Справа № 2а-501/07
Суддя: Лила В.М.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лили
В.М.

секретаря Зурак
А.А.

представників
позивача ОСОБА_1., ОСОБА_2.

представника
відповідача Ялового
Є.М.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
справу за позовом ОСОБА_3до військової частини А-1126 про визнання протиправною
бездіяльність суб'єкта владних повноважень та стягнення заборгованості за
продовольче забезпечення та речове майно, -

встановив:

позивач
ОСОБА_3., звернулася з позовом до
військової частини А-1126 про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта
владних повноважень та стягнення заборгованості по продовольчому забезпеченню
та речовому майну, мотивуючи тим, що вона наказом командира військової частини
А-1126 № 417 від 03 червня 2006 року була призначена на посаду старшої медичної
сестри госпітального відділення медичної роти військової частини А-1126 у
військовому званні «старшина», яка дислокується
в смт. Гвардійське Новомосковського
району Дніпропетровської області. 31 жовтня 2006 року наказом командира
військової частини А-1126 № 237,
ОСОБА_3. була звільнена з військової служби на підставі п. 85 п.п. «в»
«Положення про проходження військової служби відповідними категоріями
військовослужбовців» затвердженого Указом Президента України № 1053/2001 від 7
листопада 2001 року, тобто у зв'язку за
станом здоров'я та із 31 жовтня 2006 року виключена із списків особового
складу. З 11.03.2000 р. Законом України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 p., було
призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, за їх бажанням, грошової компенсації. Але цей пункт не
відмінив дію ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, якою гарантується матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовців. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів
їх сімей в правах та свободах,
встановлених законодавством.
Таким чином, у зв'язку з тим, що діють норми № 7 постанови Кабінету
Міністрів України № 316 від 12.03.1996 р. було призупинено позивача повинні
були забезпечувати за іншою нормою продовольчого забезпечення. Так як найменшу
вартість із всіх норм продовольчого забезпечення, має норма № 1 (загальновійськова), то її повинні були забезпечувати за цією
нормою. Також після звільнення Позивача з військової служби, виплата грошової компенсації за не отримане
нею речове майно, їй здійснена не була.
Крім того, ч. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» № 2011-XII
від 20.12.1991 року (в редакції Закону який діяв

до 1 січня 2007 року) проголошує «. військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове

забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки
або, за їх бажанням, грошову компенсацію». Відповідно до ч. 4 ст. 9
Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна встановлюються
Кабінетом Міністрів України із урахуванням коефіцієнта індексації грошових
доходів. Згідно довідки військової частини А-1126 № 204, усього Позивачем було не отримано предметів
речового майна в кількості 88 предметів. Позивачем обраховано ціну позову, виходячи з вищезазначеної довідки про розмір
заборгованості з врахуванням коефіцієнтів індексації грошових доходів за період
виникнення заборгованості.

На усні
звернення до відповідача про виконання дій та сплати їй заборгованості, їй було відмовлено. Таким чином відповідач
своєю бездіяльністю порушив її право на отримання грошової компенсації, довідки про заборгованість та розрахунку
також не надав. Просить стягнути заборгованість грошової компенсації за
продовольче забезпечення в сумі 32 396, 95 грн. та заборгованість грошової
компенсації за речове майно в сумі 3 537, 08 грн., яку вона зробила самостійно, та судові витрати у вигляді сплаченого ним
судового збору 17 грн.

Представники
позивача ОСОБА_1., ОСОБА_2. в
судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсягу.

Представник
відповідача - військової частини А-1126 Яловий Є.М. в судовому засіданні позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази в підтвердження та
заперечення позову вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач командира військової частини А-1126
№ 417 від 03 червня 2006 року була призначена на посаду старшої медичної сестри
госпітального відділення медичної роти військової частини А-1126 у військовому
званні «старшина», яка дислокується в
смт. Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області. 31 жовтня 2006 року наказом командира військової
частини А-1126 № 237, ОСОБА_3. була
звільнена з військової служби на підставі п. 85 п.п. «в» «Положення про
проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців»
затвердженого Указом Президента України № 1053/2001 від 7 листопада 2001
року, тобто у зв'язку за станом здоров'я
та із 31 жовтня 2006 року виключена із списків особового складу. Позивач стояла
на продовольчому та речовому забезпеченні та під час проходження військової
служби в період з 10.03.2000 р. продовольчим пайком не забезпечувалася, надала розрахунок щодо середньої ціни на
продовольчі товари у торговий мережі по Дніпропетровській області з 2000 р. по
2006 p., відповідні розрахунку компенсації за продовольче
забезпечення з 11.03.2000р. по 21.12.2006 р. позивачу не виплачено 32 396, 95
грн.. Після звільнення з військової служби позивачу не виплачено грошову
компенсацію за не отримане нею речове майно в сумі 3 537, 08 грн.. Згідно зі ст. 22
Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до існуючих
прав і свобод недопустимо звуження обсягу прав і свобод. Закон України «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» звужує обсяг прав
військовослужбовців в частині отримання продовольчих пайків або грошової
компенсації замість них, а також
отримання грошової компенсації замість не отриманого нею речового майна.
Відповідно до ст. 8 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України. З метою упорядкування
продовольчого забезпечення ЗСУ на мирний час та організації раціонального
харчування військовослужбовців згідно нормами,
затвердженими «Постановою КМУ № 426»,
Міністром оборони видано наказ № 402 від 09.12.2002 р. «Про затвердження
Положення про продовольче забезпечення ЗСУ на мирний час». Згідно з п. 2.3 ст. 2 «Положення» у ЗСУ забезпечення
харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами
здійснюється за рахунок держави. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми
харчування видаються через відповідні їдальні або грошова компенсація у розмірі
вартості цих норм. Відповідно до ч.
4 ст.
9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна встановлюються
Кабінетом Міністрів України із урахуванням коефіцієнта індексації грошових
доходів.

На
підставі ст. 94 КАС України на користь позивача
ОСОБА_3., як сторони, що не є суб'єктом владних повноважень суд
присуджує документально підтверджені судові витрати 17 грн. як судовий
збір, з Державного бюджету У країни.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 22 Конституції України, ст.
16 Закону України «Про Збройні сили України», ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», ст. 9, 10,
94, 159,
161 КАС України, суд -

постановив:

позов
ОСОБА_3до військової частини А-1126 - задовольнити, визнати незаконною бездіяльність командування
військової частини А-1126 в не нарахуванні та не виплаті грошової компенсації
за продовольче забезпечення та стягнути з військової частини А-1126 на користь
ОСОБА_3. грошову компенсацію за невидане продовольче забезпечення в сумі 32 396
грн. 95 коп.

Визнати
незаконною бездіяльність командування військової частини А-1126 в не виплаті
грошової компенсації за не отримане речове майно та стягнути з військової
частини А-1126 на користь ОСОБА_3. грошову компенсацію за не отримане речове
майно в сумі 3 537 грн. 08коп.

Стягнути
з Державного бюджету України судові витрати - судовий збір 17 грн. на користь
позивача ОСОБА_3.

постанова
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення
постанови, та на нього може бути подано
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.