України від
9.07.2007 року №6-рп/2007 року положення
статті 29 Закону України „Про
державний бюджет на 2007 рік,за я
кою у 2007 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно
до закону України „Про стату
с ветеранів війни,гарантії ї
х соціального захисту" учасн
икам війни здійснюється в ро
змірі 55 грн. ,визнано такими ,що
не відповідають Конституції
України ( є неконституційним
и).Крім того ,пункт 13 ст.71 Закону
України „Про Державний бюдж
ет України на 2007 рік",яким зупин
ено на 2007 рік дію ч.5 ст.ст.12,13,14 та 15 З
акону України „Про статус ве
теранів війни ,гарантії їх со
ціального захисту" в частині
визначення розміру виплат щ
орічної разової грошової доп
омоги визнано також неконсти
туційним.
Вказані положення Закону в
ідповідно до ст.. 152 Конституці
ї України втрачають чинність
з дня ухвалення рішення про ї
х неконституційність.тобто з
09.07.2007 року - дати прийняття ріше
ння,однак позивачу щорічна в
иплата допомоги здійснювала
ся до прийняття Конституційн
им Судом рішення.
Постановою Кабінету Мініс
трів України „Про забезпечен
ня щорічної виплати разової
грошової допомоги,передбаче
ної Законом України „Про ста
тус ветеранів війни.гарантії
їх соціального захисту" № 177 ві
д 18.02.2004 року установлено,що Міні
стерство фінансів і Державне
казначейство забезпечують щ
ороку до 10 квітня виділення ко
штів Міністерству праці та с
оціальної політики для випла
ти разової грошової допомоги
,передбаченої Законом Україн
и „Про статус ветеранів війн
и,гарантії їх соціального за
хисту",у розмірах,установлен
их законом „Про Державний бю
джет на відповідний рік і для
подальшого перерахування їх
місцевим органам праці та со
ціального захисту населення
.Тобто місцевими та районним
и управліннями праці та соці
ального захисту населення ві
дповідних райдержадміністр
ацій та міст обласного значе
ння учасникам війни виплачую
ться кошти в тому обсязі,які б
ули виділені Головному управ
лінню для даної виплати.
Відповідно до ст.58 Конститу
ції України закони та інші но
рмативно - правові акти,зокре
ма рішення Конституційного С
уду України не мають зворотн
ої дії в часі,крім

4
випадків,коли вони пом"якш
ують або скасовують відповід
альність особи.Ніхто не може
відповідати за діяння,які на
час вчинення не визнавалися
законом ,як правопорушення.

Позивач у пред"явленому п
озові вважає,що Головне упра
вління праці та соціального
захисту населення неправиль
но здійснювало нарахування щ
орічної разової грошової доп
омоги до 5 травня.тобто з поруш
енням норм Закону,однак вказ
ані нарахування та визначенн
я їх розміру здійснювались у
чіткій відповідності до Зак
онів України про державний б
юджет на відповідні роки та і
ншими нормативними актами.

Приймаючи до уваги ,що Голов
не управління праці та соціа
льного захисту населення вик
онує лише делеговані повнова
ження з питань соціального з
ахисту населення, і до його по
вноважень та компетенції не
входить прийняття рішень по
визначенню конкретних розмі
рів щорічної разової грошово
ї допомоги,тому позивачці ,як
учаснику війни щорічна випл
ата допомоги до 5 травня здійс
нювалась в тому обсязі, які бу
ли виділені Міністерством фі
нансів і Державним казначейс
твом у розмірах, установлени
х законом про Державний бюдж
ет на відповідний рік.
У зв"язку з тим,що позивачем
пропущений річний строк зве
рнення до адміністративного
позову в частині нарахуванн
я та виплати щорічної разово
ї грошової допомоги до 5 травн
я протягом 2004-2005 років.
ОСОБА_2 на даний час має ст
атус учасника війни і має пра
во на отримання щорічної раз
ової грошової допомоги до 5 тр
авня.
Вислухавши сторони, вивчив
ши матеріали справи, суд вваж
ає, що позов підлягає до повно
го задоволення із слідуючих
підстав.
Вирішуючи спір судом встан
овлено, що ОСОБА_2 з 01.06.1999 рок
у є учасником війни, що підтве
рджується посвідченням сері
ї НОМЕР_1, виданим 01.06.1999 року
Звенигородським районним со
ціальним захистом та довідко
ю відповідача НОМЕР_2 від
05.11.2007 року.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону
України „Про статус ветерані
в війни, гарантії їх соціальн
ого захисту" щорічно до 5 травн
я, ОСОБА_2 ,як учаснику війн
и, в 2004-2007 роках повинна була вип
лачуватись разова грошова до
помога в розмірі трьох мінім
альних пенсій за віком.
Позивачка ОСОБА_2 до 5 тра
вня у 2004, 2005, 2006, 2007 роках через Управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Звенигород
ської райдержадміністрації
в 2004 році допомогу отримувала
в розмірі 50 грн., а в інших рока
х отримувала відповідно 50 грн
., 50 грн. та 55 грн. разової щорічно
ї грошової допомоги, як учасн
ик війни.
Проте, позивачка ОСОБА_2
, як учасник війни, у 2004-2007 роках
повинна була отримувати щорі
чну разову грошову допомогу
до 5 травня в розмірі трьох мін
імальних пенсій за віком, тоб
то в розмірі 308 грн.46 коп. - у 2004 роц
і,996 грн. - у 2005 році, 1077 грн. - у 2006 році
та 1230,18 грн. в 2007 році, з врахуванн
ям того, що відповідно мініма
льна пенсія за віком осіб, які
втратили працездатність, зг
ідно ст.28 Закону України „Про
загальнообов"язкове державн
е пенсійне страхування, Зако
ну України про Державний бюд
жет України на відповідний р
ік та Закону України „Про зат
вердження прожиткового міні
муму на 2004 рік", у 2004 році станови
ла 102,82 грн., у 2005 році - 332 грн., у 2006 роц
і - 359 грн. і в 2007 році -410,06 грн.
Таким чином, розмір недопла
ченої щорічної разової допом
оги до 5 травня учаснику війни
ОСОБА_2 за період 2004-2007 років
складає:у 2004 році 308 грн.46 коп.,у 2005
році 996 грн. - 50 грн. = 946 грн., у 2006 році
1077 грн. - 50 грн. = 1027 грн. і в 2007 році 1230,18
грн. -55 грн. = 1175,18 грн., а всього 3456 гр
н.64 коп.
Про порушення свого права щ
одо отримання в повному обся
зі разової щорічної грошової
допомоги до 5 травня, як учасн
ик війни ОСОБА_2 дізналася
в липні 2007 року після консульт
ації в адвоката ОСОБА_3 та
із довідки НОМЕР_2 від 05.11.2007
року Управління праці та соц
іального захисту населення З
венигородської райдержадмі
ністрації, виданої на запит З
венигородського районного с
уду,Черкаської області, щодо
відповідності

5
виплат позивачеві щорічно
ї разової грошової допомоги
до 5 травня вимогам постійнод
іючого Закону України „Про с
татус ветеранів війни, гаран
тії їх соціального захисту".

Тобто обставини, викладен
і позивачкою в позовній заяв
і, про те, що вона має право на о
держання до 5 травня щорічної
разової грошової допомоги, я
к учасник війни, в 2004-2007 роках у р
озмірі трьох мінімальних пен
сій за віком, обгрунтовані і п
ідтверджені в судовому засід
анні вищеперерахованими док
азами.
Оскільки позивачка ОСОБА
_2 вперше дізналася про пору
шення свого права в липні 2007 ро
ку, то строки звернення до суд
у за захистом порушеного йог
о права ним не пропущені.Дока
зів ,які б це спростовували ві
дповідачем суду не надано.
Встановленому судом факту
відповідають адміністратив
но-правові відносини, що вини
кають з приводу захисту прав
фізичної особи у сфері публі
чно-правових відносин від по
рушень органу державної влад
и. До даних правовідносин слі
д застосувати ст.ст.2, 4, 6, 17, 19, 162 КАС
України, відповідно до яких з
авданням адміністративного
судочинства є захист прав, св
обод та інтересів фізичних о
сіб у сфері публічно-правови
х відносин від порушень орга
нів державної влади і до адмі
ністративних судів можуть бу
ти оскаржені будь-які рішенн
я, дії чи бездіяльність суб'єк
тів владних повноважень. Юри
сдикція адміністративних су
дів поширюється на всі публі
чно-правові спори, крім спорі
в, для яких законом встановле
ний інший порядок судового в
ирішення, і ніхто не може бути
позбавлений права на розгля
д його справи в адміністрати
вному суді, до підсудності як
ого вона віднесена КАС Украї
ни. Компетенція адміністрати
вних судів поширюється на сп
ори фізичних осіб із суб"єкто
м владних повноважень щодо о
скарження його рішень, дій чи
бездіяльності. Суд може визн
ати дії чи бездіяльність суб
"єкта владних повноважень пр
отиправними. При вирішенні с
прави по суті суд може задово
льнити адміністративний поз
ов повністю або частково чи в
ідмовити в його задоволенні
повністю або частково. У разі
задоволення адміністративн
ого позову суд може прийняти
постанову про: визнання прот
иправними рішення суб"єкта в
ладних повноважень, дій чи бе
здіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішен
ня чи окремих його положень; з
обов"язання відповідача вчин
ити певні дії; стягнення з від
повідача коштів. Суд може при
йняти іншу постанову, яка б га
рантувала дотримання і захис
т прав, свобод, інтересів люди
ни і громадянина у сфері публ
ічно-правових відносин від п
орушень з боку суб"єкта владн
их повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону
України „Про статус ветерані
в війни, гарантії їх соціальн
ого захисту" щорічно до 5 травн
я учасникам війни виплачуєть
ся разова грошова допомога у
розмірі трьох мінімальних п
енсій за віком.
Згідно ст.28 Закону України „
Про загальнообов"язкове держ
авне пенсійне страхування" м
інімальний розмір пенсії за
віком встановлюється в розмі
рі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездат
ність, визначеного законом.

Відповідно до ст.1 Закону Ук
раїни „Про затвердження прож
иткового мінімуму на 2004 рік", пр
ожитковий мінімум для осіб, я
кі втратили працездатність,
встановлюється в розмірі 102,82 г
рн., відповідно до ст.63 Закону У
країни „Про внесення змін до
Закону України „Про державн
ий бюджет України на 2005 рік" та
деяких інших законодавчих ак
тів України" прожитковий мін
імум для осіб, які втратили пр
ацездатність, складає 332 грн., в
ідповідно до ст.65 Закону Украї
ни „Про державний бюджет Укр
аїни на 2006 рік" прожитковий мін
імум для осіб, які втратили пр
ацездатність, складає 359 грн. і
відповідно до ст.62 Закону Укр
аїни „Про Державний бюджет У
країни на 2007 рік" прожитковий м
інімум для осіб, які втратили
працездатність, складає 410,06 гр
н. Саме з такого розрахунку по
винна була вираховуватись і
виплачуватись щорічна разов
а грошова допомога позивачці
ОСОБА_2, як учаснику війни
в 2004-2007 роках. Суд залишає поза у
вагою посилання представник
а відповідача - Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Звенигородської ра
йдержадміністрації ОСОБА
_1 на те, що у період 2004-2007 років п
озивачці ОСОБА_2 правильн
о нараховано щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня, я
к учаснику війни, а саме: у від
повідності зі ст.44 Закону Укра
їни „Про Державний бюджет Ук
раїни на 2004 рік", ст.30 Закону Укра
їни „Про Державний

6
бюджет України на 2005 рік", ст
.34 Закону України „Про внесенн
я змін до Закону України „Про
Державний бюджет України на
2005 рік" та деяких інших законод
авчих актів України", ст.30 Зако
ну України „Про Державний бю
джет України на 2006 рік" та ст.71 За
кону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік", якими
визначено, що в 2005-2007 роках вказ
ана допомога виплачувалась в
розмірах відповідно 50 грн., 50 г
рн. та 55 гри., оскільки Закон про
Державний бюджет на відпові
дний рік має обмежений термі
н дії, тобто являється Законо
м тимчасової дії - на період пе
вного бюджетного періоду (п.20
ст.2 Бюджетного кодексу Украї
ни ), який становить один кален
дарний рік, що починається 1 сі
чня кожного року і закінчуєт
ься 31 грудня того ж року ( ч.1 ст.3
Бюджетного кодексу України )
, а тому даний закон не може ск
асовувати або звужувати, чи в
становлювати нові розміри що
річної разової допомоги до 5 т
равня, які встановлені в Зако
ні України „Про статус ветер
анів війни, гарантії їх соціа
льного захисту", котрий є Зако
ном постійної дії, тому що пор
ушується конституційний при
нцип верховенства права.
Зокрема, згідно зі ст.ст. 95, 9
6 Конституції України виключ
но законом про Державний бюд
жет України визначаються буд
ь-які видатки держави на зага
льносуспільні потреби, розмі
р і цільове спрямування цих в
идатків і Державний бюджет У
країни затверджується щоріч
но Верховною Радою України н
а період з 1 січня по 31 грудня, п
роте, відповідно до ст.22 Конст
итуції України конституційн
і права і свободи гарантують
ся і не можуть бути скасовані
при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних з
аконів, не допускається звуж
ення змісту та обсягу існуюч
их прав і свобод.
Відповідно до ст.8 Конституц
ії України в Україні визнаєт
ься і діє принцип верховенст
ва права, Конституція Україн
и має найвищу юридичну силу, а
закони та інші нормативно-пр
авові акти приймаються на ос
нові Конституції України і п
овинні відповідати їй.
Кожен громадянин України м
ає право на соціальний захис
т (ст.46 Конституції України).
Виходячи з положень ст.ст. 8, 2
2, 46 Конституції України випла
та щорічної разової грошової
допомоги учасникам бойових
дій, інвалідам війни та іншим
категоріям осіб, зазначеним
у Законі України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" є соціа
льною гарантією і не можуть б
ути скасованими, а також не мо
жуть бути звужені за їх зміст
ом і обсягом при прийнятті но
вих законів або внесенні змі
н до чинних законів. Тому суд п
рийшов до висновку, що в даном
у спорі щодо розміру разової
грошової допомоги слід керу
ватись не законами про Держа
вний бюджет України на відпо
відний рік, а Законом України
„Про статус ветеранів війни
, гарантії їх соціального зах
исту", оскільки він, як Закон п
остійної дії, має прерогатив
у над законами про Державний
бюджет України на 2005 рік, 2006 рік
та 2007 рік.
Рішенням Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп
/2004 визнано таким, що не відпові
дають Конституції України ( є
неконституційними ) положен
ня Закону України „Про Держа
вний бюджет України на 2004 рік",
а саме ст.44, якою встановлено, щ
о у 2004 році виплата щорічної ра
зової допомоги відповідно до
Закону України „Про статус в
етеранів війни, гарантії їх с
оціального захисту", зокрема
, учасникам війни непередбач
ена.
Рішенням Конституційного
Суду України №6-рп/2007 року від 09.0
7.2007 року визнано такими.що не в
ідповідають Конституції Укр
аїни (є неконституційними) по
ложення Закону України „Про
державний бюджет України на
2007 рік",а саме ст..29,якою встановл
еного у 2007 році виплата щорічн
ої разової допомоги відповід
но відповідно до Законів Укр
аїни „Про статус ветеранів в
ійни,гарантії їх соціального
захисту" та „Про жертви нацис
тських переслідувань" здійсн
юються у таких розмірах:інва
лідам 1 групи - 450 грн.,інвалідам
2 групи -360 грн.,інвалідам 3 групи
- 3000 грн.,учасникам бойових дій
та колишнім неповнолітнім в
"ягням концентраційних табор
ів,гетто,інших місць примусо
вого тримання їх батьків - 280 гр
н.,особам,які мають особливі з
аслуги перед Батьківщиною - 450
грн. .членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померли
х інвалідів війни та дружина
м (чоловікам) померлих учасни
ків бойових дій,учасників ві
йни і жертв нацистських пере
слідувань,визнаних за життя
інвалідами - 150 грн.,учасникам в
ійни та колишнім в"ягням конц
ентраційних

7
таборів,гетто,інших місць
примусового тримання,особам
,які були насильно вивезенії
на примусові роботи,дітям па
ртизанів,підпільників,інших
учасників боротьби з націон
ал-соціалістським режимом у
тилу ворога - 55 грн.
Згідно ст.19 Конституції Ук
раїни органи державної влади
та органи місцевого самовря
дування, їх посадові особи зо
бов"язані діяти лише на підст
аві, в межах повноважень та у с
посіб, що передбачені Консти
туцією та Законами України.

Ст. 17-1 Закону України „Про ст
атус ветеранів війни, гарант
ії їх соціального захисту" вс
тановлено порядок виплат раз
ової грошової допомоги, зокр
ема, щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня
в розмірах, передбачених ста
ттями 12-16 цього Закону, здійсню
ють органи праці та соціальн
ого захисту населення через
відділення зв"язку або через
установи банків (шляхом пере
рахування на особовий рахуно
к отримувача), пенсіонерам - за
місцем отримання пенсії, а ос
обам, які не є пенсіонерами - з
а місцем їх проживання чи отр
имання грошового утримання.

Відповідно до п.3 Положень п
ро Управління праці та соціа
льного захисту населення Зве
нигородської районної держа
вної адміністрації, затвердж
еного розпорядженнями голов
и Звенигородської райдержад
міністрації за № 325/2003-рп від 24.09.2003
року та № 298/2006-рп від 05.10.2006 року, ос
новними завданнями Управлін
ня праці та соціального захи
сту населення Звенигородськ
ої райдержадміністрації є: з
абезпечення в межах своїх по
вноважень дотримання законо
давства про працю, охорону пр
аці, загальнообов"язкове дер
жавне соціальне страхування
, пенсійне забезпечення, соці
альний захист населення, при
значення та виплата соціальн
ої допомоги, встановленої за
конодавством.
Відповідно до ст.17 Закону Ук
раїни "Про виконання рішень т
а застосування практики Євро
пейського суду з прав людини
від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди застосо
вують при розгляді справ Кон
венцію та практику Суду, як дж
ерело права. У рішенні, ухвале
ному 30.11.2004 року у справі "Бакало
в проти України", Європейськи
й суд з прав людини вказав, що
для держави неприпустимо поя
снювати невиплату боргу брак
ом бюджетних коштів, тому пос
илання представника відпові
дача на відсутність коштів н
е може бути підставою для від
мови в задоволенні позову.
З викладеного вбачається, щ
о виплату щорічної разової г
рошової допомоги до 5 травня у
часникам війни проводить упр
авління праці та соціального
захисту населення Звенигоро
дської райдержадміністраці
ї, яке знаходиться з позивачк
ою у безпосередніх правовідн
осинах, виконуючи свої повно
важення, і ним порушено права
та охоронювані законом інте
реси позивачки на отримання
разової щорічної грошової до
помоги до 5 травня у розмірі тр
ьох мінімальних пенсій за ві
ком протягом 2004-2007 років. Тому су
д вважає, що Управління праці
та соціального захисту насе
лення Звенигородської райде
ржадміністрації є належним в
ідповідачем по даній справі.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону У
країни "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціально
го захисту" від 22.10.1993 року з посл
ідуючими змінами та доповнен
нями, нормативні акти органі
в державної влади та органів
місцевого самоврядування, я
кі обмежують права та пільги
ветеранів війни, передбачен
і цим Законом, є недійсними.

Стягнути з відповідача Упр
авління праці і соціального
захисту населення Звенигоро
дської районної державної ад
міністрації на користь позив
ачки ОСОБА_2 недоплачену ї
ї разову щорічну грошову доп
омогу ,як учаснику війни за 2004-2
007 роки в сумі 3456 грн.64 коп.
Крім того, із відповідача - У
правління праці і соціальног
о захисту населення Звенигор
одської районної державної а
дміністрації на користь пози
вачки ОСОБА_2 слід стягнут
и понесені ним судові витрат
и - 120 грн. по оплаті за надану юр
идичну допомогу.
Таким чином, враховуючи вик
ладене, суд вважає, що право по
зивачки ОСОБА_2 щорічно от
римувати до 5 травня разову гр
ошову допомогу, як учаснику в
ійни, в 2004-2007 роках в розмірі трь
ох мінімальних пенсій за вік
ом порушено з боку Управлінн
я праці та

8
соціального захисту насел
ення Звенигородської райдер
жадміністрації і підлягає су
довому захисту, а позов є обгр
унтованим і підлягає повному
задоволенню.
Керуючись ст.ст.3, 8, 19, 22, 46, 48, 55, 56, 95,
96 Конституції України, Рішенн
я Конституційного Суду Украї
ни № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року , Рішення
Конституційного Суду Україн
и № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року та Рішенн
я Конституційного Суду Украї
ни № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року ст.ст.4,11,174,50
9,610,611,1166 ЦК України, ст.ст. 2,4,6,17,19,49,56,87,90,91,
94,104,106,159,160,161,162,256,257 КАС України, на підс
таві ст.ст.2,12,17-1,22 Закону України
„Про статус ветеранів війни
, гарантії їх соціального зах
исту", ст.28 Закойу України „Про
загальнообов"язкове державн
е пенсійне страхування", ст.1 З
акону України „Про затвердже
ння прожиткового мінімуму на
2004 рік", ст.63 Закону України „Про
внесення змін до Закону Укра
їни „Про Державний бюджет Ук
раїни на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів України"
, ст.65 Закону України „Про Держ
авний бюджет України на 2006 рік
", ст.62 Закону України, "Про Держ
авний бюджет України на 2007 рік
", суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до Управл
іння праці і соціального зах
исту населення Звенигородсь
кої районної державної адмін
істрації про стягнення недоп
лаченої щорічної разової гро
шової допомоги учаснику війн
и задоволити повністю.
Стягнути на користь позива
чки ОСОБА_2 з Управління п
раці та соціального захисту
населення Звенигородської р
айонної державної адміністр
ації недоплачену йому разову
щорічну грошову допомогу ,як
учаснику війни за 2004-2007 роки в с
умі 3456 грн.64 коп .
Стягнути з Управління прац
і та соціального захисту нас
елення Звенигородської райо
нної державної адміністраці
ї на користь позивачки 120 грн. в
рахунок відшкодування понес
ених ним витрат по оплаті за н
адану юридичну допомогу.
Від сплати судового збору У
правління праці та соціально
го захисту населення Звениго
родської районної державної
адміністрації звільнено на
підставі ст..4 п.34 Декрету Кабін
ету Міністрів України „Про д
ержавне мито".
Допустити до негайного вик
онання постанову суду в част
ині стягнення із відповідача
-Управління праці та соціаль
ного захисту населення Звени
городської районної державн
ої адміністрації на користь
позивачки ОСОБА_2 суму нед
оплаченої йому щорічної разо
вої грошової допомоги як уча
снику війни в розмірі 3456 грн.64 к
оп.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду . З
аява про апеляційне оскаржен
ня подається протягом 10 днів з
дня проголошення постанови,
а апеляційна скарга протяго
м 20 днів після подання заяви п
ро апеляційне оскарження. За
ява та апеляційна скарга под
аються до апеляційного адмін
істративного суду через Звен
игородський районний суд, од
ночасно копія апеляційної ск
арги надсилається до Київськ
ого апеляційного адміністра
тивного суду.
Апеляційна скарга може бут
и подана без попереднього по
дання заяви про апеляційне о
скарження, якщо скарга подає
ться в строк, встановлений дл
я подання заяви про апеляцій
не оскарження.
Постанова набирає законно
ї сили після закінчення стро
ку на подання заяви або апеля
ційної скарги, якщо такі не бу
ли подані.