Справа № 2а-49/08
Суддя: Варенко О.П.
Дата ухвалення: 2008-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-49/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого
судді Варенко О.П.,

при секретарі Завгородній Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську

справу за позовом
ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 України в Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська про визнання

незаконними дій та
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 України в Амур-Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська про визнання

незаконними дій та
перерахунок пенсії.

В обґрунтування позову
зазначив, що є учасником ліквідації аварії на

Чорнобильській АЕС,
інвалідом третьої групи по захворюванню, пов”язаному з

роботами по ліквідації
наслідків на Чорнобильській АЕС і одержує пенсію по

інвалідності в
Управлінні ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м.

Дніпропетровська.

Згідно ст.ст.55,57
Закону України „Про загальнообов”язкове державне

страхування” пенсія
особам, віднесеним до Ш категорії призначається з

урахуванням пільг по
нарахуванню середньомісячного заробітку для встановлення

розміру пенсії та за
умов пред”явлення особам, які працювали та проживали на

території радіоактивного
забруднення, пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Для визначення розміру
заробітної плати працівника, який
виконував роботи по

ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, необхідно мати дані про

умови і розмір оплати
праці та умови її застосування до особи, виконуючої

роботу в зоні забруднення,
виключно від підприємств, де працювала особа.

Оскільки вся кадрова
документація була знищена, він звернувся до Державного

архіву Міністерства
оборони України, де йому надали довідку про нараховану йому

заробітну плату за
період роботи у складі військової частини НОМЕР_1.

21.03.2007 року він
подав письмову заяву відповідачу з проханням провести

перерахунок призначеної
йому пенсії, але отримав відповідь про відмову у

перерахуванні
пенсії за відсутністю умов для її
перерахування. На підставі

викладеного просив
визнати неправомірними дії відповідача та зобов”язати

відповідача зробити йому
перерахунок пенсії.

В судовому засіданні
позивач та його представник ОСОБА_2 уточнили

підстави та предмет
позову, просили визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1

України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська по відмові в

проведенні перерахунку
позивачу державної і додаткової пенсії; зобов”язати

ІНФОРМАЦІЯ_1 України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.

Дніпропетровська здійснити перерахунок і призначити позивачу з
01.04.2007 року

державну пенсію в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54

Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а також додаткову пенсію за шкоду,

заподіяну здоров”ю як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи в

розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1

України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська на користь

позивача недоплачену
пенсію за період з 01.04.2007 року по 01.09.2008 року в

сумі 34008,06 грн.

Представник відповідача
в судове засідання 09.10.08 не з'явився, в попередніх

судових засіданнях
пояснив, що відповідач вимоги позивача не визнає, оскільки

Управління правильно та правомірно
здійснювало розрахунок пенсії позивача на

підставі мінімальної
пенсії за віком, встановленої Кабінетом Міністрів України.

Заслухавши пояснення
позивача та його представника, дослідивши надані сторонами

докази, судом
встановлено наступне:

Позивач ОСОБА_1
віднесений до першої категорії осіб, які потерпіли

внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №

У НОМЕР_2 від 24.12.2001
року (а.с.11 ).

Позивач є інвалідом
третьої групи в зв”язку з захворюванням, пов”язаним з

ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС (а.с.17).

Позивач знаходиться на
обліку в Управлінні ІНФОРМАЦІЯ_1 України в Амур-

Нижньодніпровському
районі м.Дніпропетровська і одержує пенсію по інвалідності

3 групи згідно Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” (а.с.90).

21.03.2007р. позивач
звернувся до відповідача з заявою про перерахування пенсії

відповідно до Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”. Відповідач відмовив позивачу

в перерахунку пенсії
(а.с.18-19).

З 1 січня 2004 року
набрав чинності Закон України “Про загальнообов'язкове

державне пенсійне
страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно

до його преамбули
визначає принципи, засади і механізм функціонування системи

загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, призначення,

перерахунку і виплати
пенсій.

Абзацом другим преамбули
Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і

норм
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється

виключно шляхом внесення
змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4
Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та

порядок пенсійного
забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне

забезпечення.

Право громадян України
на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг

визначене статтею 8
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування”.

Пунктом 2 частини 1
статті 8 Закону України № 1058-4 таке право закріплене за

особами, яким до дня
набрання чинності цим Законом була призначена пенсія

відповідно до Закону
України “Про пенсійне забезпечення” (крім соціальних

пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими

законодавчими актами,
але вони мали право на призначення пенсії за Законом

України “Про пенсійне
забезпечення” - за умови, якщо вони не отримують пенсію

(щомісячне довічне
грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних
виплат передбачене статтею 10 Закону України № 1058-4 і

означає, що особі, яка
має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по

інвалідності, у зв'язку
з втратою годувальника, призначається один із цих видів

пенсії за її вибором.
Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається

один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13
Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'

язкове державне пенсійне
страхування” передбачає, що у разі, якщо особа має

право на отримання
пенсії, у тому числі відповідно до Закону України „Про

статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи”
призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між

розміром пенсії, на який
має право особа відповідно до зазначених законодавчих

актів, та розміром
пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону

фінансується за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Основні положення щодо
реалізації конституційного права громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту

потерпілого населення
визначені Законом України “Про статус і соціальний захист

громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-XII від

28.02.1991р. (зі змінами
і доповненнями), оскільки відповідно до статті 50

Конституції України
кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля

та на відшкодування
завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ 8 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” передбачає
правила

призначення та виплати
пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,

2, 3, 4. Стаття 49 цього
розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних

категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами зазначеної
статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний

розмір пенсії або
щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням

надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за

особливі заслуги перед
Україною та інших доплат до пенсій, встановлених

законодавством),
призначених (перерахованих) у 2006 - 2007 роках відповідно до

цього Закону не може
перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком,

встановленої абзацом
першим частини 1 статті 28 Закону України „Про

загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, на місяць згідно із Законом

України “Про державний
бюджет України на 2007 рік” № 489-5 від 19 грудня 2006

року. Такий самий
граничний розмір визначений даною статтею для пенсій,

призначених у 2006 році
відповідно до Закону України “Про державний бюджет

України на 2006 рік” №
3235-15 від 20 грудня 2005 року.

Нормою зазначеної статті
Закону визначений загальний граничний
(максимальний)

розмір пенсій,
призначених (перерахованих) за нормами спеціального закону у

2006-2007 роках, а також
граничний розмір пенсій призначених за спеціальним

законом у 2006 році.

Стаття 50 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” передбачає, що особам,

віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,

заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема інвалідам 3 групи - 50

відсотків мінімальної
пенсії за віком, виплата зазначеної пенсії відповідно до

статті 53 даного Закону
здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії

чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону
України “Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” визначені підстави та умови

призначення державних
пенсій особам, віднесеним до першої категорії та у зв'

язку з втратою
годувальника, зазначені норми розповсюджуються на позивача як

віднесеного до першої
категорії.

Частина перша та друга
даної статті передбачає призначення пенсії за бажанням

громадянина із
заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990

роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з

законодавством, але у
всіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати

для обчислення пенсії за
роботу в зоні відчуження у наведених роках не може

перевищувати 3,0 тис.
грн.

Частина третя зазначеної
статті (із змінами, внесеними згідно із Законом №

3108-4 від 17 листопада
2005 року) визначає, що обчислення і призначення пенсій

по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних

відносинах має місце
захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із

заробітку за межами зони
відчуження проводиться на загальних підставах

відповідно до Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування” у якому
призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4

(статті 30-35 Закону).

Частиною першою статті
33 Закону України “Про загальнообов'язкове державне

пенсійне страхування”
визначені розміри пенсії по інвалідності залежно від

групи інвалідності. Для
інвалідів третьої групи такий розмір складає 50

відсотків пенсії за
віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Не врахування
відповідачем зазначених змін стало однією з причин невірного

висновку щодо
неможливості застосування стосовно позивача норм абзацу першого

статті 28 загального
закону в частині визначення мінімального розміру пенсії за

віком на рівні
прожиткового мінімуму.

Частина четверта статті
54 Закону України “Про статус і соціальний захист

громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачає, що в

усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з

Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчим по 3 групі інвалідності - 6

мінімальних пенсій за
віком, приписи зазначеної норми співпадають з приписами

пункту 4 Порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок

каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок

Чорнобильської
катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів

України від 30 жовтня
1997 року № 523 (з наступними змінами та доповненнями).

Визначення прожиткового
мінімуму, закладення правової основи для його

встановлення,
затвердження та врахування при реалізації державою конституційної

гарантії громадян на
достатній життєвий рівень, дає Закон України “Про

прожитковий мінімум” від
15 липня 1999 року № 966-14.

Статтею 62 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” від 19

грудня 2006 року №
489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року був

затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1

січня - 380 гривень, з 1
квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривень.

Зазначена стаття була
змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5

та існує в новій
редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для

особи, яка втратила
працездатність, визначений з 1 квітня - 406 гривень, з 1

жовтня - 411 гривень.
При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким

передбачено встановити,
що для визначення мінімального розміру пенсії за віком

відповідно до абзацу
першого частини 1 статті 28 Закону України “Про

загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” з 1 квітня та з 1 жовтня

2007 року застосовується
прожитковий мінімум для осіб, які втратили

працездатність,
визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті,

збільшений на 1
відсоток, що складає відповідно 410 грн.
06 коп.; 415 грн. 11

коп.

Статтею 58 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2008 рік…” від 28

грудня 2007 року №
107-V1, що набрав чинності з 1 січня 2008 року був

затверджений прожитковий
мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1

січня - 470 гривень, з 1
квітня - 481 гривень, з 1 жовтня - 482 гривень.

Таким чином, для
позивача як інваліда 3 групи, особи, постраждалої внаслідок

Чорнобильської
катастрофи, першої категорії, розмір пенсії повинен

розраховуватися, виходячи
із наведених розмірів. Зважаючи на викладене розмір

державної пенсії
позивача повинен бути обчислений відповідно до вимог ст.54

Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської
катастрофи” і становити 6 мінімальних пенсій за віком:

з 01.04.2007 р. 410,06
грн. х 6 = 2460,36 грн.

з 01.10.2007 р. 415,11
грн. х 6 = 2490,66 грн.

з 01.01.2008 р. 470
грн. х 6 = 2820 грн.

з 01.04.2008 р. 481
грн. х 6 = 2886 грн.

з 01.07.2008 р. 482
грн. х 6 = 2892 грн.

Розмір додаткової пенсії
позивача відповідно до ст. 50 Закону України “Про

статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи” повинен
бути:

31.04.2007р. - 205,03грн.

31.10.2007р. - 207,55грн.

31.01.2008р. - 235грн.

31.04.2008р. - 240,5грн.

31.07.2008р. - 241грн.

Таким чином, за період з 01.04.2007 р. по
01.08.2008 р. відповідачем

позивачу повинно бути
нарахувати разом державну і додаткову пенсію згідно вимог

ст. 54 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської
катастрофи” з розрахунку:

2460,36+205,03=2665,39x6=15992,34
грн.

2490,66+207,55=2698,21x3=8094,63
грн.

2820+235=3055x3=9165
грн.

2886+240,5=3126,5x3=9379,5
грн.

2892+241=3133
грн.х2=6266 грн.

Всього 48897,47 грн.

Фактично за цей період
позивачу виплачено пенсію в розмірі 14889,41 грн. (а.с.

90), тобто, йому
недоплачено державну і додаткову пенсію
в розмірі 34008,06

грн.

Приписами пункту 1 та 6
статті 92 Конституції України, статті 71 спеціального

закону, відповідно до
якого дія його положень не може призупинятися іншими

законами, крім законів
про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2

преамбули, частиною 3
статті 4, пунктом 2 частини 1 статті 8 та пунктами 13, 16

Прикінцевих положень
загального закону, якими передбачено, що умови, норми та

порядок пенсійного
забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне

забезпечення. До
приведення законодавства України у відповідність із Законом

України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” закони України

та інші
нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить

цьому Закону.

Конституційний Суд
України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема

зазначено у рішенні №
8-рп/2005 від 11 жовтня по справі № 1-21/2005), пов'язану

з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю обмеження

конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював

правову позицію, згідно
з якою Конституція та закони України виокремлюють певні

категорії громадян
України, що потребують додаткових гарантій соціального

захисту з боку держави.
До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія

призначається за
спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України

зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і

необхідною складовою
конституційного права на достатній життєвий рівень, тому

звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або

внесення змін до чинних
законів за статтею 22 Конституції України не

допускається.

Конституційні принципи,
на яких базується здійснення прав і свобод людини і

громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені

статтями 1, 3, частиною
2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті
19, статтями

22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного

забезпечення, не може
бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення

державою даного права є
виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з

положень принципу
верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції

України, так і статтею 8
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з огляду на частину
2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства

України, якою принцип
верховенства права застосовується з урахуванням практики

Європейського суду з
прав людини зазначає, що по спорам даної
категорії, де

судами було встановлено
порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав

людини і основоположних
свобод, зазначено у рішенні суду по справі “Проніна

проти України”.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання

неправомірними дій
відповідача, пов”язаних з виплатою пенсії в розмірі,

меншому, ніж встановлено
ст.54 Закону України “Про статус і соціальний захист

громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також пов”

язаних з невиплатою
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров”ю в розмірі 50

% мінімальної пенсії за
віком підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним

зобов”язати відповідача
призначити позивачу пенсію в розмірі 6
мінімальних

пенсій за віком, та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров”ю в розмірі 50

% мінімальної пенсії за
віком з 01.04.2007р., так як ст.45
Закону України “Про

загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування” передбачено, що у разі

виникнення права на
підвищення пенсії - її розмір перераховується з першого

числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо

відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до 15 числа

включно, і з першого
числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними

документами подано ним
після 15 числа, а позивач звернувся з
заявою до

відповідача 21.03.2007р.
(а.с.18).

Керуючись
ст.ст.7,8,9,11,12,17,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати неправомірними
дії ІНФОРМАЦІЯ_1 України в Амур-Нижньодніпровському

районі
м.Дніпропетровська по відмові в проведенні перерахунку пенсії

ОСОБА_1 за його заявою,
наданою 21.03.2007 року №

120, у розмірі
відшкодування фактичних збитків відповідно до ст.57 Закону

України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської
катастрофи”.

Зобов”язати ІНФОРМАЦІЯ_1
України в Амур-Нижньодніпровському

районі
м.Дніпропетровська здійснити перерахунок
і призначити ОСОБА_1 з 01.04.2007 року державну пенсію в розмірі 6 мінімальних

пенсій за віком,
відповідно до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний

захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також

додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров”ю як інваліду 3 групи
внаслідок

Чорнобильської
катастрофи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1
України в Амур-Нижньодніпровському

районі
м.Дніпропетровська на користь ОСОБА_1

недоплачену пенсію за період
з 01.04.2007 року по 01.09.2008 року в сумі

34008,06 грн.

Заяву про апеляційне
оскарження постанови суду може бути подано до

Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Амур-

Нижньодніпровський
районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня

проголошення постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до

Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Амур-

Нижньодніпровський
районний суд м.Дніпропетровська протягом двадцяти днів після

подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: