Справа № 2-а-48/07
Суддя: Литвин О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-48/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007
року Рокитнянський районний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,
при секретарі
- Куць В.А..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Рокитнянської
райдержадміністрації

про стягнення
недоотриманих належних сум щорічної допомоги на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду, позивач посилається, що він являється інвалідом II
групи з 2003 року.

Причиною інвалідності стало захворювання пов»язане з ліквідацією аварії на
ЧАЕС. Зазначає, що

відповідно до ст. . 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» він має право на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі п»яти

мінімальних заробітних плат, виплату
якої проводить відповідач, виплативши
останню у 2004 році в

сумі 26-70 грн., а у 2005 році - в
сумі 120-00 грн. Всього за два роки ним отримано допомоги на

загальну суму 146-70 грн., а за 2006
рік йому взагалі не виплачено допомогу Посилається, що

відповідно до положень згаданого закону розмір виплаченої йому допомоги не
відповідає

встановленим у 2004-2006 роках розмірам мінімальної заробітної плати, а саме з 1 вересня 2004

року - 237 грн., з 1 вересня 2005
року - 332 грн., а з 1 вересня 2006 року
- 375 грн. 30.07.2007 року

він направив звернення до відповідача з проханням пояснити, виходячи з яких підстав проведено

такий розрахунок виплат і провести донарахування та виплату недоотриманих
коштів. Відповідач

відмовився у задоволенні його вимог.

Просить стягнути з відповідача на його користь 4573, 30 грн. недоотриманих
ним сум грошової

допомоги на оздоровлення за 2004-2006 роки.

Будучи
належним чином повідомленим, позивач в
судове засідання не з»явився та подав заяву,
якою позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності.

Не
направив свого представника у судове засідання і відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і
місце слухання справи, направивши
натомість до суду заяву, якою позов не
визнав та просив розглянути останній у відсутності його представника.

Дослідивши
письмові матеріали справи, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
позивач є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, являючись інвалідом 11 групи з 2003 року.
Захворювання, що спричинило інвалідність
позивача, пов»язане з його участю у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідачем проводилися нарахування та виплата позивач щорічної
допомоги на оздоровлення, що передбачено ст. .48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У 2004 році йому така
допомога була виплачена в сумі 26-70 грн.,
у 2005 році - в сумі 120-00 грн.,
а за 2006 рік йому взагалі не була виплачена допомога. Всього виплачено
допомоги за 2004-2005 роки на загальну суму 146-70 грн. Зазначена допомога на
оздоровлення виплачена в тих розмірах,
які встановлені постановою KM України від
26.07.1996 року за № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період до 2005 року,
та постановою KM України від 12.07.2005 року за № 562 "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 2005 року.

Викладене
підтверджується наявними у справі та оглянутими у судовому засіданні письмовими
доказами, якими є:

·
Посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на ім.
»я позивача;

·
Владка до посвідчення
громадянина (ки), який (яка)
постраждав (ла) внаслідок Чорнобильської катастрофи на ім. »я позивача;

·
Витяг з акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 216506 на ім. »я
позивача;

·
Лист відповідача № 07-550 від 30.07.2007 року.

Відповідно
до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачені нарахування
та виплата щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам першої і другої
групи, а також учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі п"яти мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.
Обов»язок по нарахуванню та виплаті такої допомоги покладено на органи
соціального захисту населення по місцю проживання громадян.

Суд
частково погоджується з позицією відповідача щодо невизнання позову, тобто що вимоги останнього є необгрунтованими
з наступних міркувань.

Відповідно
до ч.2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише
на підставі, в межах'повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно
до положень ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Частина
перша статті 9 КАС України визначає, що
суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір
допомоги на оздоровлення, визначений
вказаними вище постановами KM України,
суперечить вимогам ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Законами
України «Про державний бюджет України ...«постановлених у 2003-2006 роках, було встановлено слідуючі розміри мінімальних
заробітних плат: з 01.01.2003 року - 185-00 грн.. з 01.12.2003 року - 205 грн., з 01.09.2004 року - 237-00 грн., з 01.01.2005 року 262-00 грн. . з 01.04.2005
року - 290-00 грн., з 01.07.2005 року -
310 грн., з 01.09.2005 року - 332 грн.

Вказані
Закони, окрім Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік»,
не мали обмежень щодо застосування
ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", яка передбачає право
позивача на щорічну допомог)' на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Зважаючи, що закони України мають вищу юридичну силу
над урядовими нормативними актами. суд приходить до висновку, що при вирішенні даного спору підлягають
застосуванню саме положення ст. 48
Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та положення зазначених вище Законів про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати, а не
постанови KM України від 26.07.1996 року за № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 12.07.2005 року за
№ 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Такий
висновок суду узгоджується з положеннями ч, 4
ст. 9 КАС України в тім, що у
разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Разом з тим, суд не
знаходить неправомірною відмову відповідача провести нарахування та виплату
позивачу допомоги на оздоровлення за 2006 рік,
оскільки дію абзацу другого частини четвертої статті 48 зупинено на 2006
рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плаї и
згідно із Законом України N 3235-IV від 20.12.2005
року.

Враховуючи
наведене суд знаходить неправомірними дії відповідача в частині відмови у
нарахуванні та виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі, що визначений СТ. .48 ЗУ
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та приходить до висновку,
що остання має бути стягнута з відповідача на користь позивача, виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати у 2004 році в сумі 237-00 грн., у
2005 році - 332-00 грн. Всього позивачу підлягало до нарахування та виплати у
2004 році 1185-00 грн. у 2005 році - 1660-00 грн., а всього за весь період позовних вимог -
2845-00 грн.'Враховуючи суму добровільно виплаченої позивачу допомоги розміром
146-70 грн., до примусового стягнення з
відповідача підлягає сума розміром 2698-30 грн., тобто позов підлягає частковому задоволенню.

Суд не
знаходить підстав для обговорення питання про пропущення позивачем строку
звернення до суду, встановленого ст. 99
КАС України, оскільки на цьому не
наполягав відповідач.

На
підставі ст. 4 Декрету КМ "Про державне
мито" позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави.

Керуючись ст.
ст. 19. 113 Конституції
України, ст. 48, 62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.
ст. 6, 9, 17,
89, 99, 100,
158-163, 185, 186 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення Рокитнянської
райдержадміністрації про стягнення недоотриманих належних сум щорічної допомоги
на оздоровлення задовольнити частково.

Стягнути
з Управління пппці та соціального захисту населення Рокитнянської районної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 2698-30 грн. недоотриманої суми
одноразової грошової допомоги на оздоровлення .

В задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовити.

Звільнити
позивача від сплати судового збору.

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Київської області
через Рокитнянський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути
подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.