Справа № 2-А-540\08
Суддя: Пузіна В.І.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа|річ| № 2-А-54008
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2008 року Ленінський районний суд м.
Севастополя в складі:

головуючого - судді Пузіної В.І.

при секретарі
- Бабенко А.С.,

розглянувши у відкритому|відчиненому| судовому засіданні в м. Севастополі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового комісаріату АРК про
визнання неправомірною відмову в наданні статусу "учасник бойових
дій", суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.05.2008
року звернувся до суду з|із| позовом, в якому вказує, що в період з 29.08.1963 року по
липень 1964 року він, будучи старшим лейтенантом ЗС СРСР, проходив службу в
військових частинах п.п. 75948, п.п. 91622 на території Республіки Куба. Оскільки
вказані частини приймали участь у військово-стратегічної операції
"Анадир", позивач робить висновок, що він також є учасником бойових
дій. Відповідач відмовив надати позивачу статус "учасник бойових
дій", посилаючись на те, що в довідці, яку видали ОСОБА_1 не вказано, що
саме він особисто приймав участь у перелічених діях.

Позивач вказану відмову вважає незаконною, просить
скасувати рішення військового комісаріату АРК від 24.03.2007 року про відмову
встановити йому статусу "учасник бойових дій".

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримала, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала. Пояснює, що
відповідач не заперечує проти того, що ОСОБА_1 в період 1963 - 1964 років
знаходився в республіці Куба, де проходили бойові дії. Однак вважає, що для
встановлення певного статусу Законом "По статус ветеранів війни та
гарантії їх захисту" передбачено наявність не тільки відомостей про
проходження служби в державі, де ведуться бойові дії, а і прийняття особистої
участі в бойових діях. Доводить, що докази того, що ОСОБА_1 приймав участь в
бойових діях, відсутні, тому просить в задоволенні позову відмовти.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено наступне.

Постановою КМУ № 63 від 08.02.1994 року визнано, що на
території Республіки Куба з липня 1962 року по листопад 1963 року проводились
бойові дії.

ОСОБА_1 в званні старшого лейтенанта в період з 29.08.1963
року по липень 1964 року проходив службу на території Республіка Куба в
військових частинах п.п.75948, п.п.91622, які приймали участь у
військово-стратегічної операції "Анадир" в період Карибської кризи,
що підтверджується архівною довідкою Центрального військово-морського архіву м.
Гатчина Росії (а.с. 5).

Таким чином, позивач проходив військову службу у
військових підрозділах, які приймали участь у військово-стратегічної операції.

Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (абзац другий
пункту 2 частини першої статті 6 із змінами, внесеними згідно із Законом
України від 15.12.2005 р. N 3200-IV) "учасники
бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії,
Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового,
начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і
радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього
Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах,
де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи
забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України,
Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, особи рядового,
начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ
України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань,
які за рішенням відповідних державних органів були направлені для виконання
миротворчих місій або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові
дії".

Таким чином суд вбачає повну відповідність
ОСОБА_1 як особи, яка відноситься до учасника бойових дій, оскільки він був
військовослужбовцем (старший лейтенант)
і проходив службу в державі (Куба), де велися бойові дії. Строк служби
позивача - з 29.08.1963 року по липень 1964 року. Період бойових дій в
республіки Куба - з липня 1962 року по листопад 1963
року. Отже строк служби позивача в період бойових дій складає з 29.08.1963 року
по листопад 1963 року.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача в
тій частині, що для визнання статусу учасник бойових дій потрібна наявність
підтверджень особистої участі в бойових діях чи військових операціях.

Постановою КМУ від 13 січня 1995 р. N 16 "Про
застосування пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" установлено, що
відповідно до пункту 2 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються
працівники, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР працювали в державах, де
в цей період велися бойові дії, якщо вони безпосередньо брали участь у бойових
діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту).

Отже вимоги про особисту участь стосуються лише
"працівників", а не "військовослужбовців".

На підставі викладеного суд вважає встановленим той факт,
що позивачем на розгляд комісії
військового комісаріату АРК було надано достатньо даних про встановлення йому
статусу "учасник бойових дій", а відповідач своїм рішенням від
24.03.2007 року відмовив ОСОБА_1 в цьому
незаконно.

Тому спірне рішення підлягає скасуванню.

Однак суд вважає вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача прийняти певне рішення такими, що виходять за межі компетенції
суду. Тому суд вважає, що спір може бути вирішений таким чином, що відповідач
повинен бути зобов'язаний вдруге розглянути питання про встановлення ОСОБА_1
статусу "учасник бойових дій"
з врахуванням правової позиції суду.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивач
підлягають стягненню з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 03,40
грн., який був сплачений ним при зверненні до суду. Питання щодо повернення
зайве сплачених судових витрат суд вирішив окремо.

На підставі ст. 6 п.2 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", керуючись
ст..11,17,21,50,71,86,94,159-162 КАС України,
суд

П О С Т А Н О В И В|розв'язав|:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 18 рішення комісії
військового комісаріату Автономної Республіки Крим щодо вирішення питань
стосовно ветеранів війни від 24.03.2007 року про відмову встановити статус
"учасник бойових дій" ОСОБА_1.

Зобов'язати комісію комісаріату АРК вдруге розглянути
питання про встановлення ОСОБА_1 статусу "учасник бойових дій" .

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 03,40 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий -