Справа № 2а-620/07
Суддя: Шенцева О.П.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-620/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року Приморський районний суд
м. Одеси в складі: головуючого - судді
Шенцевої О.П., при секретарі Кіщенко
Т.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини
А0800, яка є правонаступником військової
частини А0152 про перерахунок щомісячної надбавки за безперервну військову
службу та стягнення заборгованості, суд
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової
частини А0800 про перерахунок щомісячної надбавки за безперервну військову
службу та стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що вона
проходила військову службу у військовій частині АО 152, однак не
зважаючи на зміни в чинному законодавстві України щодо грошового забезпечення
військовослужбовців у вигляді надбавки за безперервну військову службу у
розмірі 50% з
1.05.2003р., передбаченою Указом
Президента України від 05
травня 2003 року № 389 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Державного комітету у справах охорони Державного кордону України та
управління державної охорони України за безперервну службу», на отримання якої вона мала право, оскільки прослужив у Збройних силах понад 15 календарних
років відповідно, ця надбавка
нараховувалась, однак виплачувалась їй в
неповному розмірі, чим передбачено
законом, крім того просить зобов'язати
відповідача перерахувати та здійснити виплату матеріальної допомоги на
оздоровлення за період 2003-2005
років, вказані виплати їй
виплачувались не в повному обсязі,
внаслідок чого були порушені їй права,
тому вона була змушена звернутися до суду.

Представник
відповідача військової частини А0800 у судовому засіданні надав
заперечення, з яких вбачається, що позов не визнає та просить суд відмовити у
позові.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає,
що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно з довідкою, виданою військовою частиною А0800 від 17.02.06 № 66 ОСОБА_1 проходила військову службу у військовій
частині А0152 та її
безперервний стаж військової служби станом на 1.05.2003 року складав понад 15
календарних років.

Відповідно
Указу Президента України №
389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
Державного кордону України та управління державної охорони України за
безперервну службу» від 05.05.2003
року передбачено одержання військовослужбовцями щомісячної надбавки за
безперервний стаж військової служби понад 15
років у розмірі 50 відсотків, що вбачається пунктом 1 вказаного Указу.

Таким
чином, ОСОБА_1 мала право одержувати щомісячну надбавку за
безперервний стаж військової служби,
передбаченою Указом Президента України № 389 від 05.05.2003
року, але відповідач виплачував їй
цю надбавку в заниженому розмірі, чим
порушував вимоги ст. 24
Конституції України, ст. ст. 2,
9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей».

Як
вбачається з довідки, виданій військовою
частиною А0800 в період з 01.05.2003
р. по 03.03.2005 р.
надбавка за безперервну військову службу виплачувалась їй в заниженому
розмірі, що суперечить вимогам ст. ст.
2, 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей».

За таких
обставин суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, оскільки ст.
ст. 2, 9 Закону України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців і членів їх сімей» передбачено, що ніхто не має права обмежувати
військовослужбовців та право позивача на отримання надбавки за безперервну
службу у розмірі 50 відсотків,
визначених пунктом 1 Указу Президента України від 05 травня 2003 року №
389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
Державного кордону України та управління державної охорони України за
безперервну службу».

2

Закон гарантує
матеріальне та інше забезпечення військовослужбовців у розмірах, щд стимулюють заінтересованість громадян
України у військовій службі, в зв'язку з
чим потрібно зробити перерахунок та стягнути на користь позивача заборгованість
грошового забезпечення, створену
внаслідок неповної виплати їй щомісячної надбавки за безперервну військову
службу в Збройних Силах України з 1.05.2003
р. по 03.03.2005р.

Згідно
наказу Міністра оборони України від 30.07.2004
року № 308 військовослужбовцям
структурних підрозділів центрального апарату Міністерства оборони України, генерального штабу ЗС України і їх
функціональних органів військового управління виплачувалась ця надбавка у
відповідності з Указом Президента України від 05.05.2003 року №
389 у повному розмірі без обмежень.

Керуючись ст.
ст. 161-163 КАС
України, ст. ст.
2, 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», Указу Президента України від 05 травня 2003
року № 389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
Державного кордону України та управління державної охорони України за безперервну
службу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати
військову частину А0800 зробити перерахунок ОСОБА_1 з 1.05.2003р. по
03.03.2005р. щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України, передбачену Указом
Президента України від 05.05.2003
року № 389 та інших
виплат у розмірі 50 (п'ятдесяти)
відсотків від щомісячного грошового забезпечення.

Зобов'язати
військову частину А0800 провести виплату ОСОБА_1 заборгованості грошового
забезпечення, створену внаслідок
неповної виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу, передбачену Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389, а також матеріальної допомоги на оздоровлення за 2003-2005 роки.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
в повному обсязі постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ст. 186 КАС України.