Справа № 2-а-135562008
Суддя: Бондаренко О.В.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
27 жовтня 2008 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання -Слюсаренко С.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради , про визнання дій суб'єкта владних повноважень
неправомірними та зобов'язати провести виплату недоотриманої суми одноразової допомоги на
оздоровлення та допомоги до 5 травня за 2007 рік, суд -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи
тим, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2
групи, захворювання пов'язано з наслідками аварії на ЧАЕС і згідно
законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, також відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання
щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни до 5-го травня в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком,
але відповідачем виплачено вказані допомоги за 2007 рік у значно нижчому
розмірі. Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової
допомоги, то позивач просить суд зобов'язати відповідача доплатити недоплачені
суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення та допомоги до 5 травня за
В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і
просив визнати дії Управління соціального
захисту населення Білоцерківської міської ради не
правомірними та зобов'язати відповідача провести виплату недоплаченої
суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2180
грн. та допомоги до 5 травня в розмірі 2920 грн.48
коп., всього 5100 грн. 48 коп.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, подав до суду
письмові заперечення, в яких позов не визнав та вказав, що виплата вказаної
допомоги на оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених постановами
КМ України, виплата допомоги до 5 травня позивачу проведена у розмірі
встановленому ст.29 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» управління соціального захисту
населення є розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань
і не може виходити за межі бюджетних призначень, визначених Державним бюджетом
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ст.104 КАС України, до
адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа,
яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових
Даний спір за участю Управління соціального
захисту населення як суб'єкта владних повноважень ( п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є
публічно - правовим і його вирішення згідно д.1 ч.1 ст.17 КАС України належить
до компетенції адміністративних судів України, оскільки УСЗН як суб'єкт владних
повноважень реалізовувало у спірних правовідносинах надані йому чинним
законодавством управлінські функції щодо соціального захисту населення.
Судом встановлено, і це не заперечується відповідачем,
що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має
посвідчення 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання пов'язано з наслідками
аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку управлінні
соціального захисту населення.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачена щорічна допомога на оздоровлення ліквідаторам 1
категорії, інвалідам 2 групи - 5 мінімальних
заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх
проживання органами соціального захисту населення.
Судом встановлено, що щорічну одноразову
допомогу на оздоровлення за 2007 рік позивач отримав 28.12.2007 року в розмірі
120 грн., що підтверджено випискою з особового рахунку позивача. Зазначена
допомога на оздоровлення виплачена в тому розмірі, який встановлено постановою
КМ України від 12.07.2005 року за № 562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
суд зобов'язати відповідача провести виплату на його
користь недоплачену суму
одноразової допомоги на оздоровлення виходячи з розміру мінімальної заробітної
плати на момент виплати, а саме за 2007 рік - 460 грн.
Також, в суді встановлено, що
позивач являється інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені для інвалідів війни, що стверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та
прирівненим до них особам передбачена виплата щорічної разової грошової
допомоги до 5-го травня, зокрема інвалідам другої групи у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком.
В суді встановлено, що позивачу по справі як
інваліду 2-ї групи платіжним дорученням
№1628 від 16.04.2007 р. виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня в розмірі 360 грн. Розмір виплаченої допомоги
до 5-го травня визначений на підставі ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за яким
у 2007 році інвалідам війни 2-ї групи виплата щорічної разової грошової
допомоги проводиться у розмірі 360грн.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
За ст.113 Конституції України КМ України у своїй
діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента
Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 152 Конституції України нормативні
акти, їх окремі положення, визнані рішенням Конституційного Суду України
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення відповідного рішення.
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007
року № 6-рп від 09.07.2007 року визнані
неконституційними деякі положення Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», в т.ч. п.30 ст.71, яким зупинено дію ст.. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та п.13 ст.71, яким
зупинено дію ч.5 ст.13
Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Заперечуючи проти
позову відповідач посилається на те, що згідно ст.95 Конституції України виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загально суспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Що ж стосується посилань позивача на рішення Конституційного суду від
09.07.2007 року, то він їх вважає безпідставними, так як дане рішення не має
зворотньої сили і не може впливати на
правовідносини , що виникли до його ухвалення.

Проте, з даними запереченнями
представника відповідача не можна погодитися з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України, закріплено
право громадян на

соціальний захист, що включає право на забезпечення
їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, і який
гарантуються виплатою пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, і мають
забезпечувати достатній рівень життя.

Забезпечуючи права і свободи
громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою
конституційного права на соціальний захист і
юридичними засобами у здійснення цього права.

Так, Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», яким
забезпечуються соціальні гарантії ветеранам війни, відповідно до якого позивач
як інвалід 2-ї групи має право на отримання щорічної разової грошової допомоги
до 5-го травня.

Статтею 22 Конституції України,
передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

В суді також встановлено, що п.13
ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію
ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо розміру виплати грошової допомоги до
5-го травня і ст.29 даного Закону встановлено розмір даної допомоги, який
являється значно нижчим від восьми
мінімальних пенсій за віком.

Проте, 9 липня 2007 року Конституційним Судом України
ухвалено рішення, за яким визнано ряд
положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» такими,
що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними, зокрема
ст.29 та п.13 ст.71 зазначеного Закону.

Згідно ст.147 Конституції України, Конституційний Суд
України є єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні, до компетенції якого віднесено вирішення питання про
відповідність законів та інших правових актів Конституції України та законів
України. Таким чином, враховуючи, що
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо виплат
грошової допомоги до 5-го травня визнанні Конституційним Судом України
неконституційними позов і підлягає задоволенню.

При цьому суд критично ставиться до
доводів представника відповідача стосовно того, що ухвалене 9.07.07р. рішення
Конституційного Суду України не має зворотньої сили і не може впливати на
правовідносини, що виникли до його ухвалення, так як положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» діє протягом всього календарного року.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними.

Представник відповідача в запереченнях також вказує на
ст.99 КАС України, якою передбачено річний строк звернення до суду за захистом
свої прав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до
УСЗН про доплату допомоги до 5 травня за 2007 рік в грудні 2007 року, але
відповідач відмовив в задоволенні вимог, про що свідчить дист УСЗН від
16.09.2008 року за № 7541.

Відповідно до ст.100 КАС України суд застосовує вказаний строк за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін,
а відповідач не наполягає на його застосуванні.

Згідно ст. 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» із змінами
від 15.03.07р. з 01.04.2007 року мінімальний розмір пенсії за віком становить 410,06 грн., ст..76
встановлено розміри мінімальної заробітної плати з 01 січня 2007 року - 400
грн., з 01 квітня 2007 року - 420 грн., з 01 липня 2007 року - 440 грн., з 01
жовтня 2007 року - 460 грн.

Відповідно до
ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України. Ст.162 ч.2
КАС України передбачає, що у разі задоволення адміністративного позову,
суд може визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язати
його вчинити пенні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову, яка
б гарантувала дотримання і захист прав суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин.

Поскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно відмовив
позивачу у донарахуванні допомоги на оздоровлення та допомоги до 5 травня за
2007 рік, то суд визнає такі дії
Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради не правомірними, а тому вважає за можливе зобов'язати
відповідача провести виплату на користь позивача недоотриману суму допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2180
грн. /440 грн. - мінімальна заробітна плата на момент виплати допомоги х
5 = 2300 грн. за мінусом 120 грн. - виплачена допомога/ та допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі
2920 грн. 48 коп. /410,06 грн. - мінімальна пенсія за віком на момент
виплати допомоги х 8 = 3280 грн. 48 коп. за мінусом 360 грн. - виплачена
допомога/, всього

Позивач звільнений від сплати держмита на користь держави
на підставі ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» та ст.22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Керуючись ст.ст.19,22, 46, 95, 113,152 Конституції
України, ст.48, 71 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч.5 ст.13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», Рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року № 6-рп від 09.07.2007
року, ст.ст.2, 3, 6,9, 17,89,158-163, 185, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у
перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення
за 2007 рік в розмірі передбаченому ст.48 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та відмови у перерахунку
щорічної допомоги інвалідам війни до 5-го
травня за 2007 рік відповідно до ч.5
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» - не правомірними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради провести виплату на користь ОСОБА_1 недоплаченої
суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2180 грн. та недоотриманої щорічної разової грошової допомоги інвалідам
війни до 5 травня за 2007 рік в розмірі 2920 грн. 48 коп., всього 5100
грн. 48 коп.

Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з
дня проголошення постанови.

Суддя:
О.В.Бондаренко