Справа № 2-а-407/2007
Суддя: Бойко М.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - А -407/2007 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКР
АЇНИ
06 листопада 2007 року
Таращанський рай
онний суд Київської області

в складі:
головуючого: судді Бойка
М.Г.
при секретарі: Островерше
нко О.М.,
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні в м. Тара
ща справу за адміністративн
им позовом ОСОБА_1 до уп
равління праці та соціальн
ого захисту населення Тараща
нської РДА про стягнення нед
оотриманих сум одноразової д
опомоги на оздоровлення ,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся д
о суду із вищеназваним позов
ом, в якому просив суд визнати
відмову управління праці та
соціального захисту населен
ня Таращанської РДА в перера
хунку щорічної одноразової д
опомоги на оздоровлення, яка
передбачена Законом України
„Про статус та соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок аварії на ЧАЕС" н
езаконною та стягнути з відп
овідача недоплачені кошти на
оздоровлення за 2004, 2005 роки в ро
змірі 2698,30 гривень. Обґрунтовую
чи заявлений позов позивач з
азначив, що щорічна допомога
на оздоровлення виплачуєтьс
я громадянам за місцем їх про
живання органами соціальног
о захисту населення. Розмір м
інімальної заробітної плати
визначається на момент випл
ати. За 2004 рік він отримав вказа
ну допомогу в розмірі 26,70 гриве
нь, а за 2005 рік в розмірі 120 гриве
нь, що є значно нижчою, ніж це п
ередбачено ст. 48 ЗУ „Про стату
с та соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок аварії на ЧАЕС", якою передб
ачено, що інвалідам 1-ої групи
(захворювання пов'язане з впл
ивом аварії на ЧАЕС) щорічна д
опомога на оздоровлення випл
ачується в розмірі п'яти міні
мальних заробітних плат. Він
(позивач) звертався до відпов
ідача із заявою в якій просив
провести донарахування та в
иплату недоотриманих коштів
щорічної одноразової допомо
ги на оздоровлення, проте йом
у в задоволенні його вимоги в
ідповідачем було відмовлено
, про що була дана письмова від
повідь від 08.10.2007 року і саме з да
ного часу він довідався про п
орушення свого права.
В судовому засіданні
представник позивача збільш
ила позовні вимоги позивача
і просить суд стягнути на кор
исть позивача недоплачені ко
шти на оздоровлення за 2004, 2005, 2006, 20
07 роки в розмірі 6433,30 гривень. Пр
едставник відповідача в судо
вому засіданні позов не визн
ав в повному обсязі, обґрунто
вуючи тим, що дійсно ЗУ „Про ст
атус та соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок аварії на ЧАЕС" передба
чені виплати на оздоровлення
, на які вказує позивач. Проте,
відповідно до ст. 62 вищезазна
ченого Закону, передбачено п
орядок таких виплат, які визн
ачаються Кабінетом Міністрі
в України, рішення якого є обо
в'язковими для виконання мін
істерствами та іншими органа
ми державної виконавчої та м
ісцевої влади. Даний порядок
в 1996 - 2004 роках був визначений по
становою КМУ №836 від 26.07.1996 року „П
ро компенсаційні виплати осо
бам, які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и", де встановлено щорічну доп
омогу на оздоровлення інвалі
дам 1-ої групи в розмірі 26,70 грн, я
кі були виплачені позивачу. П
очинаючи з 2005 року такий поряд
ок визначено постановою КМУ
№ 562 від 12.07.2005 року „Про щорічну д
опомогу на оздоровлення гром
адянам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи", де встановлено щорічну
допомогу на оздоровлення ін
валідам 1-ої групи в розмірі 120 г
ривень, які також були виплач
ені позивачу. Крім того, він вв
ажає, що в задоволенні позову
в частині вимог позивача за 20
04-2005 роки слід відмовити і тому
, що позивач на момент подачі д
аного позову до суду, пропуст
ив однорічний строк зверненн
я до адміністративного суду,
який встановлено ст. 99 КАС Укр
аїни. Щодо вимог представник
а позивача за 2006- 2007 роки, то в їх з
адоволенні необхідно також в
ідмовити, оскільки згідно із
п. 37 ст. 77 Закону України „Про де
ржавний бюджет України на 2006 р
ік" дію абзацу другого частин
и четвертої статті 48 ЗУ „Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати на 2006 рік було зу
пинено і вказану норму даног
о Закону не було визнано неко
нституційною, а щодо рішення
Конституційного Суду Україн
и від 09.07.2007 року № 6-РП, яким було в
изнано неконституційним п. 30 с
т. 71 Закону України „Про Держа
вний бюджет України на 2007 рік",
яким зупинено на 2007 рік дію в ча
стині виплати компенсацій і
допомог у розмірах відповідн
о до мінімальної заробітної
плати - абзаців другого, треть
ого, четвертого, п'ятого, шосто
го та сьомого частини першої
, частини третьої, абзаців дру
гого, третього, четвертого, п'я
того, шостого, сьомого частин
и четвертої та частини сьомо
ї статті 48

2
Закону України „Про ст
атус і соціальний захист гро
мадян, які постраждали внасл
ідок Чорнобильської катастр
офи", то вказане рішення не мож
ливо застосовувати в даному
випадку, оскільки допомога н
а оздоровлення за 2007 рік позив
ачу була виплачена 20.03.2007 року, т
обто до ухвалення вказаного
рішення. Судом встановлено, щ
о позивач є інвалідом 1-ої груп
и (захворювання пов'язане з вп
ливом аварії на ЧАЕС). Відпові
дно до ч. 4 ст. 48 Закону України „
Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи" від 28 лютого 1991 року і
з змінами і доповненнями, поз
ивач, як інвалід 1-ої групи, має
право на виплату щорічної од
норазової допомоги на оздоро
влення в розмірі п'яти мініма
льних заробітних плат. Згідн
о з ч. 7 ст. 48 даного Закону розмі
р мінімальної заробітної пла
ти визначається на момент ви
плати. 05.10.2004 року відповідач вип
латив позивачу щорічну допом
огу на оздоровлення за 2004 рік в
розмірі - 26,70 грн; 01.03.2005 року - 26,70 грн
, а 12.09.2005 року - 93,30 грн., всього (26,70 грн
+ 93,30 грн) = 120 грн., допомогу на оздо
ровлення за 2005 рік.; 18.10.2006 року - 120 г
рн. допомогу на оздоровлення
за 2006 рік; 20.03.2007 року - 120 грн. допомо
гу на оздоровлення за 2007 рік. Ви
плата зазначеної грошової до
помоги проведена відповідно
до постанови Кабінету Мініс
трів України від 26.07.1996 року № 836 „
Про компенсаційні виплати ос
обам, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи" за період до 2005 року та пост
анови KMУкраїни від 12.07.2005 року № 56
2 „Про щорічну допомогу на озд
оровлення громадянам, які по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи" - за періо
д з 2005 року. Представник позива
ча вважаючи, що дані постанов
и, яка встановлюють конкретн
ий розмір щорічної допомоги
в твердій грошовій сумі, зокр
ема для інвалідів 1-ої групи (з
ахворювання пов'язане з впли
вом аварії на ЧАЕС) в такому ро
змірі, суперечать вимогам ЗУ
„Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи" від 28 лютого 1991 року
, яким встановлено розмір щор
ічної допомоги, як величину к
ратну відносно до розміру мі
німальної заробітної плати н
а час здійснення виплати, про
сить суд стягнути з відповід
ача на користь позивача недо
плачені кошти на оздоровленн
я за 2004, 2005, 2006, 2007 роки в розмірі 6433,30 г
ривень. Указані обставини вс
тановлено з пояснень сторін,
матеріалів справи, дослідже
них в судовому засіданні. Вра
ховуючи дані обставини суд в
важає, що вищезазначені позо
вні вимоги підлягають частко
вому задоволенню, оскільки з
моменту прийняття постанови
КМУ № 562 від 12.07.2005 року, встановле
ні нею розміри щорічної допо
моги на оздоровлення залишал
ися незмінними, у той час як Ве
рховною Радою України неодно
разово змінювався розмір мін
імальної заробітної плати, щ
орічно затверджувався новий
державний бюджет. Оскільки, н
і Верховна Рада, ні Кабінет Мі
ністрів України в подальшому
будь-яких рішень з цих питань
не приймали, виходячи з пріор
итетності законів над урядов
ими нормативними актами, при
вирішенні даного спору в час
тині виплати одноразової доп
омоги на оздоровлення за 2005 та
за 2007 рік, підлягають застосув
анню норми ст. 48 ЗУ „Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
від 28 лютого 1991 року з послідую
чими змінами та доповненнями
. Таким чином, посилання на вищ
езазначені постанови предст
авника відповідача та їх зас
тосування при визначенні роз
міру щорічної допомоги на оз
доровлення за 2004-2005 та за 2007 роки
є безпідставним. Згідно з ст. 9
9 КАС України для звернення до
адміністративного суду вста
новлений річний строк, який о
бчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була д
ізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Оск
ільки на застосуванні строку
позовної давності наполягає
одна з сторін адміністратив
ного процесу, суд вважає за мо
жливе застосувати однорічни
й строк позовної давності до
правовідносин, що виникли мі
ж сторонами, оскільки суд вба
чає, що вказаний строк зверне
ння до суду повинен обчислюв
атися із дати останньої проп
лати суми щорічної допомоги
на оздоровлення, тобто з 12.09.2005 р
оку, коли позивачем було отри
мано в рахунок вказаної допо
моги за 2005 рік 93,30 грн., і вказаний
річний строк позивачем тако
ж пропущено, але суд вважає за
необхідне поновити його, вва
жаючи, що він позивачем пропу
щений з поважних причин, оскі
льки йому стало відомо про по
рядок нарахування та розмір
одноразової допомоги на оздо
ровлення лише після отриманн
я письмової відповіді началь
ника управління праці та соц
іального захисту населення Т
аращанської РДА від 08.10.2007 року т
а з судової практики, яка скла
лася в 2007 році при вирішення сп
орів даної категорії. Крім то
го, рішенням Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року № 6-РП
було визнано неконституційн
им п. 30 ст. 71 Закону України „Про
Державний бюджет України на
2007 рік", яким зупинено на 2007 рік д
ію в частині виплати компенс
ацій і допомог у розмірах від
повідно до мінімальної зароб
ітної плати - абзаців другого
, третього, четвертого, п'ятого
, шостого та сьомого частини п
ершої, частини третьої, абзац
ів другого, третього, четверт
ого, п'ятого, шостого, сьомого
частини четвертої та частини
сьомої статті 48 Закону Україн
и „Про статус і соціальний за
хист громадян, які постражда
ли внаслідок Чорнобильської
катастрофи". В той же час, беру
чи до уваги, що згідно із п. 37 ст
. 77 Закону України „Про держав
ний бюджет України на 2006 рік" ді
ю абзацу другого частини чет
вертої статті 48 ЗУ „Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
в частині виплати компенсаці
й і

3
допомог у розмірах відпов
ідно до мінімальної заробітн
ої плати на 2006 рік було зупинен
о і вказану норму даного Зако
ну не було визнано неконстит
уційною, суд вважає за безпід
ставну вимогу представника п
озивача провести виплату гро
шової допомоги за 2006 рік, виход
ячи із розміру мінімальної з
аробітної плати.
Відповідно до ст. 83 Зак
ону України „Про державний б
юджет України на 2005 рік" з 01 січн
я 2005 року розмір мінімальної з
аробітної плати встановлено
262 гривні на місяць, з 01 квітня 20
05 року -290 гривень на місяць, з 01 л
ипня 2005 року - 310 гривень на місяц
ь, з 01 вересня 2005 року - 332 гривні.

З огляду на те, що розм
ір мінімальної заробітної пл
ати визначається на момент в
иплати, відповідач зобов'яза
ний був виплатити позивачу щ
орічну допомогу на оздоровле
ння в розмірі: 332 грн. х 5 = 1660 грн. за
2005 рік.
Враховуючи, що позивач
отримав допомогу на оздоров
лення за 2005 рік в розмірі 120 грн.,
на користь позивача підляга
є стягненню сума в розмірі (1660 г
рн. - 120 грн.) = 1540 грн.
Відповідно до ст. 76 Зако
ну України „Про державний бю
джет України на 2007 рік" з 01 січня
2007 року розмір мінімальної за
робітної плати встановлено 4
00 гривень на місяць, з 01 квітня
2007 року - 420 гривень на місяць, з 01
липня 2007 року - 440 гривень на міся
ць та з 01 жовтня 2007 року - 460 гривен
ь на місяць.
З огляду на те, що розмі
р мінімальної заробітної пла
ти визначається на момент ви
плати, відповідач зобов'язан
ий був виплатити позивачу що
річну допомогу на оздоровлен
ня в розмірі: 400 грн. х 5 = 2000 грн. за 2
007 рік.
Враховуючи, що позивач о
тримав допомогу на оздоровле
ння за 2007 рік в розмірі 120 грн., на
користь позивача підлягає с
тягненню сума в розмірі (2000 грн
. - 120 грн.) = 1880 грн., а всього за 2005 рік
та за 2007 рік - 3420 грн. (1540 грн. + 1880 грн.).

Відповідно до п.3 Прикінц
евих та перехідних положень
КАС України розмір судового
збору щодо майнових вимог ст
ановить 1% від розміру таких ви
мог, а тому на користь держави
підлягає до стягнення судов
ий збір в розмірі 34,20 грн..
Керуючись ст.ст. 6, 9, 17, 89, 90, 99, 10
0, 158-163, 185, 186 КАС України, ст.ст. 48, 62, 71 За
кону України „Про статус і со
ціальний захист громадян, по
страждалих внаслідок Чорноб
ильської катастрофи", ст. 83 Зак
ону України „Про державний б
юджет України на 2005 рік", ст. 77 За
кону України „Про державний
бюджет України на 2006 рік", ст. 76 З
акону України „Про Державний
бюджет України на 2007 рік.", ріше
нням Конституційного Суду Ук
раїни від 09.07.2007 року № 6-РП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити час
тково.
Стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення Таращанської рай
онної державної адміністрац
ії на користь ОСОБА_1 3420 (три
тисячі чотириста двадцять) г
ривень.
Стягнути з Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Таращанської районн
ої державної адміністрації н
а користь держави судовий зб
ір в розмірі 34,20 грн..
Постанова може бути оскар
жена в апеляційному порядку
до Київського апеляційного а
дміністративного суду через
Таращанський районний суд ш
ляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення пос
танови заяви про апеляційне
оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, з подаче
ю її копії до апеляційної інс
танції.