Справа № 2а-512/2007
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-512/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської
області

В складі головуючої-судді: Перегінець
Л.В.

секретаря: Возняк
Л.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Івано-Франківську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Івано-Франківської міської ради про стягнення розміру недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2004-2006 роки, суд, -

встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківскої міської
ради , про стягнення недоплаченої суми
разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2004-2006 роки.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з
підстав, вказаних в позовній заяві.
Просить постановити рішення, яким
стягнути з відповідача 3162, 25 грн. як суму недоплаченої йому разової щорічної
допомоги як учаснику бойових дій в порядку передбаченому ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки виплату в розмірі передбаченому
законами про державний бюджет на відповідний рік починаючи з 2004 року вважає
проведеною в заниженому розмірі всупереч Конституції України та спеціальному
закону. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не
з"явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час слухання справи
був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши таким чином її фактичні
обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено,
що позивач є учасником бойових дій,
що підтверджується посвідченням НОМЕР_1,
виданим 17.03.1998р. Івано-Франківським обласним військовим
комісаріатом.

Згідно ч.5 ст. 12
Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Проте, як
вбачається з пояснень позивача, у 2004
році йому всупереч вказаній вище нормі згідно ЗУ „Про Державний бюджет України на 2004 рік ", виплачено 120 грн., у 2005 та 2006 роках - по 250 грн., тобто сталою сумою без застосування кратності
розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 44 ЗУ „Про державний бюджет України на 2004 рік", ст. 34 ЗУ „Про державний бюджет України на 2005 рік", ст. 30 ЗУ „Про державний бюджет України на 2006 рік" , виплата щорічної разової допомоги у 2004 та
2006 роках була визначена сталою сумою ,
розмір якої не відповідає Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" . При цьому, нормою ст. 77 ЗУ „ Про Держаний бюджет України на 2006 рік" було зупинено дію норм
"Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
які визначали розмір зазначеної допомоги.

Згідно ст. 22
Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно Рішення Конституційного суду України від
01.12.04р. у справі щодо відповідності Конституції України положень статтей 44,
47, 78, 80 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2004 рік"
положення статті 44 наведеного Закону про бюджет визнано неконституційним.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від
09.07.2007 року N 6-рп/2007 дійшов висновку,
що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів
України щодо надання пільг, компенсацій
і гарантій, внесення змін до інших
законів України, встановлення іншого
(додаткового) правового регулювання відносин,
ніж передбачено законами України,
не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті б, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21,
22, пункту 1 частини другої
статті 92, частинам першій, другій,
третій статті 95 Конституції України.

Таким чином, дії
відповідача щодо виплати допомоги позивачу в розмірі, що не відповідає ст. 12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" слід визнати неправомірними та поновити порушене
право останнього.

Враховуючи вищенаведене,
суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного,
відповідно до ст. ст. 2, 12, 17/1, 22 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", ст. 22
Конституції України, Рішення
Конституційного суду України від 01.12.04р. у справі № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного суду України від
09.07.2007 року N 6-рп/2007 та керуючись
ст. ст. 99, 100, 159,
160, 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської
міської ради задоволити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Івано-Франківської міської ради за рахунок коштів Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги за
2004 рік, 2005 рік та 2006 рік в сумі 3162,
25 грн.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Івано-Франківської міської ради в дохід держави судовий збір в сумі
51 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.