Справа № 2-а-742/2007
Суддя: Луценко М.О.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-742/2007 року
ПОСТАНОВА

Ім'ям України

10 жовтня 2007 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді: Луценко М. О.

при секретарі: Височин В.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення м. Бориспіль Київської області про стягнення
недоотриманих коштів одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до
органу соціального захисту населення у м.
Борисполі та в судовому засіданні пояснив, що він,
як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, відповідно до Закону має право на одноразову
щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі - п'ять мінімальних розмірів
заробітних плат. Але за період з 2003 р. по 2007 р. він отримав значно меншу
виплату. А тому просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення на його користь недоотримані кошти за цей період, в сумі 6689,
90 грн.

Представник Управління праці та соціального захисту населення в м. Борисполі позовні вимоги не визнав та в своїх
запереченнях пояснив, що

постановами Кабінету міністрів України від 26.07.1996 р. № 836 та від
12.07.2005р. № 562 встановлено розміри компенсаційних виплат на оздоровлення
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи з урахуванням видатків передбачених на ці цілі
законами "Про державний бюджет України" та виходячи з норм законів
про розмір мінімальної заробітної плати,
які приймались Верховною радою на відповідні роки. Саме у відповідності
до вищевказаних постанов Уряду позивачу і було нараховано та виплачено суми
одноразової щорічної допомоги на оздоровлення,
а саме у 2003 р. - 26, 70 грн., у
2004 р. - 26, 70 грн., у 2005 р. -26, 70
грн., у 2006 р.-120 грн, у 2007р- 120 грн. Представник відповідача
просив відмовити в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на відсутність бюджетних коштів.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши та оцінивши в
сукупності інші докази по справі, дійшов
висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, щоОСОБА_13 2002 року
визнаний інвалідом II групи та є постраждалим від Чорнобильської катастрофи (категорія І).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від
28.02.1991р. № 796 XII (із змінами та доповненнями),
позивач , як інвалід II групи має право на
щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі - п'ять мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 6, ч.7 ст. 48
Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати. Виплати проводяться протягом
одного місяця з дня встановлення інвалідності.

При задоволенні позову, суд бере за
основу розрахунків встановлений Законом щорічний розмір мінімальної заробітної
плати на цей період.

Відповідно до ЗУ
від 26.12.2002 р. № 372-ІУ - 185 грн у 2003 році
Відповідно до ЗУ
від 26.12.2002 р. № 380-ІУ - 205 грн у 2004 році
Відповідно до ЗУ
від 23.12.2004 р. № 2285-ІУ - 262 грн у 2005 році
Відповідно до ЗУ
від 20.12.2005 р. № 3235-ІУ - 350 грн у 2006 році

Відповідно до ЗУ
від 20.12.2005 р. № 3235-ІУ та ЗУ від 19.12.2006 р. № 489-У- 400 грн. у 2007 році

Суд находить вірними розрахунки позивача про недоотримані ним суми коштів
на оздоровлення від місцевого органу соціального захисту населення і приходить
до переконання, що на користь позивача з
відповідача слід стягнути 6689, 90 грн.

Твердження представника відповідача про те,
що законами України "Про державний бюджет" визначено видатки
на загальносуспільні потреби, в тому
числі й на забезпечення необхідних виплат,
допомог, компенсацій, в розмірах встановлених законами про
державний бюджет на відповідний рік та

постановами Кабінету Міністрів України,
якими й керувався відповідач при нарахуванні одноразової щорічної
допомоги позивачу, спростовується
наступними положеннями.

Відповідно до ст. 95 Конституції закони України про Державний
бюджет стосуються виключно встановлення доходів та видатків на
загальносуспільні потреби:

Тому Законом про державний бюджет не може встановлюватись інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом інших законів.

Статтею
22 Конституції України передбачено, що
при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу прав і свобод людини.

Згідно ст. 71
ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , дія положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами крім законів про внесення змін до цього Закону.

Відповідно
до ст.
46 Конституції України, громадяни
мають право на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Статтею
19 ч. 2 Конституції України передбачено,
що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду
на вищевикладене, суд приходить до
висновку, що Управління праці та
соціального захисту населення м.
Бориспіль Київської області,
відповідно до положень ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" повинно виплатити позивачу недоотримані ним
кошти на загальну суму 6689, 90
грн., з цільовим призначенням -щорічна
допомога на оздоровлення .

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 3, 19, 21, 22,
46, 95 Конституції України , ст.
ст. 13, 48, 70, 71
ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , а також керуючись ст.
ст. 7, 70, 71, 76,
77, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення м. Бориспіль Київської області заборгованість по
виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004,
2005, 2006, 2007 роки в сумі 6689 (шість тисяч шістсот
вісімдесят дев'ять) гривень 90 копійок.

постанова
може бути оскаржена в Апеляційний суд Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її оголошення та подальшої
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.