Справа № 2а-547/2007
Суддя: Антоняк Т.М.
Дата ухвалення: 2007-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-547/2007року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Фраківської області в складі -

Головуючого-судді Антоняка Т.М.,

при
секретарі Бабій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської
ради щодо визнання неправомірності дій по
винесенню рішення Івано-Франківського МВК №47 від 27.01.2004року, скасування
цього рішення та постановления
окремої ухвали, суд -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з адміністративним позовом до виконкому Івано-Франківської міської ради що визнання
неправомірними дій по винесенню рішення МВК за №47 від 27.01.2004року. В заяві зазначається, що
позивач є стороною в справі №2-3727/02 рішенням по якій 17.10.2002року Івано-Франківський міський суд
зобов'язав суб'єкта владних повноважень
заключити на будинок по АДРЕСА_1 якого проживає
позивач, охоронний договір. 27.01.2004 року Івано-Франківським міськвиконкомом було прийнято рішення №47 про
знесення АДРЕСА_1. Вважає, що таке рішення порушує його права, та не може
залишатись в законній силі, воно винесено
всупереч охоронному договору №26 від 04.08.2003 року на пам'ятку культурної спадщини. Просить позов задоволити, визнати дії
Івано-Франківського МВК по винесенню рішення
№47 від 27 січня 2004 року неправомірними, скасувати згадане рішення та постановити окрему ухвалу по виявленню в діях
посадових осіб суб'єкта владних повноважень
при винесенні оскаржуваного рішення ознак злочину передбачених ст.ст.298, 365
Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в
позовній заяві. Просив позов задоволити.

Представник відповідача заявлений
позов не визнав, вважає, що оспорюване рішення МВК №47 від 27.01.2004 року було прийнято
відповідно до чинного законодавства України та жодним чином не порушує права, свободи та
інтереси ОСОБА_1, оскільки останній до згаданого будинку жодного відношення не має. Також
зазначив, що рішенням Івано-Франківського міського суду в справі №2-95 23
листопада 1999року, яке набуло законної сили, ОСОБА_1 переселено з АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2. Також заявив клопотання про
застосування строку позовної давності до даних
правовідносин, оскільки на його думку позивачу було заздалегідь відомо про, його в 2004році порушене
право. В позові просив відмовити Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6, ст.104 КАС
України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та
неупередженим судом. До адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права, свободи
чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

2

Пред'явивши адміністративний позов
щодо внесення змін до оскаржуваного рішення, позивач не навів жодних доказів, які б свідчили, що рішення №47 про
знесення будинку по АДРЕСА_1 порушує його права, свободи та інтереси. Зокрема,
ОСОБА_1 не представив доказів про його реєстрацію та проживання в АДРЕСА_1.
Копія довідки ЖЕО від 02.02.1995 року №115 з цього приводу не завірена у визначеному законом порядку. Посилання
позивача на те, що він був стороною в справі №2-3727/02 рішенням по якій
17.10.2002року Івано-Франківський міський суд зобов'язав суб'єкта владних
повноважень заключити охоронний договір на будинок по АДРЕСА_1 не може бути
прийняте як належне, оскільки визначення його статусу в іншому процесі не є
підставою стверджувати про порушення його прав в даному адміністративному
спорі.

Відповідно п.2 ст.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено
інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ст.100 КАС України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови в задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивачем не доведено в судовому засіданні того, що про
оскаржуване розпорядження йому стало відомо в межах строку позовної давності, а
його посилання на постанову господарського суду Івано-Франківської області від
16 січня 2007року, з якої він дізнався про існування оскаржуваного рішення, є
необгрунтованим та не може бути прийняте судом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання,
що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та ставить такі позовні вимоги,
які не можуть бути задоволені судом у зв'язку з їх безпідставністю та
недоведеністю.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 15-19, 20
Закону України „Про звернення
громадян", ст.ст. 11,159,160,163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до
виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо визнання
неправомірності дій по винесенню 27 січня
2004року рішення №47 «Про знесення АДРЕСА_1», з вимогою про скасування
цього рішення та щодо постановлення окремої ухвали по виявленню в діях
посадових осіб суб'єкта владних повноважень при винесенні оскаржуваного рішення
ознак злочину передбачених ст.ст.298, 365 Кримінального кодексу України -
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена
до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.