Справа № 2а-736/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-736/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2007 рокум. Вінниця

Староміський районний суд м. Вінниці в складі головуючої судді Денишенко Т.О., при секретарі Пащенко К.І., з участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача - Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради Іщука Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 5 адміністративну справу № 2а-736/07 за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в сумі 3203,18 гривні,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2007 року до Староміського районного суду м. Вінниці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Староміської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення разової щорічної грошової допомоги за 2004-2007 роки в сумі 4619,04 гривень ( а. с.1-2 ).

На виконання ухвали судді від 07.09.2007 року ( а. с. 9 ) позивачка усунула недоліки свого зверення до суду, визначилася з відповідачем за своїми вимогами, оформила належним чином доручення довіреній особі ( а. с 12-14, 16).

Короткий зміст позовних вимог наступний. Позивачка є. учасницею війни, в зв'язку з цим до 5 Травня їй повинна надаватися разова щорічна грошова допомога в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Не дивлячись на це, в 2005 та 2006 роках такої грошової допомоги їй було виплачено по 50, 00 гривень, в 2007 році - 55,00 гривень. Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2005 році становила 332,00 гривні, у 2006 році - 359,00 гривень, у 2007 році - 410,06 гривень, то разова щорічна грошова допомога за цей час була виплачена позивачці не в повному обсязі. Розміри виплат повинні бу-

2

ли б складати: у 2005 році - 946,00 грн., у 2006 році - 1027,00 грн., у 2007 році - 1230,18 грн. з врахування уже здійснених виплат. Загальний розмір недоплаченої щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 складає 3203,18 тривні. Вважаючи свої права порушеними, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Представник відповідача - Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради Іщук Є.М., який діє по належно оформленому і посвідченому дорученню ( а. с 18 ), позовних вимог не визнав. .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримала за обставин, викладених у ньому, та зазначила, що оспорювані виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Позивачка просить суд позов задовольнити в повному обсязі, оскільки зменшення сум належних виплат згідно Рішення Конституційного Суду України, інших Законів України є незаконним. Пільги ветеранів війни не можуть бути звужені чи зменшені.

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління праці і-соціального захисту населення Вінницької міської ради Іщук Є.М. позов не визнав та пояснив, що в компетенцію управління входить тільки здійснення виплат допомоги ветеранам, а не визначення розмірів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Виплата даної допомоги здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема Конституції України, і вважати, що відповідач допустив порушення діючих законів України немає підстав. Представник Іщук Є.М. просить суд застосувати у вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи № 2а-736/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового розгляду справи по суті в їх сукупності, суд приходить до висновку, щоб позові належить відмовити.

Крім пояснень осіб, які беруть участь у справі, судом також досліджена законодавча та нормативно-правова база, що регулює питання виплати разової щорічної грошової допомоги учасникам війни і прирівняним до них категоріям громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно безтермінового посвідчення серії Д-І № 240500, виданого 28.09.2002 року управлінням соціального захисту населення Староміської районної ради м. Вінниці, дійсного на всій території України, є учасницею війни і має право на пільги, встановлені для цієї категорії громадян - ветеранів війни ( а. с. 7 ). Згідно Законів України про Державні бюджети України на 2005-2007 роки їй виплачено передбачені ними суми щорічних разових грошових допомог до 5 Травня, що доводиться довідкою виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 04.06.2007 року № 1105 ( а. с. 3 ) та довідкою Головного

3

управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради від 17.07.2007 року № 01-08-Л-1521 ( а. с. 4 ). ; Відповідно до ст.ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом встановлюється Державний бюджет України, що затверджується щорічно і підлягає обов'язковому виконанню на всій території України. Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно Законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України.

Положення ст. 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст.30 Закону України «Про Державний бюджет України, на 2006 рік», якими установлено розміри щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинні, в Конституційному Суді України на предмет конституційності не розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, підлягали виконанню на всій території України і були виконані відповідачем і у справі. Розгляд питання законності розмірів таких виплат до 5 Травня в 2007 році мав місце 09 липня цього року, тому неможливо стверджувати про неправильність цих виплат станом на травень 2007 року. Рішення Конституційного Суду України з цього питання прийнято 09 липня 2007 року, положення статей, визнаних неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Тобто, зворотної дії прийняте Рішення не має. Слід зважати на норми законодавства України щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, час, з якого втратили чинність визнані неконституційними норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішенням про неконституційність.

Посилання позивачки у позовній заяві до суду на Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/2004 в обгрунтування заявлених вимог є безпідставним. Цим Рішенням визнано неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» і тільки. Аналогію закону або права до даних правовідносин застосовувати неприпустимо. Такою ж є правова позиція Київського апеляційного адміністративного суду ( справи № 22а-926/2007 p., № 22-а-956/ 07).

Суд приходить до висновку про законність та підставність застосування у вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005 року, оскільки поважних причин пропущення строку звер-

4

нення до суду позивачка та її представник не навели. Вони взагалі не ставили питання про поновлення процесуального строку, в судовому засіданні представник не вказала поважних причин щодо несвоєчасності звернення до суду.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк. Вимагаючи стягнення недоплачених, коштів за 2005-2007 роки, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом лише 03.09.2007 року ( а. с. 1 ), що унеможливлює позитивне вирішення її вимоги, оскільки згідно ч.1ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо цьому наполягає одна із сторін. Саме така ситуація має місце в даній справі. Крім цього, позов ОСОБА_1 є безпідставним по суті.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача у справі, який діяв на підставі законів України про Державні бюджети України на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений Конституцією України і її Законами спосіб, немає.

Керуючись ст.ст. 92, 95, 96, 152 Конституції України, Бюджетним кодексом України, Законами України «Про Державний бюджет України на 2|)05 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.ст. 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради про стягнення недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в розмірі 3203,18 гривні - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через Старомїський районний суд м. Вінниці.