Справа № 2а-90/2008
Суддя: Семенченко О.М.
Дата ухвалення: 2008-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-90/2008 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня
2008 р. Варвинський районний суд
Чернігівської області в складі

судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Тарасенко А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Лісового А. В.,

представника відповідача Одинцова О. В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Варвинського районного суду Чернігівської
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Криничанської МДПІ про визнання протиправною бездіяльність
Криничанської МДПІ і зобов'язання повернути помилково сплачений податок з
власників транспортних засобів та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2008
року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 13 березня 2005 року він за
дорученням ОСОБА_2 був наділений правом користуватися та розпоряджатися
автомобілем КАМАЗ 5320,НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 і був зареєстрований Криворізьким МРЕВ (04)
ДАІ Дніпропетровської області.

17 жовтня 2005
року під час проходження технічного огляду через свою необізнаність у
податковому законодавстві, він помилково сплатив податок з власників
транспортних засобів у сумі 2170 гривень
на рахунок Криничанської селищної ради не за місцем реєстрації
транспортного засобу, вказавши в квитанції платника податку ОСОБА_2, а не
ОСОБА_3, як цього вимагає Закон України “Про податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин.

У вересні 2008 року він був змушений повторно
сплатити даний податок, як того вимагає зазначений Закон, а тому з вересня 2008 року звертався з письмовою
заявою до Криничанської МДПІ з проханням повернути йому помилково сплачені
кошти, але ніякої відповіді не отримав,
тому звернувся до суду за захистом своїх прав і просить суд визнати незаконною
та протиправною бездіяльність Криничанської МДПІ щодо залишення без розгляду
його заяви про повернення помилково сплаченого податку з власників транспортних
засобів, а також зобов'язати
Криничанську МДПІ повернути помилково сплачений податок та стягнути на його
користь 2000 гривень моральної шкоди та судові витрати.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і пояснив, що 15 березня 2005 року він купив у жителя
смт. Кринички Дніпропетровської області
ОСОБА_2 автомобіль КАМАЗ 5320,НОМЕР_1, проте договір купівлі - продажу
не оформляли, а йому ОСОБА_2 передовірив автомобіль з правом водіння і розпорядженням
ним, про що була оформлена нотаріально посвідчена довіреність 15 березня 2005
року. Восени, коли виникла необхідність пройти технічний огляд автомобіля,
з”ясувалося, що необхідно сплатити податок з власників транспортних засобів, а
тому він за попередньою домовленість
поїхав до ОСОБА_2 в смт. Кринички, де разом з ним пішов до банку, де сплатив власні гроші в сумі 2170 гривень як податок з
власника транспортного засобу та відмітили в ДАІ про проходження технічного
огляду автомобіля.

У вересні 2008
року ОСОБА_1 довідався, що гроші у 2005
році він сплатив не належному одержувачеві та не від тієї особи, оскільки треба
було сплатити по місцю реєстрації автомобіля та від імені його власника. Тому
звернувся до Криничанської МДПІ з заявою від імені ОСОБА_2 та від власного
імені з проханням повернути зазначені
кошти, проте відповіді не отримав.

ОСОБА_2 не
виявив бажання приймати участь у процесі повернення грошей.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив,
що гроші позивачеві Криничанська МДПІ не може повернути, оскільки відсутні
докази про те, що в жовтні 2005 року ОСОБА_1 сплачував податки з транспортного
засобу. Крім того, минув встановлений законом термін, протягом якого
можуть бути повернуті
платежі.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити
без задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, що 15 березня 2005 року, житель смт. Кринички Дніпропетровської
області згідно довіреності, посвідченої нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Алекса Л.М., від
імені власника ОСОБА_3 , жителя м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,
уповноважив позивача ОСОБА_1 володіти і розпоряджатись автомобілем
марки КАМАЗ 5320, державний НОМЕР_1.
Довіреність видана без права передовіри та дійсна до 28 жовтня 2007 року (а.с.
5).

Таким чином
позивач ОСОБА_1 набув право володіти,
користуватись та розпоряджатись транспортним засобом від імені його власника ОСОБА_3.

У відповідності
зі ст.. 1 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів” від 11.12.1991 р. фізичні особи - власники
транспортних засобів є платниками податку.

Згідно зі ст. 5
Закону фізичні особи повинні сплатити податок з власників транспортних засобів
перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки,
але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

У відповідності з ч. 4 ст. 6 Закону, якщо
право користування транспортним засобом передано фізичною особою за дорученням
іншій особі, податок з власників транспортних засобів сплачується його
власником або від його імені особою, якій це право передано, якщо це
передбачено в дорученні на право користування транспортним засобом за місцем
реєстрації цього транспортного засобу.

Як вбачається з квитанції банку (а.с. 6), від імені ОСОБА_3. було сплачено податок з транспортного засобу автомобіля
КАМАЗ 5320 2 вересня 2008 року в сумі 2170 гривень за 2005 рік. Інших доказів
про сплату податку з транспортного засобу автомобіля КАМАЗ, належного ОСОБА_3
суду не надано.

З матеріалів
справи також вбачається, що 17 жовтня 2005 року платником
ОСОБА_2 було сплачено 2170,5 гривень на користь Криничанської селищної
ради податок з транспортного засобу
КАМАЗ 5320, власник транспортного засобу ОСОБА_2 (а.с.6). Позивач ОСОБА_1
стверджує що саме цей платіж вчиняв він, а тому як помилково сплачену суму він
просить повернути йому.

Суд не може
погодитися з доводами позивача, оскільки з
цієї квитанції не вбачається, що саме він сплачував зазначений платіж та
як податок саме з транспортного засобу , який йому було довірено.

Посилання позивача ОСОБА_1 на незнання закону
та зацікавленість в цьому ОСОБА_2 не є переконливими, оскільки, в судовому
засіданні він не зміг пояснити, чому в квитанції платником зазначено прізвище ОСОБА_2, якщо виходити з того, що як він стверджує,
сам особисто передавав гроші касиру банку і отримав від неї квитанцію.

Суд не може
погодитися з посиланнями позивача,
як на доказ зазначеної обставини,
показання свідка ОСОБА_1 О.І., допитаної
в судовому засіданні, оскільки вона не була присутня при виконанні платежу в
банку.

Тому суд
зазначає, що надміру та помилково сплачені податки можуть бути повернуті лише їх платникові.

Крім того, суд
бере до уваги заперечення представника відповідача, що минув строк позовної
давності щодо вимоги повернення надміру та помилково сплачених податків,
оскільки згідно ст. 15 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
заява про повернення на їх
відшкодування, можуть бути подані не пізніше 1095 днів.

Як вбачається з
матеріалів справи, з заявою про повернення помилково сплаченого податку позивач ОСОБА_1 до Криничанської МДПІ звертався 5 вересня 2008 року від імені
ОСОБА_2 (а.с.14). Проте повноважень на звернення до Криничанської МДПІ від
імені ОСОБА_2 позивач не має, що він підтвердив у судовому засіданні.

Посилання на те,
що позивач звертався від свого імені до Криничанської МДПІ є безпідставним,
оскільки відсутні будь-які докази цьому.

Звернення до
суду з позовом про захист своїх прав мало місце лише 5 листопада 2008 року.

Згідно ст. 1167
ЦК України, моральна шкода відшкодовується у випадках неправомірних рішень, дій
чи бездіяльності. Проте суд не визнає
дії відповідача Криничанської МДПІ неправомірними.

Таким чином суд
вважає, в позові слід відмовити.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Криничанської МДПІ про визнання протиправною
бездіяльність Криничанської МДПІ і зобов'язання повернути помилково сплачений
податок з власників транспортних засобів та стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанову суду
може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду
Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Заява про
апеляційне оскарження до апеляційного суду подається протягом десяти днів з дня
її проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження через Варвинський районний суду.

Суддя
О.М. Семенченко