Справа № 2-а-332/07
Суддя: Бечко Є.М.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-332/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року Деснянський
районний суд м. Чернігова

у складі: судді
Бечко СМ. , при секретарі
Широян В.В. за участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до військової частини А-0870 про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату
грошової компенсації, -

встановив:

Позивач
просить визнати неправомірними дії командування в/ч А-0870 в зв'язку з відмовою
виплатити йому грошову компенсацію замість не виданого продовольчого пайка та
зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію
замість неотриманого продовольчого пайка,
з урахуванням коефіцієнта інфляції та несвоєчасної виплатну розмірі
15863-10 грн., мотивуючи, що з 10.03.2000 року та до звільнення з
військової служби 30.09.2004 року відповідач не видавав йому забезпечення продовольчим
пайком та не виплачував грошову компенсацію замість не виданого продовольчого
пайка, чим порушив його законні права.

В судовомау
засіданні позивач підтримав позов.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи,
що позивач пропустив встановлений КАС України строк для звернення до
суду та, крім того відповідач діяв у
відповідності до чинного законодавства,
яким призупинено видачу продовольчих пайків чи компенсації замість них.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню, виходячи
з наступного:

в
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходив
військову службу у в/ч А-1457 до 30.09.2004 року та до 10.03.2000 року
знаходився на забезпеченні продовольчим пайком у в/ч А-0870 та забезпечувався
продовольчим пайком відповідно до Закону України від 20.12.91 № 2012 „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за
нормою № 7 „Пайок видачі на руки генералам,
адміралам, офіцерам, прапорщикам,
мічманам,
військовослужбовцям, які
проходять службу за контрактом",
затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року №
316 „Про норми

забезпечення
продовольством пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших
військових формувань, утворених
відповідно до законодавства, військовослужбовців
та осіб рядового складу Міністерства внутрішніх справ".

Згідно з
вимогами статті 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-ПІ „Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів" з 11 березня 2000 року призупинено
дію частини другої статті 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
що призвело до втрати військовослужбовцями права отримувати продукти
харчування або компенсацію замість них.

Пунктом
3 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 „Про норми
харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових
формувань" постанова Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року № 316
втратила чинність, а будь-яка норма цією
постановою не передбачена.

В зв'язку
зі змінами до статті 9 Закону України „ Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
які вступили в дію з 01.01.07,
продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в
терміни, що встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

На день розгляду справи у
суді механізм забезпечення

військовослужбовців продуктами харчування, або
компенсації замість них

Кабінетом
Міністрів України не відпрацьований.

За
вказаних обставин дії відповідача з ненадання продовольчого пайка та
компенсації його вартості грунтуються на законі та не можуть бути визнані
неправомірними, а у позивача не виникло
права на отримання пайка та компенсації,
в зв'язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи, що позивач,
відповідно до п.18 ст. 4 Декрету КМ „Про Державне
мито" звільнений від сплати судового збору, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.
ст. 11, 12,
71, 158-163, 186 КАС України, ст. 9 ЗУПро соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
п.2 ЗУ „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів", суд, -

постановив:

В задоволенні
позову відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня
складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.