Справа № 2-а-26/07
Суддя: Сіра Г.І.
Дата ухвалення: 2007-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-26/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Сірої Г.І.

при секретарі Малик Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець
справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Кролевецької міської ради про визнання нечинним рішення
виконкому Кролевецької міської ради від 15.06.2007 р. №270 та зобов'язання міської ради вирішити земельний спір по суті,-

встановив:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом 02.07.2007 р.,мотивуючи свої вимоги
наступним:

13 травня 2003 року згідно Договору дарування жилого будинку він став власником жилого будинку з надвірними побудовами, що
знаходиться АДРЕСА_1. Жилий будинок розташований на земельній ділянці
Кролевецької міськради. Уточнивши викладені в
позовній заяві свої позовні вимоги, позивач та його представники в судовому
засіданні пояснили, що 30 березня 2007 року рішенням XI сесії 5 скликання Кролевецької міськради йому було надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_2. Для виготовлення техдокументації ним було укладено Договір №01.19.10.070073 від 10.04.2007 р. з Кролевецьким
районним відділом Сумської регіональної філії ДП "Центр державного
земельного кадастру при Державному комітеті України по
земельних ресурсах".

Ще до цього з сусідкою ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_3, у нього виник земельний спір з приводу правильності
визначення суміжної межі між їхніми земельними
ділянками. Він мав намір встановити паркан відповідно до розміру земельної ділянки і з врахуванням знаходження поблизу
межі сараю. Оскільки ОСОБА_2 заперечувала проти того, щоб він встановляв паркан
відповідно до розміру його земельної ділянки, вирівнювання межі в зв'язку з цим
з метою можливості обслуговування сараю як будівлі, він
звернувся до Кролевецької міськради з питанням вирішення земельного спору, подавши заяву в постійно діючу комісію
Кролевецької міськради по розгляду земельних
питань і спорів. 12 червня 2007 року комісія розглядала його звернення з виходом на місце, про що було складено протокол №29.
Комісією було встановлено, що заміри, проведені
комісією, не відповідають даним БТІ за 2004 рік. Хоча згоди з ОСОБА_2 досягнуто не було, комісія запропонувала залишити без змін
спірну межу, фактично не вказавши, де саме вона має бути, а також рекомендувала
їм виготовити техдокументацію з землеустрою щодо
встановлення меж в натурі та складання документів на право власності. 15 червня 2007 р. своїм рішенням № 270 Кролевецький
міськвиконком затвердив протокол №29 від
12.06.2007 року. Таким чином, на його думку, виконком фактично ухилився від вирішення його заяви та спору з ОСОБА_2 по суті,
оскільки згідно ст. 107 ЗК України межа мала
бути відновлена, що дало б можливість оформити документи для приватизації земельної ділянки. Відповідно до укладеного
Договору працівники Кролевецького райвідділу
Сумської РФ ДП "ДЗК" виготовили акт про погодження меж, в
тому числі з ОСОБА_2, однак вона відмовилася підписати, що

2

свідчить про
наявність спору, для вирішення якого він і звернувся в міськвиконком, однак він не був вирішений. Вже після звернення до суду, він
повторно звернувся з питанням вирішення земельного спору в
міськвиконком, однак, як йому стало відомо згодом, йому відмовлено в цьому з посиланням на те, що його звернення повторно, однак
первинна заява не була фактично розглянута. Позивач
і його представники вважає, що міськвиконком в порушення вимог ст. 107, 158, 159 Земельного кодексу України ухилився від
виконання покладених на нього функцій, а тому
просить зобов'язати відповідача розглянути і вирішити спір з ОСОБА_2
по суті.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що
після звернення ОСОБА_1 з заявою щодо спору із-за суміжної межі з ОСОБА_2 члени постійно діючої комісії Кролевецької міськради по
розгляду земельних питань та спорів 12 червня 2007 року вийшли на місце. Було
встановлено, що конфлікт виник при заміні
старого паркана на новий по суміжній межі. Хоча в технічному паспорті на
будинок ОСОБА_1 суміжна межа з земельною
ділянкою ОСОБА_2 (її лінія) є прямою, фактично ця
межа не пряма. Комісією були проведені заміри і співставлені з даними БТІ, при цьому були виявлені відмінності. Члени комісії намагалися
врегулювати спір, однак це не вдалося. Беручи до уваги позицію ОСОБА_2, було
запропоновано сторонам залишити суміжну межу так як вона існувала на 12.06.2007
p., виготовити кожному відповідну техдокументацію для приватизації землі, а ОСОБА_1 паркан
поставити по існуючій межі. Таке рішення комісія прийняла
як компромісний варіант вирішення питання. Представник відповідача також пояснив, що були розглянуті інші заяви
ОСОБА_1 з приводу спору з ОСОБА_2, однак
міськвиконком надав йому відповідь про те, що вказане питання було вирішено 12.06.2007 р. і затверджено 15.06.2007 р.
шляхом прийняття оспорюваного рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши зібрані по справі
докази, суд вважає, що позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Ст. 104 КАС України передбачає, що до адміністративного суду має право звернутися особа з адміністративним позовом, яка вважає,
що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Позивачем оскаржується рішення Кролевецького міськвиконкому №270 від 15.06.2007 р. "Про розгляд матеріалів постійно
діючої комісії міської ради по розгляду земельних
питань та спорів від 12.06.2007 p.", яким затверджено протокол №29 та проект постійно діючої комісії Кролевецької міської ради по
розгляду земельних питань та спорів від 12.06.2007
року" (а.с.4). З вказаного протоколу вбачається, що 12.06.2007 р. члени зазначеної комісії розглянули з виходом на місце
звернення ОСОБА_1 з приводу суміжного землекористування з
ОСОБА_2, що проживає АДРЕСА_3. В протоколі зазначено, що суть
спору полягає в тому, що ОСОБА_1 просить встановити суміжну межу між
його присадибною ділянкою та ОСОБА_2 в зв'язку з тим,
що виник між ними конфлікт при заміні старого паркану на новий по суміжній межі. Також зазначено, що при замірах земельних ділянок
встановлена невідповідність даним БТІ. При виявленні вказаної
обставини відмічено в протоколі, що сторони не зверталися з заявами до Кролевецької міськради стосовно земельного спору,
хоча вище в протоколі зазначено про фактичний
розгляд спору, який саме і полягає у встановленні суміжної межі. Хоча комісією зазначено про наявність спору та виявлені
факти невідповідності розмірів земельної ділянки в натурі
даним технічного паспорта з посиланням на
відсутність спору комісія прийняла рішення про залишення спірної суміжної межі
без зміни та встановлення паркану по старій суміжній
межі. При цьому комісія рекомендує виготовити
сторонам документацію для складання документів про право власності на земельні ділянки. В своєму рішенні (протоколі) комісія
зазначає, що в разі недосягнення згоди між сторонами та недотримання
пропозицій комісії питання слід вирішувати в судовому
порядку, (а.с.5)

Ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",
п.34 до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад відносяться вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин. Із заяви ОСОБА_1 від 23.04.2007 р. вбачається, що він звернувся до Кролевецького
міськвиконкому з приводу встановлення межі з суміжною земельною ділянкою
АДРЕСА_3 (ОСОБА_2). Як із самої заяви, так і з пояснень представника відповідача, а
також даних протоколу від

3

12.06.2007 p. вбачається, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виник спір з приводу суміжної межі, про що зазначено в
протоколі, хоча нижче в цьому ж протоколі зазначено, що сторони не зверталися
до міськвиконкому з приводу земельного спору. Вже з тексту самого протоколу вбачається, що сторонами не досягнуто згоди з
приводу місця проходження суміжної межі, незважаючи на
рекомендації комісії, що підтвердив і представник відповідача. На час виникнення спору земля не передана у власність
сторонам, між якими виник спір, виписка на арк. справи 10 видана позивачу
помилково, оскільки рішення про передачу йому земельної ділянки у
приватну власність не приймалося.

Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України ч.3, Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо
розмежування меж районів у містах. У ч.2 цього ж закону зазначено, що виключно
судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування
територій сіл, районів та областей. Виходячи із
вищезазначених положень Земельного кодексу України, слід зробити висновок про те, що відповідач зобов'язаний був вирішити спір,
який виник між позивачем та ОСОБА_2 з приводу меж земельних
ділянок. Цей висновок відповідає і положенням ст. 33 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" яка
передбачає делегування повноважень виконкому міської ради щодо повноважень у
сфері регулювання земельних відносин (ч.1 п.п."6"), п.п.5 ч.1 ст. 33.

Таким чином, на думку суду, відповідач мав розглянути спір, що виник, з додержанням
положень ст. 159,160 ЗК України.

Комісія ж, 12.06.2007 p., встановивши наявність спору, що фактично було підтверджено її членами з вивченням технічної документації, ухилилася від
вирішення спору по суті, не була вирішена по суті
заява позивача щодо відновлення меж, хоча його вимоги з цього приводу не
суперечать положенням ст. 107 ЗК України і заява його, фактично спір з ОСОБА_2 мав бути вирішений відповідно до вищезазначеного
закону. На думку суду, за вищезазначених обставин, посилання
комісії в протоколі на те, що в разі недосягнення згоди між сторонами та недотримання рекомендацій (пропозицій) комісії питання
слід вирішувати в судовому порядку, свідчить саме
про ухилення комісії від вирішення спору та розгляду заяви ОСОБА_1 по
суті, чим порушені права позивача.

За вищезазначених обставин рішення Кролевецького міськвиконкому від 15.06.2007 р. №270, яким затверджено протокол №29 від
12.06.2007 р. не відповідає чинному законодавству,
як таке, що прийняте всупереч діючому законодавству і порушує законні інтереси
позивача, а тому воно підлягає скасуванню.

Відповідно до
ст. 107,158 Земельного кодексу України, керуючись ст. 10,11, 86, 159-163
КАС України,-

постановив:

позов задовольнити.

Визнати нечинним рішення виконкому Кролевецької міської ради №270 від 15
червня 2007 року "Про розгляд матеріалів постійно діючої комісії міської
ради по розгляду земельних питань та спорів від 12.06.2007 р." щодо
розгляду заяви ОСОБА_1.

Зобов'язати виконком Кролевецької міської ради розглянути по суті заяву ОСОБА_1 щодо спору по суміжній межі з ОСОБА_2.

На постанову суду може бути подана апеляція до
Харківського апеляційного

адміністративного суду через Кролевецький райсуд
шляхом подання заяви про апеляційне

оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення
та подання апеляційної скарги протягом

20 днів з дня подання заяви про, апеляційне
оскарження або в порядку ст. 186 ч.5 КАС

України.