Справа № 2а-739/2007
Суддя: Лівандовська Т.В.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-73 9/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючої - судді Лівандовської
Т.В.

при
секретарі Гуляй
О.М.

з участю
позивача ОСОБА_1.

представника
відповідача Мазура Д.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Волинського обласного військового
комісаріату про визнання неправомірним рішення та визнання учасником бойових
дій по виконанню інтернаціонального обов'язку по захисту соціалістичних
завоювань,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинського обласного військового
комісаріату про визнання неправомірним рішення та визнання учасником бойових
дій по виконанню інтернаціонального обов'язку по захисту соціалістичних
завоювань. Покликається на те, що 10 вересня 1965 року був призваний на
строкову військову службу до лав Радянської армії в Прикарпатській військовий
округ. 21 жовтня 1965 року перетнув державний кордон та був направлений для
проходження служби в ГДР.
В серпні-жовтні 1968 року по наказу Міністра оборони СРСР був направлений в
складі військової частини для виконання інтернаціонального обов'язку по захисту
соціалістичних завоювань в Чехословакію, місто Прага. Посилаючись на
вищевикладене, просить визнати неправомірним рішення комісії ОВК від 30.08.2007
року, визнавши його учасником бойових дій по виконанню інтернаціонального
обов'язку по захисту соціалістичних завоювань.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, з наведених у позовній заяві
мотивів підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав суду заперечення, в
якому вказує, що позивач звертався до Волинського обласного військового комісаріату
з зверненням про надання йому статусу учасника бойових

дій. Дане
звернення було розглянуте та направлене в Луцький міський військовий комісаріат
на доопрацювання. При прийнятті такого рішення, комісія керувалась п.2 ст.6 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" та довідкою, виданою Центральним
архівом Міністерства оборони РФ,
в якій зазначено, що ОСОБА_1 з серпня по жовтень 1ё968 року проходив
службу у військовій частині п.63759, яка знаходилась у Чехословакії, а не безпосереднього
брав участь у бойових діях, як того вимагає п.2 ст.6 вищевказаного закону.
Окрім того, вказує, що комісія не взяла до уваги покази двох свідків,
представлені позивачем, у зв'язку з тим, що останні не проходили службу разом з
ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з серпня по жовтень 1968 року в
складі військової частини 63759 знаходився на території Чехословакії, як
вбачається з архівної довідки, виданої Центральним архівом Міністерства оборони
Російської Федерації (а.с.7).

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються
учасники бойових дій на території інших країн-військовослужбовці Радянської
армії, Військово-морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового,
начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ
колишнього Союзу РСР (включаючи військових і технічних спеціалістів і
радників), працівників відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього
Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах,
де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи
забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

З постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1994 року №63 вбачається,
що Чехословачинни входить в перелік таких держав з періодом бойових дій з 20
серпня 1968 року по 1 січня 1969 року.

Проте, в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1. не було
представлено доказів того, що проходячи службу в військовій частині 63759 з
серпня по жовтень 1968 року, яка знаходилась в Чехословакії, останній брав
участь у бойових діях чи забезпечував бойову діяльність військ, у відповідності
до п.2 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Таким
чином, аналізуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання рішення
комісії ОВК від 30.08.2007 року неправомірним, і приходить до висновку, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 7, 17, 60, 70, 94, 158-163 КАС України та на підставі Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до Волинського обласного військового
комісаріату про визнання неправомірним рішення та визнання учасником бойових
дій по виконанню інтернаціонального обов'язку по захисту соціалістичних
завоювань-відмовити за безпіставністю.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через
Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
двадцятиденний строк з дня подання заяви про апеляційне оскарження, постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.