Справа № 22-3867-а/07
Суддя: Побірченко Т.І.
Дата ухвалення: 2007-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
22- 3867-а/07 Головуючий у 1-й
інстанції - Цокол Л.І.
Доповідач - Побірченко Ті.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого -
судді Побірченко Т.І.

суддів - Лапчевської
О.Ф.,

Олійник
А.С.

при секретарі Гайдай І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засідання в м. Києві справу за апеляційною скаргою
представника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Київській області

на постанову
Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року

в справі за
позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання
постанови незаконною, дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок
додаткової пенсії і виплату недосплаченої суми , -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до
Кабінету Міністрів України, Головного управління МВС України в Київській
області про визнання неправомірною постанови КМ України від 3 січня 2002 року
№1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету", визнання за ним права на отримання підвищеної пенсії
як інваліда війни виходячи з її фактичного розміру, а дії ГУ МВС України в Київській області -протиправними, просив
зобов'язати ГУ МВС України в
Київській області провести перерахунок додаткової пенсії та щорічної разової
грошової допомоги як інваліду війни 2 групи з 1.01.2005 року та виплатити
недоплачену суму в розмірі 23384 грн. 52 коп., зобов'язати МВС України в
подальшому виплачувати підвищення до основного розміру пенсії, як інваліду
війни 2 групи, виходячи із фактичного розміру мінімальної пенсії за віком.
Посилався на те, що з 02 березня 1992 року був звільнений зі служби у
відповідності до п. «б»
ст. 65 Положення про проходження служби і йому призначена пенсія по
інвалідності в розмірі 75% грошового
забезпечення.

У зв'язку з тим,
що розмір додаткової пенсії, як інваліду війни другої групи є значно меншим від
встановленого Законами України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він
звернувся до ГУ МВС України
в Київській області з письмовою заявою щодо цього питання, на що отримав
відповідь, з якою не погоджується.

Просить визнати
постанову Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення
розмірів пенсій та
інших соціальних виплат
окремим категоріям

пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету» незаконною та визнати за ним право на отримання
підвищення пенсії як інваліда війни, виходячи з її фактичного розміру, а дії ГУ МВС України _в
Київській області протиправними.

Зобов'язати
відповідача провести перерахунок додаткової пенсії та щорічної разової грошової
допомоги як інваліду війни другої групи з 01 січня 2005 року, виплатити
недоплачену суму в розмірі 23 384, 52 гривні і в подальшому виплачувати
підвищення до основного розміру пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи з
фактичного розміру мінімальної пенсії за віком.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року позовні вимоги були
задоволені частково, зокрема зобов'язано відповідача провести з 01 січня 2005
року по 31 грудня 2005 року перерахунок призначеної позивачу пенсії в розмірі
350 % мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність та здійснити виплату належних коштів, у
задоволенні вимог про визнання незаконною постанови КМ України від 3 січня 2002
року №1 відмовлено з підстав пропуску строку звернення до адміністративного
суду..

Так, на думку
суду першої інстанції, підвищення розміру пенсії, виходячи з суми 19, 91
гривні, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня
2002 року суперечить нормам Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яким встановлено розмір мінімальної пенсії за віком на
рівні прожиткового мінімуму, відповідне підвищення повинно бути враховано з 01
січня 2005 року до 31 грудня 2005 року .

В апеляційній
скарзі ГУ МВС України у Київській області просить скасувати оскаржувану ним
постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити
позивачу у задоволенні вимог, обґрунтовуючи це тим, що Печерський районний суд
м. Києва дав неправильну оцінку обставинам справи, порушив норми матеріального
і процесуального права та відповідно прийняв неправомірне рішення.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.. 100 цього ж
Кодексу, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконною зазначеної постанови КМ
України суд виходив з вимог вищенаведених статтей та обставин справи.

Проте, з
висновком суду щодо зобов'язання ГУ
МВС України в Київській області провести з 1.01.2005 року по 31.12.2005 року
перерахунок призначеного позивачу підвищення пенсії в розмірі 350% мінімальної
пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність та здійснити виплату належних коштів, погодитись не
можна.

Як встановлено,
пенсія позивачу нарахована відповідно до ЗУ
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Відповідно до
Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено підвищення пенсій. Однак, закон містить
пряму вказівку, що порядок таких виплат визначається Кабінетом Міністрів
України.

Мінімальний
розмір пенсій за віком на пенсіонерів органів внутрішніх справ не поширюється.

При обчисленні
додаткових пенсій, підвищень, надбавок та інших соціальних виплат, що
виплачуються пенсіонерам Міністерства Оборони України, розрахунок проводиться
виходячи з розміру, встановленого постановою КМ України від 3.01.2002 року №1
„Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету", відповідно до п."е" ч.2 якої встановлено, що
розрахунок підвищень, передбачених ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" встановлюється в розмірі 19,91 грн.. Тому Закони
України „Про прожитковий мінімум" та „Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії" не можуть бути застосовані в даному випадку
для призначення та перерахунку пенсії, зазначеної позивачем.

Розрахунки
пенсії та її підвищення нараховуються і сплачуються позивачу відповідно до
чинного законодавства з урахуванням всіх передбачених надбавок і доплат.

Керуючись ст.ст.
195,196,198,202,205,207 КАС України,
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області задовольнити.

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2006 року в частині щодо
зобов'язання Головного управління МВС України в Київській області провести з 1
січня 2005 року по 31 грудня 2005 року перерахунок призначеного ОСОБА_1
підвищення пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, встановленої на
рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та здійснити
виплату належних коштів - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні цих вимог - відмовити. В решті постанову залишити без змін.

Постанова
набуває чинності негайно.

В касаційному
порядку може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом
двох місяців шляхом безпосереднього звернення до суду касаційної інстанції.