Справа № 2-а-5-619/07
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2007-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-a-5-619/2007 року
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року

Центральний
районний суд міста Миколаєва

У
складі: головуючого - судді Алєйнікова В.О.

при
секретарі Гуковій
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адмінітсративну
справу за позовом

ОСОБА_1
до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Миколаївської міської Ради, начальника
Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Миколаївської міської Ради про визнання дій неправомірними, відшкодування моральної шкоди, -

Встановив

У
березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до начальника
Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Миколаївської міської Ради.

У своїй
заяві, що була ним підтримана під час
судового розгляду справи, позивач
вказував, що 26 січня 2007 року
звернувся до відповідача із зверненням,
на яке відповіді не отримав.

Спираючись
про незаконність таких дій, позивач
просив суд зобов'язати відповідача дати відповідь на його звернення та стягнути
з відповідача на відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 10.000
грн.

Ухвалою
Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 січня 2007 року до участі у
справі, як відповідач, притягнутий Департаменту праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради.

Представник
відповідача - Департаменту праці та соціального захист населення виконавчого
комітету Миколаївської Міської Ради - у судовому засіданні вважала позови
такими, що не підлягають
задоволенню, а дії відповідачів -
законними.

2

Після
вислуховування сторін та вивчення матеріалів справи суд дійшов такого.

1
Позивач має пільги, встановлені
законодавством України для сімей
загиблих

ветеранів війни
/а.с. 4/

За
такого відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни та
гарантії їх соціального захисту» на його поширюється чинність цього закону та
він має пільги, але лише ті, що прямо передбачені статтею 15.

Права ж
на пільги, що передбачені для інших осіб
/учасників бойових дій, інвалідів
війни, учасників війни та осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною/ позивач не має.

Відповідно
до постанови № 996 від 27 червня 2003 року Кабінету Міністрів України «Про
заходи щодо проведення Всеукраїнської акції «Зір»» здіснювалось обстеження
інвалідів війни /до кола яких позивач не віднесений та пільги яких на позивача
не розповсюджуються/ та безоплатні виготовлення та видача виключно інвалідам
війни засобів корекції зору /окулярів/.

Отже, права на безоплатне отримання окулярів в
межах акції «Зір» позивач не мав.

2
Проте, протягом 2004 року позивач
звернувся, та був обстелений з метою

безоплатного
отримання окулярів в зв 'язку з проведенням Всеукраїнської акції «Зір». /ах.
5/.

Після
проведення обстеження окуляри позивач обгрунтовано не отримав, в зв'язку з чим звернувся до Департаменту
праці та соціального захисту населення за роз'ясненнями.

Його
усне звернення було розглянуте, та на
його була дана письмова відповідь, у
якій йому вказувалось про відсутність в його права на отримання окулярів
відповідно до Всеукраїнської акції «Зір» /ах. 6/.

З Не сгодившись
з такою відповіддю, 26 січня 2007
року позивач звернувся до

начальника
департменту праці та соціального захисту наслення із заявою /а.с. 7-8/

Оцінка обставин
розгляду цієї заяви свідчить про таке.

Відповідно
до вимог частини 1 статті 7 Закону України «Про звернення громадян»
обов'язковому прийняттю та розгляду підлягають звернення, що оформлені належним чином та подані у
встановленому для цього порядку.

При
цьому відповідно до частини 2 статті 5 цього Закону у зверненні має бути, зокрема,
викладено суть порушеного питання,
зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Подане ж
звернення таким вимогам не відповідає та замість викладення суті порушеного
питання, прохання та вимоги буяє словами
обурення, звинуваченнями, іноді,

3

в
некоректній формі. В той же час с
його неможливо встановити, чи то просить
позивач про надання йому окулярів, чи то
оскаржує дії певних працівників, чи то
просто висловлює обурення, а за такого -
визначити порядок розгляду звернення.

Відповідно
до частини 6 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» такі обставини
тягнуть за собою ніщо інше, як
повернення звернення заявникові без розгляду.

До того
ж, оскльки раніше ОСОБА_1 звертася з
цього ж питання до відповідача та отримав відповідь по суті поставленого ним
питання /а.с. 6/, відповідно до частини 2 статті 8 Закону
України «Про звернення громадян» звернення позивача від 26 січня 2007 року
розгляду не підлягало.

З матеріалів
справи ж вбачається, що не зважаючи на
відсутність підстав для розгляду звернення ОСОБА_1, воно 2 лютого 2007 року було розглянуте по
суті та на його була дана належна відповідь по суті поставленого ним запитання
та надані вичерпні , роз'яснення обставин справи, які відповідають закону та фактичним
обставинам справи /а.с. 9/.

Таке
свідчить про виявлену відносно позивача стриманість, уважність та тактовність з боку органів
місцевого самоврядування та про вжиття ними належних заходів при розгляді
звернень позивача.

Посилання
позивача про те, що при розгляді його
звернень відповідачами були порушені вимоги діючого законодавства, що спричинили порушення його /позивача/ прав
не є доречними, оскільки відповідачі
навпаки, всупереч вимог діючого
законодавства та не маючи до того відповідного обов'язку відреагували на
звернення з боку позивача з метою захисту його прав.

Посилання
позивача про те, що під час розгляду
його звернення відповідач мав перевірити викладені у зверненні факти щодо
обставин виключення його зі списків та дати оцінку діям співробітників, чого зроблено не було, не є доречними та не відповідають фактичним
обставинам справи.

Так, оскільки,
як встановлено вище, об'єктивно
права на отримання окулярів в межах Всеукраїнської акції «Зір» позивач не мав
згідно із регламентуючими її проведення нормативно-правовими актами, обставини виконання технічних, не передбачених жодним нормативно-правовим
актом дій /складання списків, внесення
позивача у будь-які списки, виключення з
них тощо/ юридичного значення не мають,
оскільки не впливають та й не можуть впливати ані на права та обов'язки
сторін, ані на хід розгляду питання. За
такого докладний аналіз цих обставин суперечить здоровому глузду.

Більше
того, в матеріалах справи відсутні
відомості про те, що відповідачами не
проведена робота, необхідна для
прийняття викладеного у відповіді рішення; це рішення є вірним по суті.

Посилання
позивача про фактичне неотримання ним відповіді від 2 лютого 2007 року не
свічить про порушення відповідачами Закону України «Пр звернення
громадян», оскільки не вказує про
порушення у роботі саме відповідача.

Так, діюче законодавство обов'язку фактичного
вручення відповідей заявникам під розписку не передбачає.

4

Наведені
обставини у їх сукупності свідчать про те,
що права позивача відповідачами порушені не були, через що у задоволенні його позову слід
відмовити.

На
підставі статей 5, 8 Закону України «Про
звернення громадян» та керуючись
ст. ст. 9, 11,
158-163 КАСУ, суд, -

ПОСТАНОВИВ

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради, начальника Департаменту праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради про визнання
дій неправомірними, відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Постанова
може бути оскарженою до апеляційного адміністративного суду через Центральний
районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ АЛЄЙНІКОВ В.О.