Справа № 2а-1100/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1100/2007рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2007 року Баришівсь
кий районний суд Київської о
бласті у складі
головуючого судді Ли
сюк О.Д.
при секретарі Ющенко Л
.А.
з участю представника відп
овідача Зубко Н.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 зверну
лася до суду з позовом про виз
нання дій Управління праці т
а соціального захисту населе
ння Баришівської районної де
ржавної адміністрації непра
вомірними, стягнення з відпо
відача недоплаченої суми ком
пенсації на оздоровлення за
2004-2007 роки. Свої вимоги обґрунто
вує тим, що вона є потерпілою
від аварії на Чорнобильські
й АЕС ( категорія 1), та перебув
ає на обліку в УПСЗН Баришівс
ької райдержадміністрації і
відповідно до ст. 48 Закону Ук
раїни " Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи " має право на к
омпенсаційні виплати на оздо
ровлення у розмірі п'яти міні
мальних заробітних плат щорі
чно, розмір якої визначаєтьс
я на момент виплати. Відповід
ач в порушення зазначеного З
акону, вказану компенсацію в
иплачував у значно меншому р
озмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період з 2004 по 2007 роки.
В судовому засіданні позив
ач ОСОБА_1 заявлений позо
в підтримав в повному об'ємі т
а просить стягнути суму недо
плат за 2004-2007 роки в розмірі 6048 гр
н. ЗО коп.
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Зубко Н.В. заявлен
ий позов не визнала та поясни
ла, що виплата вказаної допом
оги на оздоровлення за 2004-2007 рок
и позивачеві проведена у роз
мірах, визначених постанова
ми Кабінету Міністрів Україн
и. Управління праці та соціал
ьного захисту населення не є
розпорядником бюджетних кош
тів, діє в межах наданих йому
асигнувань і не може виходит
и за межі бюджетних призначе
нь, визначених Державним бюд
жетом України.
Окрім того, у відповідност
і із ст. 99 КАСУ для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів встановлюється річний
строк, а тому, оскільки позив
ач пропустив вказаний строк,
просить постановити рішенн
я, яким в позові відмовити.
Заслухавши пояснення ст
орін, дослідивши матеріали с
прави суд вважає, що заявлени
й позов підлягає до частково
го задоволення виходячи з на
ступних міркувань.
Згідно ст. . 104 КАС України, д
о адміністративного суду має
право звернутися з адмініст
ративним позовом особа, яка в
важає, що порушено її права, с
вободи чи інтереси у сфері пу
блічно-правових відносин.

Даний спір за участю Управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Баришівськ
ої районної державної адміні
страції як суб'єкта владних п
овноважень ( п.7 ч.1 ст. 3 КАС Укра
їни) є публічно-правовим і йог
о вирішення згідно п. 1 ч.1 ст. 17 К
АС України належить до компе
тенції адміністративних суд
ів України, оскільки УПСЗН як
суб'єкт владних повноважень
реалізовувало у спірних пра
вовідносинах надані йому чин
ним законодавством управлін
ські функції щодо соціальног
о захисту населення.
Вирішуючи питання про ная
вність чи відсутність поруше
ння прав позивача з боку відп
овідача щодо виплати щорічно
ї допомоги на оздоровлення, с
уд керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем,
що позивач ОСОБА_1 є потер
пілою від наслідків аварії н
а Чорнобильській АЕС та має п
освідчення категорії 1 ( серія
НОМЕР_1), та перебуває на о
бліку в Баришівському управл
інні праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації, а тому, їй щорічно вип
лачувалася допомога на оздор
овлення, зокрема в 2004-2007 роках з
гідно Постанови KMУкраїни № 836 в
ід 26.07.1996 року виплачувалася доп
омога : інвалідам 2-ї групи в су
мі 26.70 грн, інвалідам 3-ї групи в
сумі 21.50 грн, евакуйованим із з
они відчуження в 1986 році, вклю
чаючи дітей - три мінімальні з
аробітні плати. У 2005-2007 роки згід
но постанови KMУкраїни № 562 від 1
2.07.2005 року виплачувалася допом
ога: інвалідам 2-ї групи в сумі
120 грн., учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в су
мі 100 грн, інвалідам 3-ї групи в с
умі 90 грн. та евакуйованим із з
они відчуження в 1986 році, вклю
чаючи дітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2004-2007 р
оки в розмірі згідно ст. .48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи» , одн
ак відповідач своїм листом в
ідмовив в здійсненнні такого
перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст. 7
2 КАС України доказуванню не п
ідлягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст. 48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», згі
дно якої, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується і
нвалідам 2-ї групи в розмірі 5-т
и мінімальних заробітних пла
т, яка визначається на момент
виплати.
З наведеного вбачається, щ
о позивач мав право на отрима
ння щорічної допомоги на озд
оровлення в розмірі 5-ти мінім
альних розмірів заробітної п
лати, а тому, виплата відпові
дачем такої допомоги в фіксо
ваних розмірах 26.70 грн., а з 2005 ро
ку 120 грн., тобто меншому ніж вс
тановлено Законом, порушує п
раво позивача і суперечить в
имозі ст. .48 вказаного Закону.

Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KMУкраїни для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст. 19 Конституції Укра
їни, згідно якої, органи держ
авної та органи місцевого са
моврядування , їх посадові ос
оби зобов'язані діяти лише на
підставах і в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбаче
ні Конституцією України та З
аконами України.
Зазначеними постановами KMУ
країни № 836 від 26.07.1996 року та № 562 ві
д 12.07.2005 року встановлено конкре
тні розміри щорічної допомог
и на оздоровлення в твердій г
рошовій сумі, що суперечить в
имогам ст. .48 Закону України 2 П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок аварії на Чорнобиль
ській АЕС», який встановив ро
змір такої допомоги як велич
ину кратну мінімальній зароб
ітній платі.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітено
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст. .92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно За
конами України визначаються
права і свободи людини і гром
адянина ( п.1) та основи соціаль
ного захисту ( п.60)

Вирішуючи питання про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2005 роки суд к
ерується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти
Кодекс адміністративного су
дочинства України, за нормам
и ч.2 ст. 99 якого, адміністрати
вний позов може бути подано в
межах строку звернення до ад
міністративного суду, встан
овленого законом. Для зверне
ння до адміністративного суд
у за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюєт
ься річний строк, який , якщо
не встановлено інше, обчислю
ється з дня, коли особа дізна
лася або повинна була дізнат
ися про порушення своїх прав
, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 100 КАС України, пр
опущення строку звернення до
адміністративного суду є пі
дставою для відмови в задово
ленні позову за умови, якщо н
а цьому наполягає одна із сто
рін.. Якщо суд визнає причину п
ропущення строку поважною, с
права розглядається за прави
лами КАСУ.
Враховуючи, що позивач про
пустив річний строк зверненн
я до адміністративного суду
за захистом свого права, а на
ведені ним причини суд вважа
є не поважними, оскільки не п
озбавляли права пред'явити п
озов до суду, а також беручи д
о уваги, що на цьому наполяга
є відповідач, суд відмовляє в
позові про стягнення недопл
аченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2005 роки у зв'я
зку з пропуском позивачем ст
року звернення до суду та від
сутності поважними причин дл
я його поновлення.
Щодо вимог позивача про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2006 рік з приво
ду яких позивачем строк позо
вної давності не пропущено, т
о суд також відмовляє в цій ча
стині, керуючись п.37 ст. 77 Зако
ну України « Про державний бю
джет України на 2006 рік» згідно
якого, на 2006 рік зупинена дія
ст. .48 Закону України « Про стат
ус і соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок Чорнорнобильської катаст
рофи « в частині виплати комп
енсацій і допомог в розмірах
відповідно до мінімальної з
аробітної плати.
Вказані положення Закону У
країни « Про державний бюдже
т України на 2006 рік « не скасова
ні та не визнані не конституц
ійними.
Вимоги позивача щодо випла
ти щорічної допомоги на оздо
ровлення згідно Закону за 2007 р
ік підлягають до задоволення
виходячи з наступних міркув
ань.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV(3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд
України своїм рішенням від 09.0
7.2007 року № 6-рп в справі за консти
туційним поданням 46 народних
депутатів щодо відповідност
і Конституції України положе
нь ст. 29, 36, частини другої стат
ті 56, частини другої ст. .62, час
тини першої ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 1
3, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98
, 101, 103, 111 Закону України " Про держ
авний бюджет", визнав такими,
що не відповідають Конститу
ції України дані положення з
акону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх ок
ремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення ріш
ення Конституційним Судом Ук
раїни рішення про їх неконст
итуційність.
Таким чином, дія абзацу тре
тього частини четвертої стат
ті 48 Закону України " Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Враховуючи вищенаведене, с
уд приходить до висновку, що
заява позивача про перерахун
ок допомоги за 2004-2007 роки, подан
а до УПСЗН в липні місяці 2007 рок
у, тобто після ухвалення ріше
ння Конституційним судом Укр
аїни та до закінчення бюджет
ного року ( згідно ч.1 ст. 3 Бюдже
тного Кодексу

України бюджетний період
для всіх бюджетів становить
один рік, який починається 1 с
ічня і закінчується 31 грудня ц
ього року) підлягає до задово
лення в частині донарахуванн
я допомоги на оздоровлення з
а 2007 рік.
Згідно ст. . 19 Конституції Ук
раїни органи державної влади
та органи місцевого самовря
дування, їх
і. посадові особи зобов'язан
і діяти лише на підставі і в ме
жах повноважень та у спосіб,
що передбачені
Конституцією та Законами У
країни.
Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС Ук
раїни у справах щодо оскарже
ння дій чи бездіяльності суб
'єкта владних повноважень су
д перевіряє чи вчинені вони н
а підставі, у межах повноваже
нь та у спосіб, визначений Ко
нституцією і Законами Україн
и.
Частина 2 ст. 162 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни передбачає, що у разі з
адоволення адміністративно
го позову, суд може визнати п
ротиправними дії суб'єкта вл
адних повноважень та зобов'я
зати його вчинити певні дії щ
одо усунення порушень або пр
ийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і зах
ист прав суб'єктів у сфері пуб
лічно-правових відносин.
Поскільки судом встановле
но, що відповідач неправомір
но відмовив позивачу у донар
ахуванні допомоги на оздоров
лення за 2007 рік, то суд визнає т
акі дії Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації протипр
авними та зобов'язує управлі
ння провести перерахунок поз
ивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмі
рі, який передбачений ст. .48 За
кону України « Про статус і со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи» , а са
ме в розмірі кратному мініма
льній заробітній платі на мо
мент виплати щорічної допомо
ги.
В решті позову суд відмовл
яє з наведених вище міркуван
ь.
Керуючись ст. . 19 Конституці
ї України, ст. 48 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", ст. .77 Закону Украї
ни « Про державний бюджет Укр
аїни на 2006 рік», рішення Конст
итуційного Суду України № 6-рп
від 09.07.2007 року, ст. ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 1
59-163 КАСУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення, задовольни
ти частково.
Визнати дії Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Баришівської районн
ої державної адміністрації щ
одо відмови у перерахунку що
річної допомоги на оздоровле
ння за 2007 рік в розмірі передба
ченому ст. .48 Закону України «
Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи», протиправними.
Зобов'язати Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Баришівської районн
ої державної адміністрації К
иївської області провести пе
рерахунок та виплатити ОСО
БА_1 щорічної допомоги на оз
доровлення за 2007 рік в розмірі
передбаченому ст. .48 Закону Ук
раїни « Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи» , а саме в ро
змірі кратному до мінімально
ї заробітної плати, на момент
виплати щорічної допомоги.

В решті позову відмовити

Постанова може бути оскар
жена до Київського апеляційн
ого адміністративного суду ч
ерез Баришівський районний с
уд Київської області протяго
м двадцяти днів після поданн
я заяви про апеляційне оскар
ження, яка може бути подана д
о суду протягом десяти днів з
дня проголошення постанови.