Справа № 2а-75/2007
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2007-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-75/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевский
районний суд м. Запоріжжя в складі
колегії суддів головуючого Проко-пчук
Т.С. , суддів Гнатик Г.Є., Калюжної В.В., при секретарі Волік O.K., розглянувши у відкритому судовому засіданні
залу суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до територіального
управління державної судової адміністрації в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в
Запорізькій області, Державної податко­вої
адміністрації України, відділення
Державного казначейства України у м.
Запоріжжя, Держказна-чейства
України про стягнення компенсації втрати частини заробітку, утриманого як податок з дохо­дів фізичних
осіб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_126.10.2006 року звернулася до суду з позовом до
територіального управлін­ня державної судової адміністрації в Запорізькій
області про стягнення компенсації втрати частини заробітку, утриманого як податок з доходів фізичних
осіб.

В позовній заяві зазначила, що відповідно до п.1 Указу Президента України
від 10.07.1995 ро­ку №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту
суддів», заробітна плата суддів не об­кладалася прибутковим податком за місцем
основної роботи. З 1.01.2004 року відповідно до Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» від 2.05.2003 року із її заробітної плати судді Бер­дянського
районного суду Запорізької області як податок з доходів фізичних осіб були
утримані з 1.01. 2004 року по 1.10 2006
року податки на загальну суму 13386 гр. 62 коп.

Розпорядженням KM України від
20.01.2004 року №22-р «Про деякі питання оплати праці суддів» передбачений
порядок проведення компенсаційних виплат суддям втрати частини заробітку, пов»язаними з вправлянням податку відповідно
до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 2.05.2003 року.

Вважаючи невиплату вказаних сум компенсаційних виплат
неправомірною, просила стягну­ти на її
користь суму компенсаційних виплат у розмірі 13386 гр. 62 коп.3а період з 1.01.
2004 року по 1.10 2006 року з відповідача територіального управління державної
судової адміністрації в Запорізькій області.

Ухвалою суду від 24.04.2007 року до участі в справі
притягнуті в якості співвідповідачів Дер­жавна судова адміністрація України, Державна податкова адміністрація в
Запорізькій області, Держа­вна податкова
адміністрація України, відділення
Державного казначейства України у м.
Запоріжжі, та Держказначейство
України.

Позивач підтримала заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просить справу
розглядати у її відсутність, направивши на адресу суду відповідну заяву.

Представники відповідачів територіального управління
державної судової адміністрації в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в
Запорізькій області, Державної
податкової адміністрації України,
відділення Державного казначейст­ва України у м. Запоріжжя,
Держказначейства України проти позову заперечують, просять відмовити в задоволені позовних вимог
за безпідставністю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-4, яким запроваджений податок з доходів фізичних
осіб, який відповідно до пункту 4
частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування» від 25 червня
1991 року №1251-12 належить до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкових) плате­жів.

Відповідно до вимог зазначеного
Закону Територіальним управлінням Державної судової адмініс­трації в
Запорізькій області як податковим агентом,
утриманий та перерахований до Державного бюдже­ту України, а позивачем,
як платником податку, з її
заробітної плати судді Бердянського районного су­ду Запорізької області, сплачений податок із доходів фізичних
осіб, а саме: за 2004 рік -3706 гривень
37 копійок, за 2005 рік-3817 гривень 58
копійка, з 1.01.2006року по 1.09.2006р.
- 5862гр.67коп., на за­гальну суму 13386 гривень 62 копійок.

Указом Президента України від 25 грудня 2003 року №
1497/2003 визнані такими, що втра­тив
чинність з 1 січня 2004 року абзац четвертий статті 1 Указу Президента України
від 10 липня

1995 року № 584
«Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», який встановлював що заробітна плата суддів
не обкладається прибутковим податком за місцем основної роботи.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно сплачений податок з
дохо­дів фізичних осіб у відповідних звітних періодах 2004 - 2006 років як
плата фізичної особи за послуги, які
надаються їй територіальною громадою,
на території якої така фізична особа має податкову адресу або
розташовано особу, що утримує цей
податок згідно з цим Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» .

Зазначений
податок сплачений в межах податкових відносин,
на користь Державного бю­джету України,
і може бути повернутий (стягнений) з Державного бюджету у разі
помилкової та/або надмірної сплати, за
правилами бюджетного та податкового законодавства, відповідно стат­тя 50 Бюджетного кодексу
України та стаття 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'я­зань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Розпорядженням
Кабінету Міністрів України від 20 січня 2004 року № 22-р «Деякі питання опла­ти
праці суддів» дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати у 2004
році компенсаційні ви­плати у розмірі до 100 відсотків посадового окладу в
разі, коли сума нарахованої заробітної
плати за місяць після сплати податку на доходи фізичних осіб буде нижчою ніж
розмір середньомісячної заробітної пла­ти,
нарахованої судді за 4 квартал 2003 року. Компенсаційна виплата не
повинна перевищувати втрати частини заробітку суддів, пов'язаної із справлянням податку відповідно
до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Пунктом 2 зазначеного
розпорядження передбачено, що
компенсаційна виплата, передбачена
пунктом 1 цього розпорядження,
здійснюється в межах видатків на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті України на
2004 рік на утримання органів судової влади.

Обов'язку
застосування зазначеного розпорядження жодним із відповідачів не передбачено.
Відповідно до Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Указом Президента України від
3 березня 2003 року№182/2003р., Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої
влади зі спеціальним статусом,
діяльність якого спрямовується і коор­динується Кабінетом Міністрів
України. Серед інших завдань,
покладених на Державну судову адмініст­рацію України, підпунктом 13 пункту 4 передбачене виконання
функцій головного розпорядника бюдже­тних коштів, передбачених на фінансове забезпечення
діяльності судів загальної юрисдикції ,
а підпункт 14 даного пункту передбачає здійснення матеріального і
соціального забезпечення суддів.

Державна судова
адміністрація України виконує функції головного розпорядника бюджетних ко­штів, виходячи з чого вона подає до Міністерства
фінансів України бюджетний запит, тобто
розрахунки необхідних витрат судової влади,
визначених відповідно до Закону України „Про статус суддів" та
інших нормативно-правових актів для закладення їх до проекту закону про
Державний бюджет України на від­повідний рік. Розподіл коштів за напрямками
видатків Державна судова адміністрація України як голо­вний розпорядник коштів
здійснює самостійно.

Зазначений Закон
та інші нормативно-правові акти не передбачають право суддів на заявлену
компенсацію, що обумовлює неможливість
включення її сум до бюджетного запиту.

Таким
чином, жодний із відповідачів при
здійсненні своїх владних управлінських функцій не по­рушив права позивача, а тому підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Керуючись ст.
ст. 158-163 КАС
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені
позову ОСОБА_1до територіального управління державної судо­вої адміністрації в
Запорізькій області, Державної судової
адміністрації України, Державної
податкової адміністрації в Запорізькій області, Державної податкової адміністрації
України, відділення Державного
казначейства України у м. Запоріжжя, Держказначейства України про стягнення
компенсації втрати час­тини заробітку,
утриманого як податок з доходів фізичних осіб- - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного суду адміністративного че­рез суд першої інстанції шляхом
подачі, протягом 10 днів з дня її
проголошення, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього,
протягом 20 днів, апеляційної
скарги, з подачею її копії до суду апе­ляційної
інстанції або в порядку ст. 186 КАС України.