Справа № 2-а-222/08
Суддя: Рябота В.І.
Дата ухвалення: 2008-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-222/08
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2008 року Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Рябота В.І.,

при
секретарі Риндя Л.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Прилуцької районної державної адміністрації на дії управління праці
та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації,
-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому вказує, що він являється
інвалідом війни 3 групи, в зв”язку з чим відповідно до вимог Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу” йому щорічно до 5
травня повинна надаватися разова грошова допомога в розмірі семи мінімальних
пенсій за віком, проте дана допомога виплачувалася йому не в повному обсязі.
Так, в 2007 році позивачу була виплачена допомога в розмірі 300 грн., в 2008
році - 350 грн.. Тобто, за підрахунками позивача йому не доплачена допомога в
сумі 6 777,00 грн., яку останній і просить стягнути з відповідача на свою
користь .

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та надав правильний розрахунок, який підлягає
стягненню з відповідача в розмірі 5587,42грн...

Представник відповідача - управління праці та
соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації,
заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що Законами України “Про
Державний бюджет України” на 2007, 2008 роки дію Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” було зупинено в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни. Хоча, рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня
2007 року та від 22 травня 2008 року положення деяких статей Закону України
“Про державний бюджет України на 2007 рік” та Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік» в частині
виплати компенсацій та допомог у розмірі відповідно до мінімальної пенсії
визнані такими, що не відповідають Конституції України, та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України цього рішення, тобто 09.07.2007р. та 22.05.2008р., а щорічна
грошова допомога до 5 травня виплачена ОСОБА_1 в квітні 2007 року та квітні
2008 року, тобто до набрання чинності
рішень, тому дії управління праці щодо нарахування та виплати допомоги до 5
травня є правомірними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав:

Згідно копії посвідчення НОМЕР_1 13.12.2006 року вбачається, що ОСОБА_1
являється інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с.6-7) та відповідно до
ч. 5 ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на разову грошову допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій
за віком.

Згідно ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне
страхування” мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і відповідно до
Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” складає 410,06 грн.,
відповідно до Закону України “Про державний бюджет України на 2008 рік” складає
481,00 грн..

Згідно приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов”язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов”язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на
обов”язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституцією України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є
людина. ЇЇ права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов”язком
держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними
(стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не може бути звужений (стаття 22). Окрім того, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 „Про незалежність
судової влади” звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають
застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються
конституційні права і свободи людини та громадянина. А також нові закони, які
звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинним законам прав
і свобод (абз. 1 п. 19).

Приймаючи рішення у даній справі, суд керується положеннями ч. 3 ст. 2
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
проте, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування. які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Тобто, виплати щорічної разової
грошової допомоги пільговим категоріям громадян зазначеним в Законі України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” є соціальною
гарантією і не може бути скасована, а також не може бути звуженою за їх змістом
та обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

За таких
обставин, розмір відшкодування щорічної грошової допомоги інваліду війни ОСОБА_1 до 5 травня,
враховуючи фактично отриманий ним розмір
одноразової грошової допомоги до 5 травня складає 5587,42 грн. з наступного розрахунку: 2007 рік 2570,42 грн. (410,06 грн.*7-300,00 грн.),
2008 рік 3017,00 грн. (481,00 грн.*7 - 350 грн.) та підлягає стягненню з
управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної
адміністрації на користь позивача.

На підставі викладеного та ст.ст. 3, 21, 22 Конституції України, ст.14 ч.5 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне
страхування”, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 158, 159,
160, 161, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Прилуцької районної державної адміністрації на дії управління праці
та соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації - задовольнити.

Зобов”язати
управління праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної
адміністрації здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги до 5 травня, як інваліду війни третьої групи,
в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2007, 2008 роки в загальній сумі
5587 грн. 42 коп..

Постанову може бути оскаржено в Київському апеляційному адміністративному
суді через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів, а апеляційну скаргу на постанову
суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: