Справа № 2а-291/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-291/2007рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року Баришівськи
й районний суд Київської обл
асті у складі
головуючого судді Лисюк
О.Д.
при секретарі Стар
енькій C.M.
з участю представника в
ідповідача Казмірчук Н.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. зверну
вся до суду з позовом про визн
ання дій Управління праці та
соціального захисту населен
ня Баришівської районної дер
жавної адміністрації неправ
омірними, стягнення з відпов
ідача недоплаченої суми комп
енсації на оздоровлення за 2001
-2007 роки. Свої вимоги обґрунтов
ує тим, що вона є учасником лі
квідації аварії на Чорнобиль
ській АЕС ( категорія 2 ) , та пер
ебуває на обліку в УПСЗН Бари
шівської райдержадміністра
ції і відповідно до ст. 48 Закон
у України " Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи " має право
на компенсаційні виплати на
оздоровлення у розмірі п, яти
мінімальних заробітних плат
щорічно, розмір якої визнача
ється на момент виплати. Відп
овідач в порушення зазначено
го Закону, вказану компенсац
ію виплачував у значно меншо
му розмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період з 2001 по 2007 роки.
В судовому засіданні позив
ач ОСОБА_1 заявлений позов
підтримала в повному об'ємі т
а просить стягнути суму недо
плат за 2001-2007 роки.
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Казмірчук Н.В. зая
влений позов не визнала та по
яснила, що виплата вказаної д
опомоги на оздоровлення за 2002
-2006 роки позивачеві проведена
у розмірах, визначених
Постановами Кабінету Міні
стрів України. Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення не є розпорядником
бюджетних коштів, діє в межах
наданих йому асигнувань і не
може виходити за межі бюджет
них призначень, визначених Д
ержавним бюджетом України.

Окрім того, у відповідності
із ст. 99 КАСУ для звернення до
адміністративного суду за з
ахистом прав, свобод та інтер
есів встановлюється річний с
трок, а тому, оскільки позива
ч пропустив вказаний строк, п
росить постановити рішення,
яким в позові відмовити.
Заслухавши пояснення сто
рін, дослідивши матеріали сп
рави суд вважає, що заявлений
позов не підлягає до задовол
ення виходячи з наступних мі
ркувань.
Згідно ст. . 104 КАС України, до
адміністративного суду має
право звернутися з адміністр
ативним позовом особа, яка вв
ажає, що порушено її права, св
ободи чи інтереси у сфері пуб
лічно-правових відносин.

2
Даний спір за участю Управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Баришівськ
ої районної державної адміні
страції як суб'єкта владних п
овноважень ( п.7 ч.1 ст. 3 КАС Украї
ни) є публічно-правовим і його
вирішення згідно п.1 ч.1 ст. 17 КАС
України належить до компете
нції адміністративних судів
України, оскільки УПСЗН як су
б'єкт владних повноважень ре
алізовувало у спірних правов
ідносинах надані йому чинним
законодавством управлінськ
і функції щодо соціального з
ахисту населення.
Вирішуючи питання про наяв
ність чи відсутність порушен
ня прав позивача з боку відпо
відача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, су
д керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем,
що позивачка ОСОБА_1 є уча
сником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС та має по
свідчення категорії 2 (серія
НОМЕР_1), та перебуває на обл
іку в Баришівському управлін
ні праці та соціального захи
сту населення Баришівської р
айонної державної адміністр
ації, а тому, йому щорічно вип
лачувалася допомога на оздор
овлення, зокрема в 2001-2005 роках з
гідно Постанови KM України № 836 в
ід 26.07.1996 року виплачувалася доп
омога : інвалідам 2-ї групи в су
мі 26.70 грн, інвалідам 3-ї групи в
сумі 21.50 грн, евакуйованим із з
они відчуження в 1986 році, включ
аючи дітей - три мінімальні за
робітні плати. У 2005-2007 роки згідн
о постанови KM України № 562 від 12.0
7.2005 року виплачувалася допомо
га: інвалідам 2-ї групи в сумі 120
грн., учасникам ліквідації на
слідків аварії на ЧАЕС в сумі
100 грн, інвалідам 3-ї групи в сум
і 90 грн. та евакуйованим із зон
и відчуження в 1986 році, включаю
чи дітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2001-2007 р
оки в розмірі згідно ст. .48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи» , одна
к відповідач своїм листом ві
дмовив в здійсненнні такого
перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст. 72
КАС України доказуванню не п
ідлягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст. 48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи», згід
но якої, щорічна допомога на о
здоровлення виплачується ін
валідам 2-ї групи в розмірі 5-ти
мінімальних заробітних плат
, яка визначається на момент в
иплати.
З наведеного вбачається, що
позивач мав право на отриман
ня щорічної допомоги на оздо
ровлення в розмірі 3-х мінімал
ьних розмірів заробітної пла
ти, а тому, виплата відповіда
чем такої допомоги в фіксова
них розмірах по 75 грн. з 2005 року,
тобто менше ніж встановлено
Законом, порушує право позив
ача і суперечить вимозі ст. .48 в
казаного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KM України для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необґрунтовані і супере
чать ч.2 ст. 19 Конституції Украї
ни, згідно якої, органи держа
вної та органи місцевого сам
оврядування , їх посадові осо
би зобов'язані діяти лише на п
ідставах і в межах повноваже
нь та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та Зак
онами України.
Зазначеними
Постановами KM України № 836 ві
д 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року вс
тановлено конкретні розміри
щорічної допомоги на оздоро
влення в твердій грошовій су
мі, що суперечить вимогам ст.
.48 Закону України 2 Про статус і
соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок а
варії на Чорнобильській АЕС»
, який встановив розмір такої
допомоги як величину кратну
мінімальній заробітній плат
і.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріоритетн
ості Законів України над уря
довими нормативними актами т
а вимоги ст. .92 Конституції Укр
аїни, згідно якої, виключно З
аконами України визначаютьс
я права і свободи людини і гро
мадянина ( п.1) та основи соціал
ьного захисту ( п.60)

3
Вирішуючи питання про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2001-2007 роки суд к
ерується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти К
одекс адміністративного суд
очинства України, за нормами
ч.2 ст. 99 якого, адміністративн
ий позов може бути подано в ме
жах строку звернення до адмі
ністративного суду, встанов
леного законом. Для зверненн
я до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та ін
тересів особи встановлюєтьс
я річний строк, який , якщо не в
становлено інше, обчислюєть
ся з дня, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися п
ро порушення своїх прав, своб
од чи інтересів.
Згідно ст. 100 КАС України, про
пущення строку звернення до
адміністративного суду є під
ставою для відмови в задовол
енні позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із стор
ін.. Якщо суд визнає причину пр
опущення строку поважною, сп
рава розглядається за правил
ами КАСУ.
Враховуючи, що позивач проп
устив річний строк звернення
до адміністративного суду з
а захистом свого права, а наве
дені ним причини суд вважає н
е поважними, оскільки не позб
авляли права пред'явити позо
в до суду, а також беручи до ув
аги, що на цьому наполягає від
повідач, суд відмовляє в позо
ві про стягнення недоплачено
ї щорічної допомоги на оздор
овлення за 2001-2005 роки у зв'язку з
пропуском позивачем строку
звернення до суду та відсутн
ості поважними причин для йо
го поновлення.
Позивач ставить вимоги про
стягнення щорічної допомоги
на оздоровлення як за 2006 рік, і
за 2007 рік, то суд також відмовл
яє в цій частині, керуючись п.
37 ст. 77 Закону України "Про держ
авний бюджет на 2006 рік", згідно
якого на 2006 рік зупинена дія с
т. 48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".
Законом "Про державний бюдже
т на 2007 рік також зупинена дія а
бзацу 3-го ч.4 ст. 48 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи" в частині виплати
компенсацій і допомог у розм
ірах відповідно до мінімальн
ої заробітної плати.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд У
країни своїм рішенням від 09.07.20
07 року № 6-рп в справі за констит
уційним поданням 46 народних д
епутатів щодо відповідності
Конституції України положен
ь ст. 29, 36, частини другої статті
56, частини другої ст. .62, частин
и першої ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29,
30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111
Закону України " Про державни
й бюджет", визнав такими, що не
відповідають Конституції Ук
раїни дані положення закону.

Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх ок
ремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення ріш
ення Конституційним Судом Ук
раїни рішення про їх неконст
итуційність.
Таким чином, дія абзацу тре
тього частини четвертої стат
ті 48 Закону України " Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС Укр
аїни у справах щодо оскаржен
ня дій чи бездіяльності суб'є
кта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважен
ь та у спосіб, визначений Конс
титуцією і Законами України.

Частина 2 ст. 162 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни передбачає, що у разі за
доволення адміністративног
о позову, суд може визнати про
типравними дії суб'єкта влад
них повноважень та зобов'яза
ти його вчинити певні дії щод
о усунення порушень або прий
няти іншу постанову, яка б гар
антувала дотримання і захист
прав суб'єктів у сфері публіч
но-правових відносин.

4
Судом встановлено, що в 2007 р
оці виплата щорічної допомог
и на оздоровлення за 2007 рік, Уп
равлінням праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації позивачу не прово
дилася, тому суд вважає, що по
справі відсутній предмету с
пору.
Керуючись ст. . 19 Конституції
України, ст. 48 Закону України
" Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи", ст. .77 Закону Україн
и « Про державний бюджет Укра
їни на 2006 рік», рішення Констит
уційного Суду України № 6-рп ві
д 09.07.2007 року, ст. ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 159-163 КА
СУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення, залишити бе
з задоволення.

Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Баришівський районний су
д Київської області протягом
двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарж
ення, яка може бути подана до
суду протягом десяти днів з д
ня проголошення постанови.