Справа № 2а-28/08
Суддя: Артеменко Л.І.
Дата ухвалення: 2008-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

іменем України

11
листопада 2008 року місто
Кіровське

Кіровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді
Артеменко Л.І.

при секретарі
Євсєєвій Ю.М.

за участю
позивача
ОСОБА_1

представника відповідача Шишкіної М.О..

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Кіровського міського суду Донецької області
з повним фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального
технічного засобу комплексу „Оберіг” інвентарний номер 10480009 справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Кіровської
міської ради про визнання дій неправомірними,
стягнення недоплачених сум
щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня інвалідам війни за 2004-2008 роки,

встановив:

10 вересня
2008 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про стягнення з
відповідача заборгованості з виплат разової грошової допомоги, яка виплачується
до 5 травня, за 2004-2008 роки в
сумі 11444 грн. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що є інвалідом війни ІІ групи і відповідач повинен до 5 травня
кожного року виплачувати йому разову грошову допомогу у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком. Відповідач проводив
йому виплати в меншому розмірі і відмовився сплатити різницю між виплаченими сумами та належними до
виплати за його заявою в 2008 році. Просив
визнати дії відповідача неправомірними та стягнути заборгованість по
виплатам за 2004-2008 роки.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, посилаючись
на необґрунтованість вимог позивача, оскільки вказана допомога виплачувалась в
розмірі, встановленому законами
про державний бюджет на відповідний рік та постановою КМУ від 12 березня
2008 року № 183 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008
році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та ”Про жертви нацистських переслідувань”, виходячи з
існуючих фінансових можливостей держави. Якщо позивач вважав своє право
порушеним, про що міг дізнатися при отриманні допомоги щорічно, мав право
звернутися до суду в межах річного
строку позовної давності. Просила відмовити в задоволенні вимог повністю і
врахувати при постановленні рішення строк позовної давності, а також зупинення
дії положень закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” на час виплати позивачу сум допомоги в 2007-2008 роках Законами України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік”, „Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”.

Заслухав
пояснення сторін, дослідивши письмові
докази у справі, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідно до них правовідносини.

Позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії, інвалідом ІІ групи, і має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - інвалідів війни (а.с.3,4).

Відповідачем
виплачена позивачу разова грошова
допомога у 2004 році у сумі 160 гривень,
у 2005 році у сумі 330 гривень; у 2006
році у сумі 330 гривень, у 2007
році - 360 гривень, у 2008 році - 400
гривень (а.с.3,9).

26 серпня 2008
року позивач звернувся до відповідача з
заявою про виплату йому заборгованості з
вказаних виплат (а.с.24).

03 вересня 2008
року начальник УПСЗН листом № 01-17/2265 відмовив позивачу у
виплаті йому заборгованості з причин правомірності здійснення управлінням розрахунку (а.с.3).

Згідно з ч.2
ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до
ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-ХІІ з наступними змінами та доповненнями (далі Закон України
№3551-ХІІ) щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Визначення
поняття мінімальної пенсії за віком містять в собі Закон України „Про прожитковий мінімум” від
15 липня 1999 року та закон України „Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії” від 5 жовтня 2000 року, згідно ст..1 якого
прожитковий мінімум використовується для визначення мінімального розміру пенсії
за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 3 ст. 4
даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо
для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення,
щороку затверджується Верховною Радою України
в законі про державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 62
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006
року N 489-V з наступними змінами та доповненнями, встановлено, що прожитковий мінімум для особи, яка втратила
працездатність, визначений з 1 січня -
380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. При цьому для визначення
мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 квітня 2007 року
застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений
абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що
складає 410 грн. 06 коп.

Статтею 58
Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України” з 1 квітня затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність, у розмірі 481 гривня..

Відповідно до
ч.1 ст.17-1 Закону України
№3551-ХІІ щорічну виплату разової
грошової допомоги здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

Відповідно до ч.4 ст.17-1 Закону України №3551-ХІІ особи, які не отримали разової
грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до
30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007
року № 6-рп/2007 року (справа про соціальні гарантії громадян № 1-29/2007)
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
зокрема, положення ст.29 та п.13 ч.1
ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19
грудня 2006 року в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам ІІ групи у
розмірі 360 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня
2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008 положення пп. 20-22 розділу П
Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України”, якими надані повноваження Кабінету
Міністрів України встановлювати конкретні розміри щорічної грошової допомоги до
5 травня, визнані неконституційними.

Тому відмова
відповідача сплатити позивачу не
донараховані суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за
2007, 2008 роки в розмірі, передбаченому
Законом України № 3551-ХІІ, є
неправомірною.

З урахуванням
отриманої позивачем суми, на користь позивача підлягає стягненню разова грошова допомога: за 2007 рік у розмірі 2920,48 гривень
(410,06 х 8 - 360), де 410,06 - мінімальна пенсія за віком, 360 - отримана
сума; за 2008 рік у розмірі 3448 гривень (481 х 8 - 400), де 481 -мінімальна
пенсія за віком, 400 - отримана сума,
а всього - 6368,48 гривень.

Рішенням
Конституційного Суду України від
1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 року (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій № 1-27/2004)
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
зокрема, положення ст.44 Закону України
«Про державний бюджет України на 2004 рік», якою передбачалося виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України №3551-ХІІ інвалідам ІІ групи у розмірі 160 гривень.
Мінімальна пенсія за віком у 2004
році становила 50 гривень, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від
15 квітня 2003 року № 544, і саме з цього розміру, а саме - в сумі 400 гривень,
повинна бути здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги до
5 травня за 2004 рік. Таким чином, судом встановлено, що за 2004 рік позивачу
не сплачено 240 грн ( 400 - 160), однак
позивачем пропущено річний строк для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, на застосуванні якого
наполягає відповідач, що є підставою для
відмови в позові позивачу в цій частині згідно ч.1 ст.100 КАС України.

Стосовно вимог
позивача щодо стягнення з відповідача
недоотриманих сум разової грошової
допомоги за 2005 та 2006 роки, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню
через їх необґрунтованість, оскільки конкретні розміри визначені преамбулою розділу ІІІ Закону
України № 3551-ХІІ і для інвалідів
війни ІІ групи у 2005 та 2006 роках встановлені у розмірі 330 гривень, відповідно до Законів
України № 2285-ІV від 23 грудня 2004
року та № 2505- ІV від 25 травня 2005 року та
№ 3235-ІV відповідно. У
зазначених розмірах відповідач сплатив,
а позивач отримав разову грошову допомогу за 2005 та 2006 роки.

За таких
обставин суд приходить до висновку, що відмова відповідача в 2008 році сплатити разову грошову допомогу
за 2004, 2005 та 2006 роки в зазначених
позивачем розмірах відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.
8, 19 ч.2 Конституції України, Рішенням
Конституційного Суду України від
1 грудня 2004 року № 20-рп/2004 року, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007,
Рішенням Конституційного суду України від
22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 13,17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22
жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, ст. 30,77
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» № 3235-ІV від 20 грудня
2005 року, керуючись ст.ст.2, 4, 8, 11,
17, 104, 158-163 КАС України, суд, -

Постановив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати
відмову Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради сплатити ОСОБА_1 недоплачені суми разової щорічної грошової допомоги до 5 травня
інвалідам війни за 2007, 2008 роки неправомірною.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Кіровської міської ради за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1
6368,48 гривень недоплаченої разової щорічної допомоги до 5 травня
інвалідам війни за 2007, 2008 роки.

В решті
вимог - відмовити.

Вступна та
резолютивна частини постанови прийняті та підписані в нарадчій кімнаті та
проголошені у судовому засіданні 11 листопада 2008 року. Постанова у повному
обсязі складена 14 листопада 2008 року.

Постанова може
бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Кіровський міський суд Донецької
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному
обсязі, і подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або
шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів без попередньої подачі
заяви про апеляційне оскарження, з одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, що її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву на апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви, постанова суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: