Справа № 2-а-2132008
Суддя: Заколодяжна О.А.
Дата ухвалення: 2008-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - а -
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2008 року
колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області в складі:

головуючої
судді
Заколодяжної О.А.

суддів
Максименко л.В., Харлан Н.М.

при секретарі Дроботі Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, до Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України, Головного
Управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, Головного управління державного казначейства в
Полтавській області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомоги учасникам бойових дій,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3.
звернулися до суду з позовом до Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства Фінансів України, Державного казначейства України,
головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, головного управління державного казначейства в
Полтавській області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомоги учасникам бойових дій, вказуючи, що вони є учасниками бойових дій,
згідно ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” до 5 травня
повинна виплачуватися разова грошова допомога. Виплата допомоги здійснюється органами праці та
соціального захисту. Призначена грошова допомога за 2003, 2004, 2005,2006, 2007
роки нараховувалась та виплачувалась не в повному обсязі, тому позивачі змушені
звернутися до суду про виплату вказаної допомоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов
підтримав, суду пояснив, що він є учасником бойових дій, за 2003,2004.2005,
2006, 2007 роки йому виплачувалася допомога, але не в повному обсязі, але так як він не був
обізнаний з чинним законодавством раніше
до суду не звертався. Дізнавшись про порушення його прав звернувся до суду,
просив стягти на його користь 5013грн. 75 коп. недоплаченої щорічної допомоги.

Позивачі ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. до суду не з»явилися, але надали заяви, в яких вказують, що свої позовні вимоги підтримують у повному
обсязі, просять суд справу розглянути без їх участі.

Головне управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації направило до суду заперечення проти задоволення позовів та заяву
в якій просили розглянути справу без участі їх представника.

Міністерство
фінансів України, Головне управління
державного казначейства в Полтавській області направили до суду заперечення, в
якому вказується, що відповідно ст. 17-1
ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” виплату
разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального
захисту населення за рахунок коштів державного бюджету, обсяги якого
визначаються Державним бюджетом України.

Головним
розпорядником вказаних коштів є
Міністерство праці та соціальної політики України. Так як позивачі отримали
виплати в розмірах, встановлених
Законами України про Державний бюджет на 2003 - 2007 роки підстав для
задоволення позову не вбачають. Також звернули увагу суду на пропуск позивачами
строків позовної давності, визначених ч.2 ст.99 КАС України і не наданням суду
доказів щодо причин поважності пропуску строку вказавши, що суд може розглядати
лише вимоги за один рік.

Державне казначейство України направило до
суду заперечення, в якому вказує, що
відповідно до ч.1 п.2 Положення про Міністерство, Мінпраці у своїй
діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України. У межах своїх повноважень Мінпраці України
організовує виконання актів законодавства і здійснює систематичний контроль за
їх реалізацією. На протязі 2000 - 2007 років розміри щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня виділяло виходячи з обсягу видатків, передбачених при
формуванні показників Державного бюджету на відповідні роки, тому просило
відмовити в задоволенні позову, справу розглядати без участі їх представника.

Судом встановлено,
що позивачі є учасниками бойових дій, що підтверджується посвідченням для
ветеранів війни - учасника бойових дій.

Щорічно до 5 травня
починаючи з 2003 року позивачам виплачувалася щорічна разова грошова допомога у
2003 році - 90 грн., у 2004 році - 120 грн., у 2005- 2006 році - 250 грн., у
2007 - 280 грн.

Згідно ч.5 ст. 12 ЗУ
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5
травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Так, позивачам
протягом 2003-2007 років виплачувалася
разова грошова допомога в розмірах, передбачених відповідними нормами законів
про Державний бюджет на вищезгадані роки, якими також зупинялась дія ч.5 ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”. Розміри
виплаченої грошової допомоги позивачам менші за розміри цієї допомоги
встановлені ч.5 ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Ураховуючи положення
ст.ст. 8, 17, 19, 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 2 ЗУ „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та правову позицію
Конституційного Суду України в справі про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій ( рішення від 01.12.04р. № 20-рп/2004), до спірних
правовідносин підлягає застосуванню спеціальний закон, а саме ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Згідно ч.1 ст. 17-1
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок отримувача ) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи
одержання грошового утримання.

Відповідно до п.3
Положення про Міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого
Указом Президента України від 30 серпня 2000 року № 1035/2000 та постанови КМУ
від 02 листопада 2006 року № 1543 Мінпраці України забезпечує реалізацію прав
громадян на соціальний захист через систему підпорядкованих йому органів, до
яких відносяться управління праці та соціального захисту населення.

Згідно п.п.7 п.8
цього ж Положення головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство праці
України.

Згідно ч.2 та ч. 3 ст. 2 ЗУ „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів
війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і
законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Згідно ч.2 ст. 19 та
ч.3 ст. 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 5 ст. 17
Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які
перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових
формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Нормами п. 13 ст. 71
ЗУ „Про Державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на 2007 рік дію ч.5 ст.
12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, якою
звужено зміст та обсяг існуючих у позивача прав, гарантованих Конституцією
України.

Рішенням
Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів щодо відповідності Конституції України положень деяких статей Закону
України „Про держаний бюджет на 2007 рік” визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону України „Про держаний бюджет на 2007 рік”
пункту 13 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”

Відповідно до ч.5
резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

За таких обставин,
застосування при виплаті позивачам одноразової грошової допомоги, передбаченої
ч.5 ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ЗУ
„ Про Державний бюджет України на 2007 рік” суперечить Конституції України, що
відповідно порушує право позивача.

Відповідно до ч.5
ст12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та ЗУ
„Про державний бюджет України на 2007 рік” розмір мінімальної пенсії за віком
становить 397 грн.

Таким чином, сума
недоплаченої позивачам разової грошової допомоги за 2007 р. відповідно ч.5
ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
становить 1705 грн. ( 5 х 397-мінімальна пенсія - 280-розмір одноразової
грошової допомоги, що був сплачений
позивачам = 1705 грн.).

Відповідно до ст.ст.
99, 100 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні позову, якщо в цьому наполягає одна із сторін.

У запереченнях проти
позову Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Головне управління державного казначейства в
Полтавській області звертали увагу суду на пропуск строків позовної давності
звернення до суду.

Пояснення ОСОБА_3
про те, що він дізнався про порушення його права лише у 2007 році суд оцінює критично і визнає
такими, що не заслуговують на увагу, так як з відповіді управління праці та
соціального захисту населення вбачається, що він отримував допомогу через
поштове відділення щорічно з 2003 року.

ОСОБА_3 не надав суду доказів пропуску строку
звернення до суду з поважних причин та не ставив питання про його поновлення, а
тому незнання чинного законодавства судом не може бути визнано поважною
причиною пропуску строку.

Оскільки ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3 взагалі не надали
суду доказів з приводу пропуску строку
звернення до суду з поважних причин, тому суд вважає, що вони пропустили строк звернення до суду по обґрунтованим
вимогам про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2003 -2006рр.,
з клопотанням про поновлення строку не зверталися, а відповідачі просять
відмовити в задоволенні позову також з підстав пропуску строку позовної
давності, тому в цій частині позовні вимоги
ОСОБА_1,ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8,
19, 22, 48, 85, 92 Конституції України, Законом України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, Законом України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, Рішенням Конституційного суду України справа № 1 -
27/2004 від 01 грудня 2004р. № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного суду
України справа № 1 - 29/2007 від 09 липня 2007р. № 6-рп/2007 , Законом України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Положенням про
Міністерство праці та соціальної політики України від 30.08.00 № 1035/200,
Постановою КМУ від 02.11.06р. № 1543, ст. 8-11, ч.4 ст.70,71, 86, 94, 99, 100,
159, 163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства праці та соціальної політики
України, Міністерства Фінансів України, Державного казначейства України,
головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, головного управління державного казначейства в
Полтавській області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової
допомоги учасникам бойових дій задовольнити частково.

Зобов'язати
Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці
та соціального захисту населення Головному управлінню праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації нарахувати для
виплати ОСОБА_1ОСОБА_2, ОСОБА_3
суму недоплаченої щорічної грошової допомоги як учасникам бойових дій,
відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” за 2007 рік в розмірі 1705 ( одна тисяча сімсот п»ять )
гривень кожному.

Зобов'язати Головне
управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації
виплатити ОСОБА_1ОСОБА_2, ОСОБА_3
отримані на їх ім'я кошти в розмірі 1705 ( одна тисяча сімсот п»ять )
гривень кожному.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми
недоплаченої щорічної грошової допомоги як учасникам бойових дій за період 2003-2006 років відмовити у зв'язку з
пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Судові витрати
віднести за рахунок держави.

Постанова може бути
оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Гадяцький
районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС
України.

Головуюча : підпис

Судді колегії: підпис

Суддя Гадяцького районного суду
О.А.Заколодяжна