Справа № 2а-67/07
Суддя: Куценко О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-67/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого
судді - Куценко О. В.

суддів - Кабановій В.В.,

Івановій Н.Ю.,
при секретарі - Рудніковій О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України та військової частини А 1880 про
визнання дій незаконними,
стягнення компенсації за
речове майно та проведення повних
розрахунків,-

Позивач
звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати
незаконною бездіяльність Міністерства оборони України та військової частини А
1880 в частині відмови нарахуванні надбавки відповідно до Указу Президента
України №389/2003 від. 05.05.2003 року та видачі компенсації за речове майно.

Свої вимоги
обґрунтовує тим, що після звільнення в запас із Збройних Сил України він не
отримав кошти за речове майно, заборгованість по якому становить 3565 грн. 48
коп. Окрім того, відповідно до Указу Президента України "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу" йому виплачувалася
надбавка за безперервну військову службу, однак в розмірі меншому ніж належало
б. Розмір не виплаченої надбавки становить 13594грн. 99 коп.

Представник МО України з
позовними вимогами не погодився, посилаючись на те, що визначені в Указі
Президента розміри надбавок є максимальними і не зазначено мінімальний розмір
надбавок. Виплата надбавок проводилася відповідно до наявного фінансування.
Виплата компенсації за речове майно законодавством не передбачена.

Аналогічні
пояснення надав представник військової частини А1880, який був притягнутий до участі
в якості другого відповідача.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом №58 від
14.12.2004 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби та виключено із
списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Відповідно до
ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" в редакції, яка
діяла на час проходження військової служби позивачем, передбачено, що
військовослужбовцям гарантується одержання за рахунок держави житла,
фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі
санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Однак, право на
отримання речового майна встановлюється ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від
20 грудня 1991 року, де зазначено, що військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за
бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. (В редакції
21.09.1999 року).

Законом України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого 2000
року, який набрав чинності з 11.03.2000 року, дію ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" було призупинено.

Більш того, в
Законі України "Про державний бюджет України на 2001 рік", не
передбачено видатки на оплату компенсації за речове майно. Прийняте рішення
Конституційного Суду України, яким положення згаданого вище закону були визнані
неконституційними, набрало чинності лише 20 березня 2002 року, тобто в період,
коли зміни до бюджету на 2001 рік не вносилися.

Таким чином, суд
приходить до висновку про законність відмови в.ч. А1840 у відмові виплатити
позивачу компенсацію за речове майно.

Відповідно до
п.1 Указу Президента України "Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну
службу" передбачено право Міністрові оборони України, встановлювати
військовослужбовцям Збройних Сил України у відсотках до грошового забезпечення,
які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби.

При цьому
визначено лише максимальні розміри надбавок і не визначено мінімальні розміри.
Посилання позивача на те, що йому повинно бути встановлено надбавку саме в
розмірі 50-ти відсотків не підтверджується доказами та не визначено
законодавством.

За таких підстав
вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати
віднести за рахунок держави.

Виносячи
постанову, суд керується ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України,
щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів,
наданих сторонами.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України та військової
частини А 1880 про визнання дій незаконними, стягнення компенсації за речове
майно та проведення повних розрахунків - відмовити.

Судові витрати
віднести за рахунок держави.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку протягом одного місяця з дня її
проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом перших
10-ти днів та апеляційної скарги - протягом наступних 20-ти днів.