Справа № 2"а"-168/08
Суддя: Стоілова Т.В.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 „а”-168/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада
2008 р. Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі : головуючого
- судді Стоілової Т.В.

при секретарі Коваленко О.Г.

за
участі представника відповідача Шаповалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду м. Красноармійська
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Красноармійської міської Ради про визнання неправомірною
відмови про виплату разової
грошової допомоги в розмірах
встановлених законом та про стягнення заборгованості з недоотриманої одноразової
щорічної грошової допомоги за 2008 рік,-

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2008року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області
про стягнення заборгованості з недоотриманої одноразової щорічної грошової
допомоги, вказавши, що він має статус
інваліда війни 1 групи.

Згідно ст.7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має пільги на щорічне
отримання до 5 травня в розмірі десяти
мінімальних пенсій за віком. Відповідач виплатив йому до 05.05.2008р. -
500грн., що на думку позивача є порушенням зазначеного Закону.

Мінімальна пенсія за віком в
квітні 2008 році складала 481 гривню. Відповідач
повинен був виплатити йому грошову допомогу в розмірі: 481грн. х 10 = 4810,00грн.,недоплата складає
4810 грн. - 500 грн. = 4310 грн. Таким чином відповідач йому
недоплатив грошову допомогу до 5 травня за
2008 рік в сумі 4310 гривень
і на його письмову заяву доплатити зазначену суму, відмовив в його проханні, тому позивач
просить суд визнати незаконною відмову Управління праці та соціального захисту
населення Красноармійської міської ради в виплаті йому щорічної грошової
допомоги до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком і стягнути з
відповідача на його користь заборгованість по недоотриманій грошовій допомозі до 5 травня 2008 року в сумі 4310грн.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з"явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутність, оскільки за станом здоров'я не може
бути присутнім в судовому засіданні,
в заяві
просив суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської
міської ради Донецької області позов не визнав ,пояснивши, що розміри щорічної разової грошової допомоги
відповідної категорії громадян, на яких
розповсюджується дія Закону України
«Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» встановлюється Законом про державний бюджет на
відповідний рік, а саме інвалідам війни 1 групи була встановлена суми грошової
допомоги: за 2008 рік - 500,00 грн. (ст.20 розділ 2
Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»). Вказана суми були отримана
позивачем у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами,
суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Позивач
ОСОБА_1 згідно посвідченням НОМЕР_1, визнаний інвалідом 1групи і має статус
інваліда війни(а.с.3).

Відповідач
виплатив позивачу щорічну разову допомогу за 2008 рік-500 грн/а.с.5/.

На звернення позивача до відповідача із
заявою, відповідач повідомив, що виплату проводив згідно із Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» (а.с.5).

Згідно
ч.2 ст.19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 1 ст.92
Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються
права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні
обов'язки громадянина.

Відповідно до
ст.9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів України,
а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Правовий статус
інвалідів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-Х11

Відповідно до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до
інвалідів війни належать військовослужбовці, особи вільнонайманого
складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або
захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків
військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з
ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних
випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї,
іншим ураженням ядерними матеріалами.

Відповідно до
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам першої групи - десять
мінімальних пенсій за віком, другої групи - вісім мінімальних пенсій за віком,
третьої групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, відповідно до статті 17 здійснюється за рахунок коштів державного
та місцевого бюджетів.

Щодо виплати спірної грошової
допомоги у 2008 році у розмірі 500 грн.
суд визнає зазначену виплату неправомірною з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р. по справі №
1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)
встановлено, що ухвалюючи рішення від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 (справа про
соціальні гарантії громадян) Конституційний Суд України ст.38 Бюджетного кодексу України та ст. 95
Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин,які повинні
регулюватися законом про Державний бюджет - встановлення тільки доходів та
видатків держави на загальносуспільні потреби,а тому закон про Держбюджет не
може скасовувати чи змінювати обсяг прав
і обов'язків ,пільг, компенсацій і гарантій , передбачених іншими законами
України. У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку,що
«зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг,компенсацій і гарантій,внесення змін до інших законів
України,встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин , ніж
передбачено законами України , не відповідає
ст..ст. 1,3,ч.2 ст.6,ч.2 ст.8,ч.2 ст.19,ст.ст. 21,22,п.1 ч.2 ст.92 ,ч.1,2,3
ст. 95 Конституції України».

При
прийнятті Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України» від 28.12.2007 р.№ 107-VІ всупереч
зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання
бюджетних відносин :зупинив дію окремих положень законів (ст.67 розділу І Закону України «Про державний бюджет України
на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від
28.12.2007 р.№ 107-VІ) та вніс до ряду законодавчих актів зміни та
доповнення та визнав деякі з них
нечинними(розділ ІІ Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 р.№ 107-VІ). Конституція
України у ст.92 визначила сфери ,зокрема бюджетну ,які мають врегульовуватися
виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом
держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати
відносини і інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону
про держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний суд України дійшов
висновку ,що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів
,зупиняти їх дію чи скасовувати їх оскільки з об'єктивних причин це створює
протиріччя у законодавстві ,і як наслідок -скасування та обмеження прав і
свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і
доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Враховуючи зазначене виплата щорічної разової допомоги до
5 травня, здійснена відповідачем у розмірі 500 грн., передбачених ЗУ "Про
державний бюджет України на 2008 рік" є такою, що порушує норми
спеціального закону.

Враховуючи положення ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування » в редакції, яка діяла на
момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, визначеного
законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової
основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації
державою конституційної гарантії громадян на достатній
життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999
року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти
та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року №2017-111, згідно
статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому
числі мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком станом на квітень 2008 року (з 1.04.до 1.07.2008 року) складає 481грн, згідно ст.58 Закону України "Про державний бюджет
України на 2008 рік, тому щорічна
грошова допомога до 5 травня 2008 року мала бути 481грн. х 10 4810грн. За
вирахуванням сплачених 500грн, недоплата складає 4310грн., які слід стягнути з
відповідача.

Відповідно
до ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків(шляхом перерахування на особовий
рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Оскільки
відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності
до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь
держави.

Керуючись ст.13
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
Законом України «Про державний бюджет України на 2008р.», Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року, ст.92 Конституції України,
ст.ст.11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т
А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької області про
визнання неправомірною відмови в виплаті
разової грошової допомоги в розмірах
встановлених законом за 2008 рік та про стягнення заборгованості з
недоотриманої одноразової щорічної грошової допомоги задовольнити .

Визнати
протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської ради Донецької
області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової щорічної грошової
допомоги за 2008 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Красноармійської міської
ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 недоотриману одноразову щорічну грошову допомогу за 2008
рік в сумі 4310( чотири тисячі триста десять) гривень.

Постанова може бути оскаржена
до Донецького апеляційного
адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів після проголошення рішення, а у разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі, з подачею
апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження, або у порядку ч.5
ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: