Справа № 2-а-40/2008
Суддя: Гавура О.В.
Дата ухвалення: 2008-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-40/2008
П О С Т А Н О В А

і м е н е м
У к р а ї н и

31 липня 2008
року Балаклавський районний суд міста Севастополя у складі:

головуючого -
судді Гавури О.В.,

при секретарі
- Лесіній Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Балаклавської районної
державної адміністрації міста Севастополя, третя особа - Управління державного
казначейства в місті Севастополі, про стягнення заборгованості по виплаті
разової грошової допомоги,

в с т а н о в и в :

Позивач в січні
2008 року звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Балаклавської РДА м.Севастополя, третя особа - Управління
державного казначейства в м.Севастополі, про стягнення заборгованості по
виплаті разової грошової допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що йому як
учаснику бойових дій належала до виплати разова грошова допомога у розмірі
п”яти мінімальних пенсій за віком, але виплачено було з цієї суми лише 280 грн.

Позивач в
судове засідання не з”явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його
відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник
Управління праці та соціального захисту населення Балаклавської РДА
м.Севастополя в судове засідання не з”явився, надав заперечення проти позову.

Представник
третьої особи в судове засідання не з”явився, повідомлявся належним чином,
причин не з”явлення суду не повідомив.

Суд, дослідивши
матеріали справи, прийшов до наступного.

Позивач
ОСОБА_1. є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1яке
видане Балаклавським РВК м. Севастополя 17.12.2001 р.(а.с. )

Відповідно до
ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» в 2007 році йому, як учаснику бойових дій належала до виплати
разова грошова допомога у розмірі п”яти
мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з
довідки Управління праці та соціального захисту населення Балаклавської РДА
м.Севастополя за №11/2042 від 29.07.2008 р. позивачу було виплачено 280 грн,
тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законом України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік”.

Рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6 рп/2007 положення ст. 29
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» обмежена розміром у 280 грн. для
учасників бойових дій, визнані неконституційними та втратили чинність.

Статтею 28
Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” від
09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлений у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного
Законом.

Відповідно до
Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» розмір прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з 01 квітня 2007 року визначений у
розмірі 406 грн. Тому п”ять мінімальних пенсій за віком станом на
квітень-травень 2007 року становлять 2030 грн. З цієї суми позивачу було
виплачено 280 грн., тому на цей часОСОБА_1 повинні бути виплачені 1750 грн.

Виходячи зі
змісту вимог ст.22 Конституції України при прийнятті нових Законів або внесенні
змін до чинних законів держава не вправі допускати звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод, у тому числі і для ветеранів війни, Закон відносно яких
встанов, що нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування,
які обмежують права і пільги ветеранів війни, перебачені цим Законом, є
недійсними.

Відповідно до
ст.2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гаран тії їх соціального
захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

При цьому суд
приймає до уваги правову позицію Конституційного Суду України, який
неодноразово розглядав питання щодо конституційності положень законів України
про Державний бюджет України у частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій,
на які відповідно до чинного законодавства мають право окремі категорії
громадян.

Для значної
кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які
передбачено чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування,
необхідною складовою конституційного права на забезпечення достатнього
життєвого рівня (ст.48 Конституції України), який принаймні не може бути нижчим
від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зупинення його дії можливе за
умови введення відповідно до п.31 ч.1 ст.85, п.19 ч.1 ст.92 Конституції України
надзвичайного стану (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 р.
№5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

Тому положення
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” не можуть бути застосовані, оскільки вони
суперечать нормам Конституції України про недопустимість звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесені змін до
чинних законів.

Згідно ст.17
ч.1 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського
Суду з прав людини” суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про
захист прав людини і осовоположних свобод та протоколи до неї і практику
Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до
Конвенції „Кожна фізична ... особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто
не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Розглядаючи
борги у сенсі поняття „власності”, яке міститься у ст.1 ч.1 Протоколу №1 до
Конвенції і яке не обмежено лише власністю на фізичні речі та не залежить від
формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно,
можуть також розглядатись як „майнові права” і, таким чином, як власність.

Тому при
розгляді справи „Кечко проти України” (заява №63134/00) Європейський Суд з прав
людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити,
призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в
законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних
надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не
можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Суд не приймає
до уваги посилання представника відповідача на відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов”язань, оскільки релізація особою права, що пов”язане з
отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного
законодавства не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

У випадках,
коли з набуттям чинності певним законом, цого нормами призупиняється дія
положень закону, що був прийнятий раніше до спірних правовідносин
застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

За таких
обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1. обгрунтовані та
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.94
Кодексу про адміністративне судочинство України судові витрати компенсуються за
рахунок державного бюджету України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.22 Конституції України, Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до ст.ст.53, 94,
99, 104-107, 158-163 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги
ОСОБА_1- задовольнити.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Балаклавської районної
державної адміністрації міста Севастополя на користь ОСОБА_1заборгованість по
виплаті разової грошової допомоги в розмірі 1750 грн.

Судові витрати
компенсувати за рахунок державного бюджету України.

На постанову
може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Севастополя на
протязі 20 днів через Балаклавський районний суд міста Севастополя, після
подання заяви про апеляційне оскарження, термін подання якої законом визначений протягом 10 днів з моменту оголошення
постанови.

Суддя: