Справа № 2-а-56/07
Суддя: Терещенко Н.І.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-56 /07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року. Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі:

головуючого Терещенко Н.І.

при секретарі Руденко
В.М.

за
участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці і соціального захисту населення Ватутінської
міської ради Черкаської області про стягнення недоплаченої суми щорічної
разової допомоги учаснику війни -

встановив:

представник позивача
просить суд стягнути із управління праці і соціального захисту населення
Ватутінської міської ради Черкаської області на користь позивачки ОСОБА_2 суму
недоплаченої щорічної разової допомоги, як учаснику війни за період часу
2005-2007 роки в розмірі 3148 гривень 18 копійок та 300 гривень в відшкодування
понесених витрат по оплаті правової допомоги адвоката посилаючись на те, що
позивачка являється учасником війни і відповідно до ч.5 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на
щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Станом на 04.05.2005 року мінімальна пенсія за
віком становила 332 гривні, станом на 04.05.2006 року - 359 гривень, на 04.05.2007
року - 410,06 гривень. Відповідач повинен був виплатити їй за мінусом
виплачених сум в 2005 році - 996
гривень(332*3)-50=946 гривень, в 2006 році - 1077 гривень(359*3) - 50гривень(
виплаченої допомоги)=1027гривень, в 2007 році-1230 грн.18 коп.(410,06*3)- 55
гривень( виплаченої допомоги)= 1175 гривень 18 коп., а всього за 3 роки
позивачці ОСОБА_2, як учаснику війни, недоплачено щорічної одноразової грошової
допомоги до 5 травня в сумі 3148 гривень 18 коп..

Відповідач в добровільному
порядку не виплачує разову допомогу, а тому позивачка змушена була звернутися
до суду з даним позовом.

Представник позивачки
вважає, що позивачка ОСОБА_2 має право на одноразову щорічну грошову допомогу з
2005 по 2007 роки незважаючи на те, що строк позовної давності 1 рік, поскільки
в 2005 році діяв Цивільний кодекс, який передбачав трирічний строк позовної
давності, крім того позивачці ОСОБА_2 стало відомо про порушення її права в
серпні 2007 році, а тому перебіг строку позовної давності повинен починатися з
часу, коли позивачка дізналася про порушення своїх прав та охоронюваних законом
інтересів, а саме: з серпня 2007 року.

Представник відповідача -
управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради
Черкаської області позовні вимоги позивача не визнав і просить суд в позові
відмовити, оскільки виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивачці
проводились на підставі Законів України « Про Державний бюджет України» на
відповідні роки. Саме цими законами були встановлені розміри грошової допомоги
учасникам війни. Виконати вимогу Закону « Про статус ветеранів війни гарантії
їх соціального захисту» управління праці та соціального захисту населення
Ватутінської міської ради не в змозі у зв*язку з відсутністю коштів. В разі
виділення державою цих

2

коштів, вони їх виплатять.
На застосуванні пропущеного позивачкою строку, як підстави для відмови в
задоволенні позову, представник відповідача не наполягає.

Суд, вислухавши сторони та
вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до
повного задоволення. її вимоги законні, обґрунтовані і в судовому засіданні
доведені, виходячи із слідуючого:

в суді встановлено, що
ОСОБА_2. являється учасником війни, що підтверджується посвідченням серії ІНФОРМАЦІЯ_1 виданим
Ватутінським управлінням праці та
соціального захисту населення ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ч.5 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993
року №3551 "передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у розмірі З мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 22.10.1993 року виплату разової грошової допомоги
до 5 травня здійснюють органи праці та
соціального захисту населення зокрема пенсіонерам-за місцем отримання пенсії.

Позивачка проживає та
отримує пенсію в м. Ватутіне Черкаської області, а тому одноразову грошову
допомогу до 5 травня їй повинне виплачувати управління праці та соціального
захисту населення Ватутінської міської ради.

Згідно довідки управління
праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради НОМЕР_1 від
29.08.2007 року позивачці було виплачено щорічну одноразову допомогу до 5
травня відповідно до ч.5 статей 14,15 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» та Законами України «Про Державний
бюджет України » на відповідні роки і позивачка ОСОБА_2 як учасник війни,
отримала щорічну одноразову грошову допомогу в таких розмірах: в 2005 році-50
гривень, в 2006році-50 гривень, в 2007 році - 55 гривень. Відповідно до Закону
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивачці
підлягало до виплати: в 2005 році - мінімальна пенсія за віком -332 гривні * 3
=996 гривень-50 гривень ( виплачено)- невиплачено-946 гривень; сума невиплати в
2006 році складала мінімальна пенсія за віком -359гривень*3= 1077 гривень - 50
гривень(виплачено), невиплачено 1027 гривень, в 2007 році - мінімальна пенсія
за віком становила 410 гривень 06 коп. * 3 =1230 гривень 18 коп. - 55 гривень
виплачено, невиплачено 1175гривень 18 коп. , а всього за три роки їй
невиплачено 3148 грн. 18 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 64
Конституції України лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень

В Україні надзвичайний стан
не вводився, тому відсутні жодні правові підстави до невиплати чи зменшення
розміру виплат, передбачених ч.5 ст.14 Закону України»Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року

Рішенням Конституційного суду України №20-рп2004 від 01.12.2004 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними)
положення Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік», а саме ст.44
вказаного Закону, якою було значно зменшено розмір одноразової грошової
допомоги ветеранам війни(інвалідам ВВВ та учасникам бойових дій), а учасникам
війни взагалі не було передбачено виплат, що суперечило вимогам ст.22
Конституції України та статті 2 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", згідно з якою права

3

та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу
РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни (частина друга);
нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування,
які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є
недійсними (частина третя).

Рішенням Конституційного
Суду України №1-29 -2007 №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення ст.29
Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», за якою виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранам війни обмежувалася, зокрема,
учасникам війни була передбачена в
розмірі 55 гривень.

Ч.3 ст.22 Конституції
України встановлено, що при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних
Законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проаналізувавши вказані
рішення Конституційного Суду України, ч. 3 ст. 22 Конституції України та
враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності
фінансування з бюджету, а має безумовний характер, а тому суд вважає за
необхідне задовільнити вимоги позивачки стосовно стягнення з відповідача -
управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради
Черкаської області недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки,
оскільки Верховна Рада України, приймаючи Закони України: "Про Державний
бюджет України на 2005 рік", Закон України "Про Державний бюджет на
2006 рік", Закон України "Про Державний бюджет на 2007 рік"
знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на отримання
разової грошової допомоги до 5 травня при наявності рішення Конституційного
Суду України з аналогічного питання.

Посилання представника
відповідача на те, що Закон України «Про Державний бюджет України» є
пріоритетним відносно чинних Законів і тому виплати проводились відносно даного
Закону не ґрунтується на ч.2 ст. 152 Конституції України, де зазначено, що
Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, а відповідно до ст.8 Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а Конституція
України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, а тому суд
прийшов до висновку, що в даному спорі щодо розміру разової щорічної грошової
допомоги, яка повинна виплачуватись позивачці до 5 травня, як учаснику війни,
слід керуватися не Законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
оскільки він, як Закон постійної дії має пріоритет над Законами про Державний
бюджет України на 2005 - 2007 роки.

Суд не застосовує строк
позовної давності, оскільки вважає, що позивачка пропустила строк з поважних
причин, поскільки в 2005 році діяв Цивільний кодекс, який передбачав трирічний
строк позовної давності, а позивачці стало відомо про порушення її права в 2007
році, крім того представник відповідача не наполягає на застосуванні строку
позовної давності, як підстави для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки
до управління праці та соціального захисту населення в Черкаській області про
стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги згідно положень Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
задовільнити повністю та стягує з управління праці та соціального захисту
населення Ватутінської міської ради Черкаської області на користь позивачки
суму недоплаченої щорічної разової допомоги, як учаснику війни до 5
травня за період
часу з 2005
по 2007 роки
в розмірі 3148
гривень 18

4

копійок, 300 гривень понесених по справі витрат по оплаті
правової допомоги та 51 гривню
державного мита в доход держави.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.8, 19, 22, 152 Конституції України, рішенням Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року №20-РП/2004, Рішенням Конституційного Суду
України №1-29 -2007 №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законами України «Про
Державний бюджет України» на 2005 - 2007 роки та ст.ст.2, 4, 6, 9, 11, 17, 19,
71,159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення
Ватутінської міської ради Черкаської області про стягнення недоплаченої суми
щорічної разової допомоги учаснику війни задовільнити повністю.

Стягнути з управління праці
та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області
рр 0201 код 24350325 МФО 854018 в Головному Управлінні Державного казначейства України в Черкаській
області на користь ОСОБА_2 суму недоплаченої щорічної разової допомоги, як
учаснику війни до 5 травня за період часу з 2005 по 2007 роки, в розмірі
3148(три тисячі сто сорок вісім)гривень 18 коп. та 300 гривень понесених по
справі витрат по оплаті правової допомоги адвоката, а всього стягнути 3 448(три
тисячі чотириста сорок вісім) гривень 18 коп.

Стягнути з управління праці
та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області
51 (п'ятдесят одну) гривню державного мита в доход держави.

На постанову суду може бути
подана заява про апеляційне оскарження до Київського апеляційного
адміністративного суду через Ватутінський міський суд на протязі десяти днів з
дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через Ватутінський міський суд на протязі двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.