Справа № 22а-428/08
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2008-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-428/08 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 33 інстанції - О.М. Нечипуренко
справа №НОМЕР_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Проценко О.А. (доповідач)

суддів -
Юхименко О.В., Туркіної Л.П.,

при секретарі - Піцик Р.В.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1(довіреність №НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

на
постанову господарського суду Запорізької області від 13.06.2007р. в
адміністративній справі №НОМЕР_2

за
позовом Державної
інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

про стягнення податкової заборгованості у розмірі
1700,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2007 року до
господарського суду Запорізької області звернувся позивач - Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на виявлення з боку відповідача порушень ст.15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в результі проведеної
перевірки господарської одиниці ІНФОРМАЦІЯ_2, розташованого за адресою:
м.Запоріжжя, вул. 8 Березня,64, що належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_2,
працівниками Регіонального управління Державної податкової адміністрації
України у Запорізькій області Департаменту з питань адміністрування акцизного
збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів. За результатами
перевірки складено акт №НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3., що стало підставою для
прийняття рішення №НОМЕР_4 відІНФОРМАЦІЯ_4про застосування фінансових санкцій. Проте, вказує позивач, що
зобов'язання по вказаному рішенню відповідачем не виконано, тому є цілком
правомірним звернення позивача з вимогою стягнення наявної заборгованості у
судовому порядку.

Розглянувши
позовні матеріали, господарський суд Запорізької області постановою від
13.06.2007 року позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі
м.Запоріжжя задовольнив в повному обсязі,
визнав правомірними дії позивача щодо стягнення заборгованості за фінансовими
санкціями у розмірі 1700,00 грн., вказавши на відсутність доказів з боку
відповідача сплати зазначеної суми.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржує
постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку, вважає постанову від
13.06.2007 року незаконною, просить колегію суду її скасувати та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач звертає увагу на
те, що дане рішення не відповідає фактичним обставинам справи та було прийнято
з неповнотою дослідження доказів, що по суті є законною підставою для його
скасування. На підтвердження зазначеного факту апелянт вказує, що 11.05.2005р. звернувся до Державної
податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя із заявою про
припинення підприємницької діяльності у зв'язку з розірванням договору оренди з
приватним підприємцем ОСОБА_3. Зазначає, що договір оренди приміщення
ІНФОРМАЦІЯ_2 з приватним підприємцем ОСОБА_3 на момент проведення перевірки
податківцями був розірваним. Крім того, 11.05.2005р. був зданий торговий патент
на право зайняття підприємницькою діяльністю у сфері роздрібної торгівлі. Того
ж місяця позивачем надано заяву до Касового відділу реєстраторів розрахункових
операцій Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя
про зняття касового апарату «Самсунг» №НОМЕР_5 з виробництва. Апелянт звертає
увагу колегії суддів, що відповідачем скасовано реєстрацію реєстратора
розрахункових операцій САМСУНГ №НОМЕР_5, що підтверджено довідкою від
ІНФОРМАЦІЯ_5 за підписом начальника Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Запоріжжя. Проте, за словами апелянта, приватний
підприємець ОСОБА_3 продовжувала свою підприємницьку діяльність в ІНФОРМАЦІЯ_2,
а тому виявлені порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» під час перевірки ІНФОРМАЦІЯ_3. стосувались підприємницької
діяльності саме ОСОБА_3 За ствердженням апелянта, остання навмисно надала податківцям
копії документів позивача, які випадково залишились в кафе. З урахуванням
зазначеного вказує, що про перевірку не знав та не міг знати. Крім того,
акцентує, що трудового договору з ОСОБА_5 не укладав, тому є необґрунтованим
посилання відповідача на свідчення бармена цього кафе. За таких обставин,
позивач вважає, що рішення №НОМЕР_4 відІНФОРМАЦІЯ_4про застосування фінансових
санкцій у розмірі 1700,00 грн. є безпідставним.

В порядку заперечення проти задоволення апеляційної скарги відповідача
Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Запоріжжя вважає
апеляційні вимоги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
необгрутованими, безпідставними, а відтак, такими, що не мають бути
задоволеними; постанову суду першої інстанції законною, винесеною з урахуванням
всіх обставин у справі та відповідною чинному законодавству; просить залишити постанову від 13.06.2007 року
без змін.

Розглянувши справу в межах
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та надані заперечення,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Аналіз норм права та матеріалів
справи показав наступне.

Статтею 11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» органами державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законом України,
надано право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також
контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності та ліцензій
провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону торгових патентів.

Відповідно до ст.15 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб'єктам підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно зі ст.16 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за
дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензію, а
також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами України.

Статтею 15 зазначеного Закону
встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами
може здійснюватись суб'єктами підприємницької діяльності, в тому числі її
виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 2.ст.17 цього Закону передбачена
відповідальність за порушення Закону України «Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів», зокрема, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

-оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим , спиртом
етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, 200%
вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн.

Як встановлено судом першої
інстанції та що не заперечується сторонами, приватний підприємець ОСОБА_2
зареєстрований розпорядженням Виконавчого комітету Запорізької міської ради як
суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа 26.06.2001р. за №НОМЕР_6. Крім
того, відповідач зареєстрований та перебуває на обліку у Державній податковій
інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя.

Перевіркою, проведеною позивачем
ІНФОРМАЦІЯ_3., виявлено порушення відповідачем ст.15 Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: на момент перевірки відсутність відповідної
ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.14 зворотній
бік). За наслідками перевірки господарської одиниці відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками
Регіонального управління Державної податкової адміністрації України у
Запорізькій області Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і
контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів складено акт перевірки
від ІНФОРМАЦІЯ_3. 3НОМЕР_3.

На підтвердження обґрунтування
апеляційних вимог відповідач посилається на договір оренди від 01.02.2002р.,
укладений між відповідачем та орендарем - приватним підприємцем ОСОБА_3 про
передачу в оренду приміщення-ІНФОРМАЦІЯ_2, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. 8-го
Березня,64, строком з 01.02.02р. до 01.02.07р.,
який набрав законної сили з
моменту його підписання (а.с.75). За словами відповідача, договір оренди був
достроково розірваний, його господарська діяльність як суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи за його заявою припинена, тому на момент перевірки
він не міг здійснювати будь-якої торгівельної діяльності в ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, колегія суддів зазначає, що доказів на
підтвердження цього факту апелянтом не надано. Натомість, матеріали акту перевірки
свідчать про зворотнє, зокрема письмові свідчення бармена кафе ОСОБА_5 (а.с.15
зворотній бік). Крім того, відсутні й докази припинення суб'єкта
підприємницької діяльності.

Відповідно до встановлених факти
порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,
зафіксовані в акті перевірки,
не спростовуються відповідачем; ані матеріали справи, ані апеляційна
скарга не містить доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, з урахуванням
вищезазначеного, колегія суддів вважає висновки позивача про порушення
відповідачем ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» правильними, застосування
до відповідача фінансових санкцій у відповідності до ч.2.ст.17 зазначеного
Закону є правомірними, у зв'язку з чим
колегія суддів зазначає, що постанова суду першої інстанції від 13.06.2007р.
цілком обґрунтована.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції,
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2
на постанову господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись статями
195,196,198,205,206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на постанову господарського суду
Запорізької області від 13.06.2007року в
адміністративній справі №НОМЕР_2
залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року
в адміністративній справі №НОМЕР_2
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця.

Головуючий: О.А.
Проценко

Судді: О.В.
Юхименко

Л.П. Туркіна