Справа № 2а-10631/08
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

«01» грудня 2008 року
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Харківського обласного військового комісаріату про визнання
дій неправомірними, стягнення грошової компенсації замість речового майна та
зобов'язання видати в натурі речове майно,

встановив:

ОСОБА_1. просить визнати неправомірними дії відповідача щодо
незабезпечення його за час проходження військової служби належним речовим
майном та стягнути з останнього на його користь грошову компенсацію замість
належного до видачі станом до 11.03.2000р. речового майна у сумі 129,50 грн. і зобов'язати відповідача
видати належне до видачі після 11.03.2000р. речове майно в натурі на суму 2275,90 грн., згідно довідки № 112
від 15.08.2008р., а в разі відсутності
вказаного майна вартість останнього
просить стягнути з того на його користь.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Харківському
обласному військовому комісаріаті. Наказом командувача Сухопутних військ
Збройних Сил України № 461 від 28.10.2006р. був звільнений з військової служби
у запас та згідно наказу Харківського обласного військового комісаріату № 2 від
02.01.2007р. виключений зі списків особового складу Ізюмсько-Борівського ОМВК,
з усіх видів забезпечення.

В період проходження військової
служби він знаходився на речовому забезпеченні у відповідача, яким в повному
обсязі не забезпечувався, а тому,
відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», де передбачено, що військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також, речове майно і
продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію
замість них, має право на відшкодування вказаної заборгованості.

Крім
того, згідно п. 27 «Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час»,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444,
передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом
носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони
не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на
день підписання наказу про звільнення.

На день
виключення його зі списків особового складу університету сума грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна станом на
11.03.2000р. складає в сумі 129,50 грн.,
та після 11.03.2000 р. в сумі 2275,90 грн., про що свідчить довідка № 112 від 15.08.2008р., яка видана
відповідачем.

Оскільки,
на момент виключення його зі списків особового складу Ізюмсько-Борівського ОМВК,
відповідач не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна
або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення
відмовою, тому вона вважає, що з боку останнього має місце противоправність,
яка порушує його право на одержання речового майна в натурі або даної грошової
компенсації.

Позивач
в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представник відповідача, який є
суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і
місце судового розгляду в судове засідання не прибув, не повідомивши про
причину неприбуття та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності і
заперечення на адміністративний позов.

Суд вважає можливим розгляд справи
за його відсутності на підставі наявних доказів у справі, відповідно до ст. 128 КАСУ.

Дослідивши докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1. проходив
військову службу у відповідача. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних
Сил України № 461 від 28.10.2006р. був звільнений з військової служби у запас
та згідно наказу Харківського обласного військового комісаріату № 2 від
02.01.2007р. виключений зі списків особового складу Ізюмсько-Борівського ОМВК,
з усіх видів забезпечення.

В період проходження військової
служби позивач знаходився на речовому забезпеченні у Харківському обласному
військовому комісаріаті, яким він в повному обсязі не забезпечувався.

На день
виключення позивача зі списків особового складу Ізюмсько-Борівського ОМВК сума
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом на
11.03.2000р. складає в сумі 129,50 грн.,
та після 11.03.2000 р. в сумі 2275,90 грн., про що свідчить довідка № 112 від 15.08.2008р., яка видана
відповідачем.

Згідно
п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, передбачено, що
військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової
форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під
час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення.

Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

Законом
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р.
призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби
безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної
охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують
цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців), а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 р.» від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено.

Оскільки
позивач не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія
положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно
решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону
України «Про Державний бюджет України на 2008р.» від 28.12.2007р. № 107-VI п.2
ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» виключено, то вимоги
позивача щодо видачі речового майна в натурі, яким він не забезпечувався після
11.03.2000р., на суму 129,50 грн. та відшкодування вартості майна, яким він не
забезпечувався до 11.03.2000р., у розмірі 2275,90 грн. підлягає задоволенню на
підставі вищевикладеного.

Відповідно до
ст.92 Конституції України виключно Законами України визначаються

- права і
свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки
громадянина, а також встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна
система України.

Ст.95 Конституції України передбачає, що
виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Закон про
Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений
поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для
забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та
органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон
затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання
Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в
період проходження військової служби позивач мав право на забезпечення речовим
майном, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також,
враховуючи, що дію п.2 ст.9-1 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено,
згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2008р.» від 28.12.2007р.
№107-VI, але діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового
майна в натурі, заборгованість по якому має місце, то позивач має право на
одержання речового майна в натурі, заборгованість по якому утворилась після
11.03.2000р. на суму 2275,90 грн., оскільки його право в частині забезпечення
речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо
здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для
задоволення позову в цій частині зазначеним шляхом., в іншій частині -
підлягає стягненню грошова компенсація
замість невиданого речового майна.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 128, 159 КАСУ, ст. ст. 92, 95 Конституції
України, ст. ст. 9, 91
Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей”, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів», Постановою КМУ «Про речове
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у
мирний час», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р.,
суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Харківського обласного військового комісаріату щодо
незабезпечення ОСОБА_1за час проходження військової служби належним речовим
майном.

Стягнути
з Харківського обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію замість належної до видачі станом до 11.03.2000р. речового майна у
сумі 129 (сто двадцять дев'ять) грн. 50 коп.

Зобов'язати
Харківський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 належне до видачі
після 11.03.2000р. речове майно в натурі
на суму 2275 (дві тисячі двісті сімдесят п'ять) грн. 90 коп., згідно
довідки № 112 від 15.08.2008р., а в разі відсутності його вартість стягнути з
Харківського обласного військового комісаріату на користь ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -