Справа № 2-а-1332008
Суддя: Шашкіна В.А.
Дата ухвалення: 2008-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-133
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2008 р. м. Севастополь

Балаклавський районний суд міста Севастополя в
складі:

головуючого - судді Шашкіної В.А.,

при секретарі - Городецькій К.О., Нежмедіновій
Д.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1.,

представників:

позивача -
ОСОБА_2.,

відповідача - ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

ОСОБА_6.,

3-ої особа -
ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Севастополі цивільну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Гагаринської районної державної адміністрації м. Севастополя про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про
поновлення на роботі в Гагаринській районній державній адміністрації м.
Севастополя на посаді відучого спеціаліста по справам неповнолітніх, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу 119 000,00 грн. з тих підстав,
що вважає звільнення її з вказаної посади за прогул без поважних причин -
незаконним, крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду
в розмірі 50 000,00 грн.

Представники відповідача позов не визнали та
вважають, що ОСОБА_1. звільнена правильно, і її поновлення на роботі на посаді
відучого спеціаліста по справам неповнолітніх суперечить вимогам діючого
законодавства.

Третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_7.
також вважає звільнення ОСОБА_1. законим та обгрунтованим.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, представників позивача та відповідача, третю особу,
вивчивши матеріали справи, оцінив всі
докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

ОСОБА_1. з 16.09.1992 р.
працювала на посаді спеціаліста з охорони дитинства і відучим спеціалістом по
справам неповнолітніх.

Розпорядженням Гагаринської
районної державної адміністрації м. Севастополя за №
12РА від 19.01.2004 р. вона була звільнена за прогул без поважних причин згідно
п. 4 ст. 40 КЗпП України. Привідом до її звільнення стало вісутність ОСОБА_1. на роботі з 06 по 23
листопада 2003 року та 17 січня 2004 року. Відповідач вважає, що в ці дні
ОСОБА_1. здійснила прогули без поважних причин.

Разом з тим, позивачка
стверджує, що відповідно до розпорядження Гагаринської районної державної
адміністрації м. Севастополя з
22.09.2003 р. по 03.11.2003 р. їй було надано щорічна чергова віпустка. В
період відпустки з 15.10.2003 р. по 05.11.2003 р. вона була хвора і їй було на
цей час видано лист тимчасової непрацездатності, в результаті чого вона не
вийшла на роботу, оскільки вважала, що невикористана нею частина щорічної
чергової відпустки - 16 днів надається їй відразу ж після закінчення тимчасової
непрацездатності з 06.11.2003 р. по 24.11.2003 р.

В останній день відпустки з
24.11.2003 р. по 31.12.2003 р., а потім з 08.01.2004 р. по 16.01.2004 р.
ОСОБА_1. знову хворіла і їй було також на цей час видано лист тимчасової
непрацездатності.

З 01.01.2004 р. по
07.01.2004 р. в Гагаринській районній державній адміністрації м. Севастополя
згідно розпорядженню Кабанету Міністраів України від 17.12.2003 р. за № 773-р
«Про перенесення робочих днів у 2004 році» (а.с. 58 том. І) були неробочими
днями, а понеділок - 05.01.2004 р. був перенесений на суботу 17.01.2004 р.

ОСОБА_1. не знала про
вказаний вище перенос робочого дня, гадаючи, що 17 та 18 січня 2004 року
(субота та неділя) - вихідні дні, вийшла на роботу 19 січня 2004 року. З цього ж дня вона була звільнена за прогули
без поважних причин.

Суд вважає її звільнення
незаконним, а тому вона підлягає поновленню на роботі в Гагаринській районній
державній адміністрації м. Севастополя на посаді відучого спеціаліста по справам
неповнолітніх з 19.01.2004 р.

Суд виходить з того, що
неявку ОСОБА_1 на роботу з 06 по 23 листопада 2003 року та 17 січня 2004 року
не можна визнати прогулом без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів
справи, пояснень позивачки і це не оспарюється представниками відповідача,
ОСОБА_1. в період щорічної чергової відпустки, яка була їй надана
адміністрацією з 22.09.2003 р. по 03.11.2003 р. (16 днів) була непрацездатна -
на ці дні з 15.10.2003 р. по 05.11.2003 р. їй був виданий лист тимчасової
непрацездатності.

Суд вважає, що вона мала
право згідно зі ст. 11 ЗУ «Про відпустки» на продовження відпустки
безпосередньо одразу ж після тимчасової непрацездатності. Використовуя дане
право ОСОБА_1. після закінчення тимчасової непрацездатності 05.11.2003 р.
надала 06.11.2003 р. до адміністрації листок тимчасової непрацездатності, та на
слідуючий день 06.11.2003 р. не вийшла на роботу. Протягом 16 днів вона
знаходилась у відпустці до 23.11.2003р., після чого вона захворіла, та
24.11.2003 р. їй знову був виданий лист тимчасової непрацездатності по
31.12.2003 р.

Ураховуючи те, що з 01 по 07
січня 2004 року в Гагаринській районній державній адміністрації м. Севастополя
були неробочими днями, ОСОБА_1. також не роботала, а з 08 по 16 січня 2004 року
вона знову знаходилась на лікуванні на підставі листа тимчасової
непрацездатності.

На підставі викладеного суд
вважає, що неявка ОСОБА_1. на роботу 17.01.2004 р. не є прогулом без поважних
причин, оскільки вона не була повідомлена про переніс робочого дня 05.01.2004
р. (понеділок) на 17.01.2004 р. (субота), а потому після закінчення хвороби
16.01.2004 р. вона, вважая, що 17 та 18 січня 2004 року - вихідні дні, вийшла
на роботу 19.01.2004 р.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1.,
яка не погодила з керівництвом
Гагаринської районної державної адміністрації м. Севастополя переніс
відпустки та неявку на роботі 17.01.2004 р. не можна визнати прогулом без
поважних причин, а тому підстав для її звільнення згідно п. 4 ст. 40 КЗпП
України Гагаринська районна державна адміністрація м. Севастополя не мала.

Позовні вимоги ОСОБА_1. в
частині поновлення на роботі суд вважає обгрунтованими, а потому вона підлягає
поновленню на роботі.

Крім того, позивачки вимагає
відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнаючи звільнення ОСОБА_1.
незаконним, суд вважає необхідним поновити її на роботі з дня видачі наказупро
її звільнення, тобто з 19.01.2004 р. та стягнути на її користь заробітну плату
за час вимушеного прогулу з рахунку її середньої зарплати згідно Порядку
обчислення середньої заробітної плати, затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р.

В даному випадку суд
виходить з того, що відповідно до п. 2 указаного Порядку обчислення середньої
заробітної плати проводиться, виходячи з виплат за останні два календарних
місяця роботи, що предують місяцю звільнення робітника від роботи із
застосуванням коефіцієнта корегування середнього заробітку, який застосовується
при нарахуванні компенсації за вимушений прогул.

Як свідчить довідка
Гагаринської районної державної адміністраціі м. Севастополя від
27.03.2008 р. за вих. № 1983/07 останні два місяці роботи позивачки - це
серпень та вересень 2003 року. В ці місяці ОСОБА_1. працювала відповідно 12
днів та 3 дні. Її средньомісячна заробітна плата у разі її роботи повний місяць
склала би відповідно:

оклад

ранг

премія

вислуга

серпень

110,00

55,00

65,34

33,00

вересень

145,00

55,00

108,00

40,00

Таким чином, середня заробітна плата за дві
місяці склала (263,34 грн. + 348,00 грн.) : 2 = 305,67 грн.

Суд вважає, що компенсація за час вимушеного
прогулу підлягає виплаті позивачці за період з 19.01.2004 р. по 05.04.2005 р.,
тобто до дня дисягнення позивачкою гранічного віку перебування на державній
службі, оскільки згідно ЗУ 2Про державну службу» гранічний вік перебування на
державній службі складає для жінок 55 років. Позивачці 05.04.2005 р.
виповнилося 55 років.

Виходячи з вищенаведеного, розрахунок вимушеного
прогулу складає 18 676,40 грн., а саме:

Сума заработної плати, з урахуванням
коефіцієнта

I (з 19.01.04,
за 10 робочіх днів)

710,65 (152,84-27,50)
х 1,28 х х 1,08 х 2,33 х 1,167 х х 1,45) + 27,50

II (з 01.02.04)

1 421,25 (305,67
- 55) х 1,28 х х 1,08 х 2,33 х 1,167 х х 1,45 + 55

III

1 421,25

IV

1 421,25

V

1 421,25

VI

1 421,25

VII

1 421,25

VIII

1 421,25

IX (з 01.09.04)

1
122,38 (305,67 - 55) х
х 1,08 х 2,33 х 1,167 х х 1,45
+ 55

X

1
122,38

XI

1 122,38

XII

1 122,38

I (з 01.01.05)

1 122,38

II

1 122,38

III

1 122,38

IV (за 3 робочі
дні до 05.04.05)

160,34 (43,67 -
7,86) х 1,08 х 2,33 х х 1,167 х 1,45 +
7,86

В розрахунку застосовані коефіцієнти підвищення
заробітної плати:

2004 рік

I-VIII

145,00

IX-I

186,00

коефіцієнт 1,28

2005 рік

II-XI

206,00

XII

223,00

коефіцієнт 1,08

2006 рік

I-XII

520,00

коефіцієнт 2,33

2007 рік

I-IV

520,00

V-XII

607,00

коефіцієнт 1,167

2008 рік

I

607,00

II-V

880,00

коефіцієнт 1,45

При цьому, відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р., суд вважає, що підлягає корегуванню
оклад, премія, надбавка за вислугу років державної служби за виключенням
виплати за ранг.

Суд також вважає необхіжним застосвати індекс
інфляції за період з січня 2004 року по квітень 2005 року:

№

Вид оплати

січень 2004

лютий 2004

березень 2004

квітень 2004

травень 2004

червень 2004

Нарахування

201

сер.зарплата

305,67

305,67

305,67

306,60

306,60

306,60

індекс інфляції

101,4

100,4

100,4

100,7

100,7

100,7

202

індексація

218,30

211,06

209,04

206,96

203,43

199,87

№

Вид оплати

липень 2004

серпень 2004

вересень 2004

жовтень 2004

листопад 2004

грудень 2004

Нарахування

201

сер.зарплата

306,60

306,60

306,60

306,60

306,60

306,60

індекс інфляції

100,0

99,9

101,3

102,2

101,6

102,4

202

індексація

196,38

196,38

196,87

190,43

179,73

172,06

№

Вид оплати

січень 2005

лютий 2005

березень 2005

квітень (05.04.2005)

Всього

Нарахування

201

сер.зарплата

306,60

306,60

306,60

29,20

4 628,20

індекс інфляції

101,7

101,0

101,6

100,7

202

індексація

172,06

172,06

164,06

15,19

2 903,88

Позивачка просить стягнути середній заробіток за
період вимушеного прогулу з 19.01.2004 р. до дня винесення рішення по даній
справі за тими обставинами, що вимушений прогул відбувся не з її вини, а з вини
відповідача, який тривалий час прешкоджав розгляду справи по суті, оскаржуя
судове рішення до вищої інстанції.

Суд вважає доводи позивачки в даній частині
недостатньо обгрунтованими та приходить до висновку про необхідність стягнення
з відповідача середнього заробітку за період з 19.01.2004 р. по 05.04.2005 р.,
тобто до дня досягнення позивачкою 55-річного гранчного віку перебування на
державній службі згядно ЗУ «Про державну службу».

З таких обставин суд вважає, що стягненню
підлягає 21 738,42 грн., в тому числі средній заробіток 305,67 грн. за період з
19.01.2004 р. по 05.04.2005 р. з урахуванням коефіцієнта нарахування середнього
заробітку - 18 676,40 грн. та індексу інфляції - 2 903,00 грн.

Крім цього, позивачка також просить суд стягнути
з відповідача моральну шкоду в розмірі
50 000,00 грн. В обгрунтування даної вимоги позивач вказує на те, що в
результаті неправомірних дій відповідача їй завдається моральна шкода, яка
виражається в моральних переживаннях, пов'язаних зі стражданнями, які
спричинені відповідачем в результаті неправомірного звільнення, позбавленням
можливості реалізовувати нею своїх звичок та бажань та погіршенням відносин з
оточенням.

Дану вимогу позивачки суд вважає законною та
обгрунтованою на підставі ст. 237-1 КЗпП України, а також того, що в даному
випадку втрата нормальних життєвих зв'язків позивачки та її намагання
прикладати додаткових зусиль для організації свого життя є наявними. Тому,
стягненню з відповідача також підлягає сума моральної шкоди в розмірі 5 000,00
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17,
158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 40 ч. 4, 237-1
Кодексу законів про працю України, ст. 23 Закону України «Про державну службу»,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1до Гагаринської районної
державної адміністрації м. Севастополя, третя особа - ОСОБА_7 про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1на посаді ведучого спеціаліста
служби по справах неповнолітніх Гагаринської районної державної адміністрації
м. Севастополя з 19.01.2004 р.

Стягнути з Гагаринської районної державної
адміністрації м. Севастополя на користь ОСОБА_1за час вимушеного прогулу суму в
розмірі 21 738 (двадцять одну тисячу сімсот тридцять вісім) грн. 42 коп.

Стягнути з Гагаринської районної державної
адміністрації м. Севастополя на користь ОСОБА_1суму моральної шкоди в розмірі 5
000 (п'ять тисяч) 00 грн.

Стягнути з Гагаринської районної державної
адміністрації м. Севастополя на користь держави судовий збір в розмірі 17
(сімнадцять) грн. 50 коп.

Стягнути з Гагаринської районної державної
адміністрації м. Севастополя на користь держати витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 7 (сім) грн. 50
коп.

В останній частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного
суду міста Севастополя через Балаклавський районний суд міста Севастополя.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана
до Балаклавського районного суду міста Севастополя у 10-денний строк з дня проголошення постанови, апеляційна скарга
у 20-денний строк після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя