Справа № 2а-1759/07
Суддя: Дерус А.В.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1759/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007
року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого -
судді Деруса А.В.,

при секретарі - Брус Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Одеського
міського агентства з приватизації житла,
за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Управління житлово-комунального
господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, законного представника
неповнолітнього ОСОБА_4-ОСОБА_5, Другої
одеської державної нотаріальної контори,
органа опіки та піклування Приморської районної адміністрації про
визнання недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло і
свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з даним позовом до відповідачів та третіх осіб
про визнання недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності на житло та
свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що проживала в якості члена сім'ї наймача
разом зі своїми батьками ОСОБА_2. і ОСОБА_3. в квартиріАДРЕСА_1 При зверненні
до РЕП-4 у липні 2002 р. їй стало відомо,
що квартира приватизована. При цьому згоди на приватизацію квартири вона
не давала і з заявою про передачу квартири у власність не зверталась. Від свого
батька дізналась, що він ще у 1993 році
одноособово від імені всіх членів сім'ї,
без її відома та згоди, звернувся
з заявою до органу приватизації і приватизував вказану квартиру на ім'я
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_4. Також позивачка
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її
бабуся ОСОБА_6. та 11.12.1997 р. державним нотаріусом Другої одеської державної
нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на
1/5 частину їх квартири на ім'я її матері ОСОБА_3.

Позивачка вважає,
що приватизація квартири проведена на порушення вимог ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду", п.п. 5,
18, 19 Положення "Про
порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян'', порушує и
права. За таких обставин, ОСОБА_1.
просить суд визнати недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтво про право власності на житло та
свідоцтво про право на спадщину за законом.

В судовому
засіданні позивачка та представник позивачки повністю підтримали позовні
вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4. - ОСОБА_5.
вважає позовні вимоги ОСОБА_1. недоведеними та такими, що порушують права неповнолітнього ОСОБА_4.
Крім того, на думку ОСОБА_5позивачка без
поважних причин пропустила строк позовної давності для звернення з даним
позовом до суду, у зв'язку з чим просить
суд у позові відмовити.

Представник УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради та Одеського міського
агентства з приватизації житла позов не визнав.

ОСОБА_2. та ОСОБА_3. позов визнали повністю, підтвердили викладені у позовній заяві
обставини та просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації
вважав, що позов не підлягає
задоволенню.

Представник Другої одеської державної нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи належним чином був повідомлений.

За клопотанням представника позивача суд виключив з числа відповідачів у
справі - Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного
комплексу Одеської міської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, законного представника неповнолітнього
ОСОБА_4- ОСОБА_5 та залучив їх у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, пояснення третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1.
підлягають задоволенню з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що
у червні 1993 р. ОСОБА_2. у відсутність позивачки, без її згоди,
в інтересах усіх прописаних у квартирі членів сім'ї, звернувся до органу приватизації з заявою про
приватизацію квартири АДРЕСА_1

На підставі вказаної заяви органом приватизації було видано розпорядження
від 02.06.1993 р. за № 11751 про безоплатну передачу квартири АДРЕСА_1в
приватну спільну сумісну власність наймачу ОСОБА_2. та членам його сім'ї
ОСОБА_6., ОСОБА_3., ОСОБА_1. і неповнолітньому ОСОБА_4

З заяви на приватизацію вбачається,
що в ній відсутні підписи як самого наймача, так і будь-кого з повнолітніх членів сім'ї

У судовому засіданні ОСОБА_2. та ОСОБА_3. пояснили, що дійсно наймач квартири АДРЕСА_1ОСОБА_2.
одноособово, без відома та згоди
позивачки, звернувся до органу
приватизації з даною заявою про приватизацію зазначеної квартири та
приватизував означену квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового фонду",
п.п. 5, 18, 19 Положення "Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність громадян" передача займаних квартир здійснюється
в спільну або
часткову власність за
письмовою

згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають в даній квартирі.

Враховуючи викладене,
суд вважає, що приватизація квартири
АДРЕСА_1була проведена на порушення означених приписів законодавства, у зв'язку з чим розпорядження органу
приватизації від 02.06.1993 р. за № 1175 має бути визнане судом недійсним.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_5. стосовно пропуску позивачкою строку позовної
давності з огляду на те, що ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 16.05.2007 р. було встановлено, що позивачка про приватизацію квартири та
порушення свого права дізналася лише у липні 2002 р.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відтак, суд вважає, що позивачка звернулася до суду з даним
позовом у межах строку позовної давності. Крім того, заперечення ОСОБА_5. щодо недоведеності
позовних вимог спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд доходить висновку
про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись п.3
ст. 160, ст. ст. 161-163 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1до Одеського міського агентства з
приватизації житла, Управління
житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської
міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: Друга одеська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Приморської
районної адміністрації Одеської міської ради,
ОСОБА_4, який діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5про визнання недійсними розпорядження органу
приватизації, свідоцтва про право
власності на житло і свідоцтва про право на спадщину за законом - задовольнити
частково.

Визнати розпорядження органу приватизації від 02 червня
1993 року за № 11751 про передачу у власність квартири АДРЕСА_1 видане на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4- недійсним.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції.