Справа № 2а-460/2007
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-460 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року
Галицький районний суд м. Львова

в
складі:

головуючого-судді
Курилыдя А.Р.,

при
секретарі Гаврилюк О.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Львівське комунальне підприємство „Каменяр-центр", про
визнання неправомірним розпорядження № 673 від 27.10.1997 року „Про
затвердження розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від
23.10.1997 року № 795 „Про передачу квартир у власність громадян" в
частині передачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у спільну сумісну власність
комори в підвалі, площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1,

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, треті особи
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ЛКП «Каменяр-центр» про визнання
неправомірним розпорядження № 673 від 27.10.1997 року „Про затвердження
розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 23.10.1997 року №
795 „Про передачу квартир у власність громадян" в частині передачі
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. у спільну сумісну власність комори в
підвалі, площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

В
обґрунтування заявленого адміністративного позову покликається на те, що
рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів № 67
від 14.02.1989 р. підвальне приміщення по АДРЕСА_1площею 12,2 кв.м. закріплено
під господарські потреби за його дружиною ОСОБА_6., і відповідно до свідоцтва
про право власності на квартиру № 08360-3 від 12.10.2004 р. виданого
Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі розпорядження
голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 1047 від
12.10.2004 p., йому та членам його сім'ї на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1 та комора в підвалі площею 12,2 кв.м. в
будинку АДРЕСА_1. Вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру
зареєстроване Львівським ОДКБТІ та ЕО 02.11.2004 p., і в
технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 в плані вказано, що до його квартири
відноситься підвал площею 12,2 кв.м. Однак, як стало йому відомо, на підставі
свідоцтва про право власності на квартиру № 12424-3 від 27.10.1997 р. виданого
виконкомом Львівської міської ради народних депутатів ОСОБА_2. та членам його
сім'ї на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1та комора
в підвалі площею 13 кв.м., і відповідно в технічному паспорті на їх квартиру
вказано, що до неї відноситься комора в підвалі площею 13 кв.м. Вважає, що
ОСОБА_2. та членами його сім'ї безпідставно було приватизовано комору в підвалі
площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, оскільки спірне приміщення з 14.02.1989 р.
по даний час знаходиться у користуванні його сім'ї і ОСОБА_2. до часу подання
позову ніколи не звертався
до нього з
приводу спірного приміщення.
Враховуючи

2

вищенаведене,
просить суд позов задоволити, визнати неправомірним розпорядження № 673 від
27.10.1997 року „Про затвердження розпорядження голови Залізничної районної
адміністрації від 23.10.1997 року № 795 „Про передачу квартир у власність
громадян" в частині передачі ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. у
спільну сумісну власність комори в підвалі, площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

Позивач
в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, дав пояснення,
аналогічні його мотивам.

Представник
відповідача в судове засідання не з"явився без поважних причин і оскільки
відповідно До п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття
розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних
у ній доказів, справу заслухано у його відсутності.

В
попередніх судових засіданнях представник відповідача виконавчого комітету
Львівської міської ради адміністративний позов заперечила, мотивуючи, що видачі
оскарженого розпорядження послужив ряд документів зібраних відділом
приватизації державного житлового фонду Залізничної райадміністрації Львівської
міської ради, на підставі яких була здійснена приватизація. У відповідності до
свідоцтва про право власності на квартиру № 12424-3 від 27.10.1997 р. виданого
виконкомом Львівської міської ради народних депутатів ОСОБА_2. та члени його
сім'ї є співвласниками квартири АДРЕСА_1та комори в підвалі площею 13 кв.м.
Вважає оскаржене розпорядження правомірним, просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Третя
особа ОСОБА_2. в судовому засіданні адміністративний позов заперечив, дав
пояснення, що у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру №
12424-3 від 27.10.1997 р. виданого виконкомом Львівської міської ради народних
депутатів йому і членам його сім'ї на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1та комора в підвалі того ж будинку площею 13 кв.м., з
того часу вони і користуються спірним приміщенням. Рішенням виконавчого
комітету Залізничної районної ради народних депутатів № 67 від 14.02.1989 р.
підвальне приміщення в будинку АДРЕСА_1 площею 12,2 кв.м. закріплено під
господарські потреби ОСОБА_6., яка мешкає у квартирі АДРЕСА_1, однак спірне
приміщення не визнано належним до будинку, в якому вона мешкає, оскільки таке і
не може належати до будинку № 6, бо знаходиться в будинку АДРЕСА_1. Вважає, що
кладовка у підвалі будинку АДРЕСА_1 не може бути допоміжним приміщенням будинку
АДРЕСА_1, оскільки в ньому не розташована, а позивач не є власником квартир у
будинку АДРЕСА_1, тому він та члени його сім'ї не можуть мати жодних прав на
приватизацію допоміжних приміщень в цьому будинку. Вважає, що спірне приміщення
надане йому та членам його сім'ї на законних підставах, а вимоги позивача
вважає незаконними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

Треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. в судове засідання не з'явилися і оскільки суд не має відомостей
про причину їхньої неявки, справу вирішено у їх відсутності, відповідно до
ст.128 КАС України, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представники
третьої особи - ЛКП „Каменяр-центр" в судовому засіданні позов ОСОБА_1.
залишили на розгляд суду.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в
задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Розпорядженням
міського голови Львова № 673 від 27.10.1997 року „Про затвердження
розпорядження голови Залізничної районної адміністрації від 23.10.1997 року №
795 „Про передачу квартир у власність громадян" ОСОБА_2., ОСОБА_3,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. передано
у спільну

3

сумісну
власність комори в підвалі, площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1. (а.с.7-8).

Даним спірним
розпорядженням міського голови затверджено розпорядження голови Залізничної
районної адміністрації № 795 від 23.10.1997 року, яке не оскаржується і не
оспорюється позивачем.

При
цьому саме розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації № 795 від
23.10.1997 року на підставі даних відділу приватизації та ЛКП
„Каменяр-центр" було визначено належність за мешканцями квартири
АДРЕСА_1спірного підвального приміщення.

Спірним
же рішенням міського голови було лише затверджено в межах повноважень розпорядження
голови Залізничної районної адміністрації.

Як
вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру № 12424-3 від
27.10.1997 р. виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів
ОСОБА_3 та
членам її сім! ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_5. на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1та комора в підвалі того ж будинку площею
13 кв.м. (а.с.25)

У
технічному паспорті на приватизовану квартиру АДРЕСА_1, виданого ЛОДКБТІ та ЕО
зазначено, що до цієї квартири відноситься підвал площею 13 кв.м. (а.с.52)

Рішенням
виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів № 67 від
14.02.1989 р. підвальне приміщення по АДРЕСА_1площею 12,2 кв.м. закріплено під
господарські потреби за гр. ОСОБА_6. (а.с.16)

Як вбачається із
свідоцтва про право власності на квартиру № 08360-3 від 12.10.2004 р. виданого
Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі
розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради
№ 1047 від 12.10.2004 p., ОСОБА_6. та членам її сім'"ї ОСОБА_1., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 та
комора в підвалі площею 12,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1. (а.с.12)

У
технічному паспорті на приватизовану квартиру АДРЕСА_1, виданого ЛОДКБТІ та ЕО
зазначено, що цієї квартири відноситься підвал площею 12,2 кв.м. в будинку
АДРЕСА_1. (а .с. 14-15)

Як
передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду» від 19.06.1992 p.,
приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків),
кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв
тощо) державного житлового фонду на користь громадян України, а ч.1 ст.2 цього
ж Закону передбачено, що до об'єктів приватизації належать квартири
багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які
використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно
до ч.2 ст.10 вищевказаного Закону, власники квартир багатоквартирних будинків є
власниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів
зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї
частки у майні будинку. Допоміжні приміщення передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Відповідно
до ч.2 ст.382 ЦК України,
власникам квартири у дво або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також
споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

4

Таким чином, Залізнична
районна адміністрація на підставі зібраних матеріалів мала право передати у
власність третім особам по справі підвальне приміщення площею 13 кв.м. в
будинку, в якому останні приватизували квартиру.

Тому,
відповідно спірне розпорядження міського голови про затвердження розпорядження
голови Залізничної районної адміністрації № 795 від 23.10.1997 року видане у
відповідності до вимог законодавства, в межах повноважень міського голови на
час видання і підстав для його скасування суд не вбачає.

Крім
того, наявність розпорядження виконавчого комітету Залізничної районної ради
народних депутатів від 14.02.1989 року (а.с. 16) не надає права позивачу на
приватизацію спірного підвального приміщення, оскільки таке знаходиться в
іншому будинку, а отже є спів власністю мешканців вказаного будинку.

Зважаючи
на вищевикладене, суд відмовляє в . задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1. до виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ЛКП „Каменяр-центр" про визнання неправомірним розпорядження № 673 від 27.10.1997
року „Про затвердження розпорядження голови Залізничної районної адміністрації
від 23.10.1997 року № 795 „Про передачу квартир у власність громадян" в
частині передачі ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. у спільну сумісну власність комори в підвалі,
площею 13 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, за безпідставністю таких вимог.

Керуючись
ст.ст.7-12,86,161-162,167 КАС України, Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, суд

постановив:

В
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10-ти днів з дня
складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова
суду в повному обсязі виготовлена 15.10.2007 року в 11.00 год.