Справа № 2-а-82/2007
Суддя: Чередникова B.C.
Дата ухвалення: 2007-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-82/2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

колегіальним складом суду в складі:

головуючого судці Чередникової B.C.

суддів: Гудкова С.В., Литвина М.М.,

при секретарі: Білик Т.П.

представників відповідачів: ОСОБА_1., ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_3
до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого
комітету Лубенської міської ради, Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України,
Міністерства з питань надзвичайних ситуацій, Держказначейства України про
перерахунок та стягнення одноразової грошової компенсації на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3.
10.04.2007 року звернувся до суду з адмінистративним позовом до Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської
ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат, Міністерства праці та соціальної політики України, треті
особи - Головне управління державного казначейства у Полтавській області,
Державного казначейства України, про перерахунок та стягнення одноразової
грошової компенсації на оздоровлення за період з 1999 по 2005 рік в сумі 5958
грн.10 коп.

Позивач в
адмінистративному позові зазначив, що він являється учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії і на підставі ст.48 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення. Таку допомогу він отримував в розмірі - 26 грн.70 коп., а не 5
розмірів мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Прохає зобов'язати Лубенське міське управління
праці та соціального захисту населення провести перерахунок щорічної допомоги
на оздоровлення, а Центр по нарахуванню і виплаті допомоги та здійснення
контролю за правильністю призначення та виплати пенсій виплатити йому ці кошти.

До участі в
справі судом в якості відповідачів притягнуто Міністерство праці та соціальної
політики України, Міністерство фінансів України, Міністерство з питань
надзвичайних ситуацій України та Державне Казначейство України.

Позивач в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги
підтримує, прохає задовольнити та стягнути на його користь 5958,10 грн.
щорічної допомоги на оздоровлення за період з 1999 року по 2005 рік.

Представники
відповідачів Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого
комітету Лубенської міської ради- ОСОБА_2., Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат та Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації - ОСОБА_1., проти
задоволення позову заперечують, пояснили, що позивач згідно ст. 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право щорічну допомогу на оздоровлення.
Однак органи, які вони представляють самостійно

2

позбавлені можливості вирішувати питання щодо розміру
сум, які підлягають виплаті даній категорії громадян. Кошти на зазначені
виплати щорічно виділяються з Державного бюджету України через Міністерство
фінансів України та Міністерство праці та соціальної політики України. Такі
кошти одержує для адресного розподілення громадянам, на ім'я яких вони
виділені, тобто лише передає громадянам виділені їм кошти. Відповідачі, як
органи виконавчої влади нижчого рівня діяли в межах повноважень, передбачених
законодавством, згідно з кошторисом розпорядниківу бюджетних коштів, розпису
Державного бюджету України та у відповідності до напрямків витрачання бюджетних
коштів бюджетному асигнуванню.

Представники
Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, Міністерства
праці та соціального захисту в судове засідання не з'явилися, надіслали свої
письмові заперечення та заяви, в яких позов не визнають, просять розгляд справи
провести за їх відсутності.

Міністерство з
питань надзвичайних ситуацій, будучи належним чином повідомленими про чам та
місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило, про
причини неявки представника суд не повідомило.

Відповідно до
ст. 128 п.4 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність
представників відповідачів та представників третіх осіб, на підставі наявних
матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення.

Заслухавши
учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід
задовольнити частково.

Згідно ст. 22
Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних
законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод забороняється.

Згідно ст. 48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3. є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії і згідно закону має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

На протязі
1999-2005 років позивач отримував на підставі Постанови KM
України № 836 від 26.07.1996 року „Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 26,70 грн. щорічної
допомоги на оздоровлення, а всього отримав за зазначений період 267,00 грн.

Суд вважає, що
оскільки компенсаційні виплати особам регулюються Законом України, який має
вищу юридичну силу над підзаконними актами, зменшення цих компенсаційних виплат
заборонено Конституцією України, позивач має право на отримання заявлених ним в
позові сум.

При розрахунку
недоплаченої позивачу щорічної допомоги на оздоровлення суд виходив з розміру
мінімальної заробітної плати на початок 1999-2005 років і визначає розмір
щорічної допомоги на оздоровлення в 1999 році: 74 грн. х 5- 26,7 грн. = 343,3
грн., в 2000 році: 74 грн. х 5 - 26,7 грн. = 343,3 грн.; в 2001 році: 118 грн.
х 5 - 26,7 грн. = 563,3 грн.; в 2002 році: 140 грн. х 5 - 26,7 грн. = 673,3
грн.; в 2003 році: 185 грн. х 5 - 26,7 грн. = 898,3 грн.; в 2004 році: 205 грн.
х 5 - 26,7 грн. = 998,3 грн.; в 2005 році: 262 грн. х 5 - 26,7 грн. = 1283,3
грн., а всього позивачеві ОСОБА_3. було недонараховано та не виплачено 5103
грн. 10 коп., які повинні бути виплачені позивачеві.

Доводи
відповідачів про те, що виплату таких компенсаційних виплат слід провадити в
межах бюджетних асигнувань, суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження
соціальних виплат учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС протирічить вимогам
Конституції та Законів України.

Приймаючи до
уваги, що головним розпорядником коштів на компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС до 2004 року було Міністерство з питань
надзвичайних ситуацій України, а з 2004 року є Міністерство праці і соціальної
політики України, які не мають особистих коштів для задоволення вимог позивача,
дані кошти слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за
необхідним покласти обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів
України з послідуючим перерахуванням їх

3

розпорядникам
цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу.

З урахуванням вищевикладеного, перебуваючи в межах заявлених позивачем
вимог, суд вважає, що його позов слід задовольнити частково, віднести судові
витрати за рахунок держави.

Керуючись ст. 22, 64 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 8-12, 86,
128,158 -163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціальної політики України Центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації для виплати ОСОБА_3. недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 1999-2005
роки в сумі 5103,1 (п'ять тисяч сто три) грн. 10 коп.

Зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_3.
одержану на його ім'я недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 1999-2005 роки в сумі 5103,1 (п'ять тисяч сто
три) грн. 10 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти
днів з дня проголошення постанови.