Справа № 22-797а/07
Суддя: Олійник А.С.
Дата ухвалення: 2007-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-797а/07
Головуючий в 1-й інстанції -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
грудня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого -
судді Олійник А.С.,

суддів - Котули
Л.Г., Побірченко Т.І.,

при секретарі -
Бугаєнко В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м.Києва від
3 листопада 2006 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської
міської ради, треті особи: Головне управління земельних ресурсів Київської
міської державної адміністрації, ОСОБА_2 про усунення порушених прав на
земельну ділянку,

встановила:

Позивач
звернулася до Печерського районного суду м.Києва із вказаним позовом,
посилаючись в обгрунтування позовних вимог на те, що вона звернулася до
Київської міської ради з клопотанням про передачу їй у приватну власність
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Проте її клопотання відповідач не
виносить на розгляд сесії Київської міської ради. Відповідач ухиляється від
розгляду цього питання. Позивач просила суд зобов»язати відповідача винести на
розгляд Київської міської ради питання про передачу їй частини земельної ділянки
площею 87 кв.м. за рахунок садиби АДРЕСА_1.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 3 листопада 2006 року у задоволенні
позову було відмовлено (а.с. 47-50).

На
вказану постанову Печерського районного суду м.Києва від 3 листопада 2006 року
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи (а.с. 55-56).

Особи,
які беруть участь у справі про дату, час і місце апеляційного розгляду належним
чином повідомлені, в судове засідання не з»явилися.

Колегія
суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, . доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційного
оскарження дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що питання про
передачу позивачу частини земельної ділянки площею 87 кв.м. за рахунок садиби
АДРЕСА_1 не розглядалося відповідачем, оскільки заявник з цього приводу не
подавала жодних заяв.

Проте, з
таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він ґрунтується на неповно
з»ясованих обставинах справи, що мають значення для справи. Крім того, судом
було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно
із ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері

публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб»єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно
до ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для
з»ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування
доказів з власної ініціативи.

Суд
першої інстанції не вжив заходи щодо витребування доказів та не з «ясував всіх
обставин справи.

Із
наданих відповідачем суду апеляційної інстанції доказів вбачається, що ОСОБА_1
неодноразово зверталася до Київської міської ради із заявою про передачу їй у
власність земельної ділянки АДРЕСА_1, зокрема таку заяву було подано 24 грудня
2004 року (а.с. 87, 100, 118, 125, 7-8).

Позивачу
на її звернення щодо передачі у приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1
було надано відповідь Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації про те, що останнє не має можливості підтримати
клопотання позивача щодо надання вказаної земельної ділянки (а.с. 100).

Згідно
із п п. а) б) ст. 9 ЗК України до повноважень Київської і Севастопольської
міських рад у галузі земельних відносин на їх території належать: розпорядження
землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян або юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно
із ч. 1 т. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності
та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право
громадян на одержання безоплатно у власність земельних ділянок із земель
державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) закріплене в ст.
118 ЗК України.

Відповідно
до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву
відповідно до районної, Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

За
змістом ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідна місцева держава адміністрація або
сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Районна,
Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки у власність (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

У разі
відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі
земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання
вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК України ).

З огляду
на викладене, заява ОСОБА_1 про надання їй у приватну власність земельної
ділянки підлягала розгляду Київською міською радою, а не Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації. Отже, позовні
вимоги є обґрунтованими, ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню,
оскільки згідно із чинним законодавством України вирішення питання щодо
передачі земельних ділянок віднесено до компетенції Київської міської ради.

Відповідно
до п. п.1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне

з»ясування судом обставин, що мають значення для
справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або питання.

За таких
обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в справі
необхідно ухвалити нову постанову про задоволення позову та зобов»язання
Київської міської ради розглянути заяву позивача, відповідно до вимог ст.ст. 9,
116, 118 ЗК України.

Керуючись ст.ст.
199, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів ,

постановила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 3 листопада 2006 року скасувати та
прийняти нову.

Позов
ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Головне управління земельних
ресурсів Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_2 про усунення
порушених прав на земельну ділянку задовольнити.

Зобов»язати Київську
міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу їй частини земельної ділянки
площею 87 кв.м. АДРЕСА_1 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.