Справа № 2-а-87/08
Суддя: Міланіч А.М.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-87/08
П О С Т А Н О В А

14 листопада 2008 року Бородянський
районний суд

Київської
області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі
- Рассказовій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в смт.Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації Київської
області про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення,

в с т а
н о в и в:

В липні
2008 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії, якій встановлено 3 групу інвалідності і відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Однак, за 2001-2007 роки вона отримувала допомогу
на оздоровлення в значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом.

Тому просила стягнути з відповідача недоплачені суми
одноразової грошової допомоги
на оздоровлення за 2001
- 2007
роки в розмірі 6455,20
гривень.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала
і викладене підтвердила.

Представник
управління праці та соціального захисту населення Бородянської
райдержадміністрації Краснощок В.В. позов не визнав, вважав, що позивачці
правомірно, згідно діючого законодавства були нараховані та виплачені суми
грошової допомоги, до того ж, позивачкою пропущено річний термін звернення до
суду з адміністративним позовом.

Вислухавши пояснення позивачки та
представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, якій
встановлено 3 групу інвалідності, про що їй видане відповідне посвідчення
а.с.11,44.

Як
вбачається з оглянутої в судовому засіданні особової справи, довідки
відповідача від 24 квітня 2008 року а.с.12, позивачка отримує на підставі
ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідні кошти на оздоровлення, розмір
яких встановлений Постановою КМ України «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чонобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836 та
Постановою «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 562 від 12 липня 2005 року.

Вказана
допомога на оздоровлення позивачці виплачувалась з 2001 по 2004 рік в розмірі
26 грн. 70 коп., а з 2005 по 2007 рік - в розмірі 90 грн.

Відповідно
до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи,
дітям-інвалідам виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Зміст
законів України, якими встановлюються розміри мінімальних заробітних плат,
свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей застосування
розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постанова
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не
передбачає умови, розміри та порядок виплат щорічної допомоги потерпілим
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, тому посилання відповідача на вказану постанову
є безпідставним. Крім того, Закон України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу
юридичну силу і при вирішенні позовних вимог слід керуватися вимогами ст.48
вказаного Закону, який передбачає право позивачки на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в подальшому будь-яких рішень із цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над
урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню положення ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням
розміру мінімальної плати на момент виплати.

Розмір
мінімальної заробітної плати окремим Законом України встановлювався до 2004
року. При цьому, положення щодо неможливості застосувати встановлений розмір
мінімальної заробітної плати востаннє міститься у Законі України «Про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2002 рік». На 2003 рік
такої законодавчо встановленої заборони немає.

З 2004
року розмір мінімальної заробітної плати встановлювався Законом України «Про
Державний бюджет України» на відповідний рік. Положення Законів «Про
Державний бюджет України» також не містить обмежень щодо можливості
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми
ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На 2006
та 2007 роки дію ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
зупинено згідно із Законом № 3235-ІV від 20 грудня 2005 року та № 489-V від 19 грудня 2006 року.

У
відповідності до рішення Конституційного Суду України № 6 від 9 липня 2007
року, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо
зупинення дії абзацу четвертого частини четвертої ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати визнано неконституційним, тобто таким, що не
відповідає Конституції України.

Положення
Закону України № 3235-ІV від 20 грудня 2005 року щодо зупинення на 2006 рік дії
ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» на відповідність Конституції України не
перевірялося у встановленому порядку, а тому підлягає застосуванню при
вирішенні даного спору і в цій частині в позові необхідно відмовити.

За
таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідач повинен виплатити позивачці допомогу на оздоровлення за
2007 рік, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на
момент здійснення виплати.

Одночасно
слід зазначити, що вимоги позивачки про стягнення допомоги за 2001, 2002, 2003,
2004 роки не підлягають задоволенню, оскільки на момент, коли позивачка
дізналася про порушення свого права квітень 2001 року строк позовної давності
був встановлений Цивільним кодексом України і складав три роки, тобто
позивачкою пропущений строк звернення до суду щодо стягнення сум щорічної
допомоги на оздоровлення за 2001-2004 роки, що дає підстави суду для відмови в
задоволені позову в цій частині.

Відповідно
до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк і згідно ст.100
вказаного Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи
викладене та клопотання відповідача про застосування до спірних правовідносин
річного строку звернення до суду, суд вважає за необхідне відмовити в позові і
в частині вимог позивачки про стягнення допомоги за 2005 рік.

Таким
чином, на користь позивачки з управління праці та соціального захисту населення
Бородянської райдержадміністрації Київської області з врахуванням виплаченої за
2007 рік суми в 90 грн., встановленого законодавчо на момент виплати розміру
мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2007 року - 420 грн., підлягає
стягненню 1590 грн. 420 грн. х 4 - 90 грн..

Керуючись
ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.11, 99, 100, 159-163 КАС
України, суд

в и р і
ш и в :

Позов
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Бородянської
райдержадміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення задовольнити частково.

Стягнути
з управління праці та соціального захисту населення Бородянської
райдержадміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 недоплачену суму
одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1590 одна тисяча
п»ятсот дев»яносто гривень.

В іншій
частині в позові відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів
з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний
суд Київської області.

Головуюча-суддя Міланіч
А.М.