Справа № 2-а-40/2008
Суддя: Тимошенко С.В.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-40/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року. Татарбунарський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук
О.Е.,

за участю прокурора

адвоката (ов)

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбу-нари Одеської області
справу за адміністративними позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до управління праці та соціального захисту населення
Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області

про
бездіяльність по виплаті пільг,

В
С Т А
Н О В
И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з адміністративним позовом до
управління праці та соціального захисту населення Татарбунарської районної
державної адміністрації Одеської області про бездіяльність по виплаті пільг, в
якому просили стягнути заборгованість з виплати щорічної одноразової грошової
допомоги, яка виникла в результаті неповної її виплати у 2006-2008 роках
відповідно до ст.ст.12,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», посилаючись на наступні обставини. Їм відповідачем
повинна була виплачуватися щорічно, до 05 травня, грошова допомога у розмірі:
п'яти мінімальних пенсій за віком - учасникам бойових дій; восьми мінімальних
пенсій за віком - інвалідам війни другої групи, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є учасниками бойових дій, ОСОБА_2 -
інвалідом війни другої групи. Фактично їм було виплачена менша сума грошової
допомоги, чим це визначено законом, у зв'язку з чим виникла така
заборгованість.

Представник відповідача позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, посилаючись на те, що грошова допомога, на яку
вказують позивачі, була виплачена їм у розмірах, встановлених Законом України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» та аналогічними законами на 2007 та
2008 роки.

Заслухавши пояснення та доводи сторін,
дослідивши матеріали сп-рави, суд приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій посвідчень та довідки ( а.с.2
зв.,9,15,22 зв.,30,36 зв.,42 зв. ) вбачається, що ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, є учасниками бойових дій, а ОСОБА_2 - інвалідом
війни другої групи.

Відповідно до ст.ст.12,13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р.
№ 3551-ХІІ, щорічно, до 05 травня, позивачам повинна виплачуватись грошова
допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком - учасникам бойових дій;
восьми мінімальних пенсій за віком - інвалідам війни другої групи. Мінімальну
пенсію за віком станом на 01 травня у 2006 році встановлено у розмірі 359 грн.;
у 2007 році - 406 грн.; у 2008 році - 481 грн.

Таким чином, згідно з положеннями
зазначеного Закону грошова допомога позивачам повинна сплачуватися виходячи з
встановленого ро-зміру мінімальної пенсії за віком у кратному відношенні кожній
категорії згаданих осіб.

Але ч.2 ст.95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України «Про Державний бюджет України»
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ст.4 Бюджетного Кодексу України
при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів
застосовуються лише у частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції
України, цього Кодексу та Законів України «Про Державний бюд-жет України».

У 2006 році у статті 30 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” визначено для учасників
бойових дій розмір щорічної разової грошової допомоги до дня Перемоги у сумі
250 грн. В той же час, з метою впорядкування виплат, пунктом 18 статті 74
Закону України “Про державний бюджет
України на 2006 рік” призупинено дію частини п'ятої статті 12 “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” в частині визначення розміру виплат.

У 2007 році у статті 29 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2007 рік” визначено для учасників бойових дій
розмір щорічної разової грошової допомоги до дня Перемоги у сумі 280 грн. В той
же час, з метою впорядкування виплат, пунктом 13 статті 71 Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік” призупинено дію частини п'ятої статті 12 “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” в частині визначення розміру виплат.

В 2008 році, з метою впорядкування виплат,
підпунктом “б” пункту 2 статті 20 частини II Закону України
“Про державний бюджет України на 2008 рік «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України” призупинено дію частини п'ятої статті 12 “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру
виплат і зазначено, що розмір щорічної разової грошової допомоги до дня
Перемоги визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 березня 2008 року № 183 даний вид допомоги для
учасників бойових дій визначено на 2008
рік у сумі 310 грн.

Відповідно до пункту 5 статті 51
Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть зобов'язання та проводять виплати лише в межах бюджетних
асигнувань. За нецільове використання бюджетних коштів статтею 119 Бюджетного
кодексу України передбачена дисциплінарно-адміністративна та кримінальна
відповідальність.

Таким чином, зважаючи на вищезазначені
законодавчі та нормативно-правові норми, управлінням праці та соціального
захисту населення Татарбунарської райдержадміністрації було виплачено кожному з
позивачів щорічну разову допомогу до дня Перемоги, як учасникам бойових дій та
інваліду війни другої групи у 2006 році у сумі 250 грн., у 2007 році у сумі 280
грн., у 2008 році у сумі 310 грн.

Суд вважає, що визнання
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ( справа №
10-рп/2008 ) неконституційним пункту 20 розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не є
підставою для виплати позивачам щорічної разової допомоги до 05 травня у
розмірах, зазначених у позовних вимогах, тому що видатки на загальносуспільні
потреби встановлюються виключно Законом України «Про Державний бюджет України».

Розмір таких видатків встановлюється
законодавчим органом України.

У зв'язку з тим, що на час розгляду
розміри таких видатків не встановлено, підстави для їх виплати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.95 Конституції України, Законами
України «Про Державний бюджет на 2006-2008 роки», ст. ст.158-163
КАС України, суд

П О С
Т А Н О В
И В:

У задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до управління праці та соціального захисту населення
Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про
бездіяльність по виплаті пільг відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено до
Одеського апеляційного суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя
Тимошенко