Справа № 2-а-132082008
Суддя: Примаченко В.О.
Дата ухвалення: 2008-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
- Примаченка В.О.,

при секретарі судового
засідання - Халімендик О.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Білій Церкві залі суду
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління
соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, про визнання
рішення суб'єкта владних повноважень неправомірним та стягнення недоотриманої
суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є потерпілою від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи, із захворюванням, яке пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до законодавства має право на
щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено
вказану допомогу за 2007 та 2008 роки у значно нижчому розмірі. Оскільки
відповідач не проводить виплату вказаної грошової допомоги у передбаченому
законом розмірі та відмовив йому у проведенні такого перерахунку, то позивач
просить суд визнати відмову відповідача в перерахунку одноразової допомоги незаконною та зобов'язати провести
перерахунок та виплату недоотриманої суми за 2007 та 2008 роки в розмірі 4635
грн.

В судовому засіданні позивач та
його представник за заявою ОСОБА_2. позовні вимоги підтримали та уточнивши їх в
частині суми позову просять зобов'язати відповідача провести перерахунок та
виплату недоотриманої суми за 2007 та 2008 роки в розмірі 4685 грн.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, подав
до суду письмові заперечення, в яких позов не визнав та вказав, що виплата
вказаної допомоги на оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених
постановами Кабінету Міністрів України, управління соціального захисту
населення є розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань
і не може виходити за межі бюджетних призначень, визначених Державним бюджетом
України. Вважає, що рішення Конституційного Суду України не може бути виконане
оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» і не було фінансування «чорнобильських витрат». Крім того
посилається на внесення змін до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та
сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Заслухавши пояснення
позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.104
КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Вказаний спір за участю
Управління соціального захисту населення як суб'єкта владних повноважень (п. 7
ч. 1 ст. 3 КАС України) є публічно - правовим і його вирішення згідно з п. 1 ч.
1 ст. 17 КАС України належить до компетенції адміністративних судів України,
оскільки Управління соціального захисту населення як суб'єкт владних
повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним
законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.

Судом встановлено, і це
не заперечується відповідачем, що позивач є потерпілою від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи, із захворюванням, яке пов'язане з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та перебуває на
обліку управлінні соціального захисту населення.

Відповідно до ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення
потерпілим потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2
групи, із захворюванням, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС -
5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за
місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Щорічну одноразову допомогу на
оздоровлення позивач за 2007 рік отримав 29.12.2007 року в розмірі 120 грн., та
за 2008 рік - 21.05.2008 року в розмірі 120 грн., що підтверджено наданою
позивачем випискою по особовому рахунку Білоцерківської філії №211/078 ВАТ
«Державний ощадний банк України» від 18.09.2008 року. Зазначена допомога на
оздоровлення виплачена в тому розмірі, який встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач звертався до відповідача про проведення перерахунку щорічної
одноразової допомоги на оздоровлення, однак листами від 12.03.2008 року №7435
та №7436 їй було відмовлено у проведенні такого перерахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і
законами України, актами Президента України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України нормативні акти, їх окремі положення, визнані рішенням Конституційного
Суду України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного
рішення.

Статтею 76 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено розміри мінімальної
заробітної плати з 01 січня 2007 року - 400 грн., з 01 квітня 2007 року - 420
грн., з 01 липня 2007 року - 440 грн., з 01 жовтня 2007 року - 460 грн.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік» встановлено розміри мінімальної заробітної плати з 01 січня 2008 року -
515 грн., з 01 квітня 2008 року - 525 грн.,
з 01 жовтня 2008 року - 545 грн., з 01 грудня 2008 року - 605 грн.

Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року № 6-рп від 09.07.2007 року визнані неконституційними
деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в
тому числі п. 30 ст. 71, яким зупинено дію ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому абзац 3 частини 4
статті 48 цього Закону України почав знову діяти із 09.07.2007 року .

Рішенням Конституційного Суду
України №10-рп/2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік», яким внесено зміни до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами
України. Частина 2 ст. 162 КАС України
передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати
протиправними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язати його вчинити
певні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав суб'єктів у сфері публічно-правових відносин.

Оскільки судом
встановлено, що відповідач неправомірно не проводить донарахування допомоги на
оздоровлення за 2007 -2008 рік, то вважає за можливе визнати відмову у проведенні
перерахунку неправомірною та зобов'язати відповідача провести перерахунок та
виплату на користь позивача недоотриманої суми допомоги на оздоровлення: за
2007 рік в розмірі 2180 грн., виходячи з наступного: 525 грн.
(мінімальна заробітна плата на момент виплати допомоги) х 5 = 2300
грн. - 120 грн. (виплачена допомога) = 2180 грн.
(сума допомоги на оздоровлення.); за 2008 рік в розмірі 2505 грн.,
виходячи з наступного: 460 грн. (мінімальна заробітна плата на
момент виплати допомоги) х 5 = 2625 грн. - 120 грн.
(виплачена допомога) = 2505 грн. (сума допомоги на
оздоровлення.). Всього 4685 грн.

На підставі ст.4
Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивач звільнений від
сплати державного мита на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.19, 46, 95, 113,152 Конституції України, ст.48, 71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Законом
України «Про Державний бюджет України на
2007 рік», Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік» ст.ст.2, 3, 6, 9, 17,89,158-163, 185, 186
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов
задовольнити.

Визнати відмову Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської ради у проведенні ОСОБА_1перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення
за 2007 та 2008 роки в розмірі, передбаченому ст.48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не правомірною.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Білоцерківської міської ради провести перерахунок та виплату
суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 та 2008 роки на користь
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в
розмірі, передбаченому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірі 4685 грн.

Від сплати держмита сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути
подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя В.О.
Примаченко