Справа № 2а-456/07
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-456/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
- судді Перегінець
Л.В.

секретаря Козюпі
З.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську про визнання незаконним рішення комісії, суд, -

Встановив:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до Управління пенсійного фонду України в місті
Івано-Франківську про визнання незаконним рішення комісії для розгляду питань
пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії при Укравлінні пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську від 06.03.2006р. про припинення виплати пенсії
призначеної згідно ст.16 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання відновити виплату пенсії з
01.03.2006р.

В
судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що працювала прибиральницею у військовій
частині № 83593. Військовослужбовці даної частини в 1986-1987р.р. приймали
участь у бойових діях на території Республіки Афганістан, де позивачка,
як вільнонаймана, працювала на
харчовому складі. У 2005р. їй було призначено пенсію за віком на пільгових
умовах як учаснику бойових дій. Однак у березні 2006р. виплата такої
припинилась на підставі рішення комісії,
яке вона вважає незаконним.
Просить позов задоволити.

Представник
відповідача згідно довіреності ОСОБА_2позов не визнала, суду пояснила, що позивачці припинено виплату пенсії, оскільки така була призначена на підставі
недостовірних даних. ОСОБА_1 була вільнонайманою, а право на пенсію згідно ст.16 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" мають військовослужбовці,
особи начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази по справі, з'ясувавши таким чином
фактичні її обставини, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачка 26.03.1986р.
була прийнята на роботу у військову частину № 83593 на посаду прибиральниці
побутових приміщень.

Як
вбачається з копії посвідчення серія НОМЕР_1 від 02.12.1998р. ОСОБА_1 надано
статус учасника бойових дій відповідно до п.2
ст.6 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У 2005
році позивачці була призначена пенсія за віком на пільгових умовах згідно ст.16 Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Згідно
листа Івано-Франківського міського військового комісаріату від 02.03.2006 року
№1/368 посвідчення учасника бойових осіб НОМЕР_1 видано ОСОБА_1 як такій, що знаходилась у закордонному відрядженні в
якості вільнонайманої в Республіці Афганістан,
під час ведення там бойових дій.

Протоколом
№17 від 06.03.2006р. засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій при управлінні Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську вирішено припинити виплату призначеної ОСОБА_1
пенсії з 01.03.2006р, оскільки вона була
вільнонайманою, і не проходила
військової служби в Збройних силах України як військовослужбовець.

2

Згідно
розпорядження №186257 від 14.03.2006р. ОСОБА_1 припинено виплату пенсії з
01.03.2006р. про що її повідомлено листом УПФ від 14.03.2006р., та
вказано, що право на пенсію набуде з
досягненням 55 років.

Відповідно
до ст.16 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" військовослужбовці,
особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті,
які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, одержаних при захисті
Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби (службових
обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з перебуванням
на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли
повторний шлюб) військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження
військової служби (виконання службових обов'язків) чи після звільнення зі
служби, але внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, одержаних при виконанні
обов'язків військової служби (службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального
обов'язку, мають право на пенсію:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно ст.49 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1)
якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2)
на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3)
у разі смерті пенсіонера;

4)
у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд;

5)
в інших випадках,
передбачених законом.

Як
вбачається з матеріалів справи, пільгову
пенсію позивачці було призначено на підставі недостовірних даних про службу в
Збройних силах в період закордонного відрядження в Республіці Афганістан. Проте
як встановлено відповідачем на підставі листа МВК від 02.03.06р. ОСОБА_1
перебувала в такому відрядженні під час ведення там бойових дій, однак,
як вільнонаймана, що нею в
судовому засіданні було підтверджено. Тому,
дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачці згідно ст.16 ЗУ „Про пенсійне забезпечення"
слід визнати правомірними.

На
підставі ст. 49 ЗУ „ Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.16 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" та керуючись ст. ст.
11, 71, 159, 160, 163 КАС України,
суд, -

Постановив:

В
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в місті Івано-Франківську про визнання незаконним рішення комісії та
зобов'язання відновити виплату пенсії з 01.03.2006р.- відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.