Справа № 2-а-49/08
Суддя: Рябота В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-49/08
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 лютого 2008 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Рябота В.І.,

при секретарі Риндя Л.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Прилуцької районної державної адміністрації про стягнення разової
щорічної допомоги учаснику війни до 5 травня, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому вказує, що вона
являється ветераном війни, в зв”язку з чим відповідно до вимог Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу” їй у 2005-2007
роках до 5 травня повинна надаватися разова грошова допомога в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, проте дана допомога виплачувалася їй не в повному
обсязі. Так, в 2005 році позивачці була виплачена допомога в розмірі 50 грн., в
2006 році - 50 грн., в 2007 році - 55 грн. Тобто, за підрахунками позивачки їй
не доплачена допомога в сумі 3 148,18 грн., яку остання і просить стягнути з
відповідача на свою користь .

В судовому засіданні представник
позивачки підтримала заявлений позов в повному обсязі.

Представник відповідача - управління праці та
соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації,
заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що Законами України “Про
Державний бюджет України” на 2005, 2006, 2007 роки дію Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” було зупинено в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам
війни. Хоча, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року
положення деяких статей Закону України “Про державний бюджет України на 2007
рік” визнані такими, що не відповідають Конституції України, проте виключно
Законом “Про державний бюджет України” визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування таких видатків. Оскільки,
відсутні фінансові можливості для реалізації вимог Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, то управління праці та
соціального захисту населення Прилуцької райдержадміністрації не має законних
підстав та фінансових можливостей задовольнити звернення ОСОБА_1 щодо виплати
одноразової допомоги до 5 травня в підвищених розмірах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав:

Згідно копії посвідчення НОМЕР_1 виданого Прилуцьким районним управлінням
праці і соціального захисту населення Чернігівської області вбачається, що ОСОБА_1
являється ветераном війни і має право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-учасників війни (а.с.7-11) та відповідно до
ч. 5 ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” має право на разову грошову допомогу в розмірі трьох мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність” і відповідно до Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про
державний бюджет України на 2005 рік” складає 332,00 грн., відповідно до Закону
України “Про державний бюджет України на 2006 рік” складає 359,00 грн. та
відповідно до Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” складає
410,06 грн.

Відповідно до ст.ст. 8,
22 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція
України має найвищу юридичну силу, а закони України та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Разом
з тим, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані
при прийнятті нових законів або при внесенні змін до чинних законів.

Тобто, виплати щорічної разової
грошової допомоги пільговим категоріям громадян зазначеним в Законі України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” є соціальною
гарантією і не може бути скасована, а також не може бути звуженою за їх змістом
та обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

За таких обставин, розмір відшкодування щорічної грошової допомоги як учаснику війни ОСОБА_1 до 5 травня, враховуючи фактично отриманий нею розмір одноразової грошової
допомоги до 5 травня складає 3 148,18 грн. з наступного
розрахунку: 2005 рік 946 грн. (332,00 грн. * 3 - 50 грн.), 2006 рік 1 027,00
грн. (359,00 грн.* 3 - 50 грн.), 2007 рік 1 175,18 грн. (410,06 грн. * 3 - 50
грн.) та підлягає стягненню з управління
праці та соціального захисту населення Прилуцької районної державної
адміністрації на користь позивачки.

За правилами ст. 94 КАС України суд
вважає необхідним також стягнути з відповідача на
користь позивачки понесені нею судові
витрати, тобто 50 грн. в повернення держмита по справі та 31 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

На підставі викладеного та ст.ст.3, 21, 22 Конституції України, ст.14 ч.5 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”, ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування”, керуючись ст. ст. 69, 70,71, 94, 163, 186 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Прилуцької районної державної адміністрації про стягнення разової
щорічної допомоги учаснику війни - задовольнити.

Стягнути з управління праці та
соціального захисту населення Прилуцької районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 3 148,18 грн. суми недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги учаснику війни до 5 травня за період з 2005 по 2007 роки, 50 грн. в
повернення держмита по справі та 31 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення, тобто всього 3 229 (три тисячі двісті двадцять дев”ять) грн.18
коп.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області
через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а апеляційна
скарга на постанову суду має бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис.

З оригіналом вірно.

Суддя: підпис.

Постанова станом на 12 березня 2008
року законної сили не набрала.

Головуючий по справі

Суддя:
В.Рябота