Справа № 2а-1482/07
Суддя: Загороднюк В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-1482/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня
2007 року Приморський районний суд м.
Одеси

у складі:

головуючого
судді Загороднюка В.І.

при
секретарі Сребняк
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області,
Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про
зобов'язання зробити перерахунок пенсії, повернути незаконно утримані кошти та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідачів, та просить зобов'язати
відповідачів - Управління пенсіонного фонду України в Приморському районі м.
Одеси, а також Головне Управління пенсійного фонду України, у Одеській області
призначити їй пенсію з 01.03.2006р. в розмірі 1334, 40грн, зобов'язати
відповідачів повернути незаконно утримані кошти в сумі 775 грн. 44 коп.3а
період з 01.03.2004р. до 28.02.2006р., стягнути з відповідачів відшкодування
моральної шкоди в сумі 5000 гривень, держмито в розмірі 3, 40 гривни.

При
цьому вона посилається на те, що працює доцентом в Одеському національному
університеті ім. І.І.Мечникова за строковим трудовим договором. 03.03.2006 року
вона звернулась до Управління пенсійного фонду в Приморському районі для
перерахунку пенсії з більшої заробітної плати. Замість очікуваного збільшення
пенсії, з неї без попередження було утримано 775 грн. 44 коп. На її
неодноразові звернення з проханням надати розрахунок і пояснення щодо підстав
для такого утримання вона отримала лист від 30.08.06р. № 326/Д-П Управління
пенсійного фонду в Приморському районі в якому було вказано, що з неї було
утримано за період з 01.03.2004р. по 29.02.2006р. на підставі ст. 50 Закону
України „Про. загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми
пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути
повернути пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Листом від
17.11.06р. № 1229/ж-З Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській
області надало пояснення суми яка була з неї утримана.

Вважає
що така відповідь і утримання суми є незаконними, оскільки усі матеріали яки
були надані нею для призначення пенсії до Управління пенсійного фонду в
Приморському районі були оформлені належним чином в установленому законному
порядку.

Після
оформлення наукової пенсії її було зараховано за строковим трудовим договором
на вищевказану посаду. Через два роки пенсію було перераховано на підставі
частини 17 ст. 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну
діяльність". Розмір пенсії з 01.03.2006р. склав 1334, 40грн, цю суму вона
отримувала в вересні і жовтні.

Після
проведення перевірки її справи, у перерахунку пенсії її було відмовлено, посилаючись
на ст. 24 в редакції Закону України „Про наукову і науково-технічну
діяльність" від 06.04.2000 року № 1646-ІІ де зазначено, що пенсіонерам,
які після призначення пенсії відповідно до цього Закону працювали за контрактом
на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників на державних
підприємствах, в установах, організаціях не менш як два роки і мали більш
високий заробіток, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за їх
заявою новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку за два роки
підряд після призначення пенсії відповідно до частини п'ятої цієї статті.

Частиною
25 статті 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність"
передбачено, що після призначення пенсії наукові (науково педагогічні)
працівники можуть працювати за строковим трудовим договором контрактом), але
Управління пенсіонного фонду України Приморського районну м. Одеси, а також
Головне Управління пенсійного фонду України у Одеської області в перерахунку
пенсії їй відмовили, оскільки після призначення пенсії вона працювала за
строковим трудовим договором, посилаючись на частину 17 статті 4 цього Закону,
в якій зазначена робота за контрактом.

Наявність неоднозначного розуміння
Управлінням пенсіонного фонду
України Приморського районну м. Одеси, а також Головним Управлінням
пенсійного фонду

України у
Одеської області, при застосуванні частин 17 і 25 ст.24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну діяльність» призводить до порушення конституційного
права наукових (науково - педагогічних) працівників вищих навчальних закладів,
в тому числі і її прав.

З її заробітної
плати сплачуються страхові внески в повному обсязі за весь час роботи на
науково - педагогічній посаді.

В
результаті неправомірних дій Управлінню пенсійного фонду України в Приморському
районі м. Одеса я занедужала, постійна, нервова напруга, недосипання привело до
важких наслідків, втрати здоров'я, у мене головні болі, що не припиняються, що
підтверджено лікарняним аркушем. Крім фізичного болю, їй заподіяли моральні
страждання, що виразилися в щиросердечних переживаннях, тому вважає, що їй була
заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 5000 (п'ять тисяч) гривень.

В судовому
засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Представники
відповідачів позов не визнали, та вважають його необгрунтованим, надали
письмові заперечення проти позову.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 на підставі заяви від 01.03.2004 року було призначено
пенсію згідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Пенсію було обчислено із середньомісячної заробітної платні у розмірі 805, 28
гривень, за період роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, з 01.07.2000
року по 29.02.2004 року та страховому стажу наукового працівника 25 років 6
місяців та її розмірі склав 724, 75 гривні.

03.03.2006
року позивачка звернулася до Управління пенсійного фонду України в Приморському
районі м. Одеси з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку.

Як
вбачається з листів Управління пенсійного фонду України в Приморському районі
м. Одеси №326/Д-11 від 30.08.2006 року, Головного Управління пенсійного фонду
України в Одеській області №1002/Ж-11 від 09.10.2006 року, №1229/Ж-3 від
17.11.2006 року, при розгляді наданих документів виявлено переплату в сумі 775,
44 грн, що утворилася в результаті включення в заробітну плату при первинному
обчисленні пенсії компенсації за невикористану відпустку в сумі 1551, 03 грн в
лютому 2004 р. (переплата 662, 64 грн) та несвоєчасного повідомлення про
працевлаштування (зайве виплачена індексація пенсії як непрацюючій в сумі 112,
80 грн). При цьому управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі
м. Одеса проведено перерахунок пенсії з більшого заробітку і утримана зазначена
сума переплати. Розмір пенсії з 01.03.2006 р. склав 1334, 40 грн. Також після
перевірки пенсійної справи головним управлінням виявлено, що перерахунок пенсії
проведено безпідставно, оскільки відповідно до статті 24 зазначеного Закону
пенсіонерам, які після призначення пенсії відповідно до цього Закону працювали
за контрактом на посадах наукових (науково-педагогічних) працівників не менш як
два роки і мали більш високий заробіток, ніж той, з якого було обчислено
пенсію, встановлюється, за їх заявою, новий розмір пенсії виходячи з більш
високого заробітку за два роки підряд після призначення пенсії, а ОСОБА_1 за
контрактом не працювала. Пенсійна справа приведена у відповідність до вимог
чинного законодавства і розмір пенсії склав 790, 25 грн. Пенсія обчислена із
заробітної плати 775, 37 грн за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, і
з 01.07.2000 року по 29.02.2004 року про страховому стажі 36 років 9 місяців.

Крім
того, в останньому листі повідомлялося, що за неналежне виконання своїх
обов'язків безпосереднього виконавця - головного спеціаліста УПФУ в
Приморському районі м. Одеси ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної
відповідальності та відсторонено від перевірки пенсійних справ.

Частиною
25 статті 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну діяльність"
передбачено, що після призначення пенсії наукові (науково педагогічні)
працівники можуть працювати за строковим трудовим договором (контрактом).

У
відповідності до ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в
тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці
працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть
встановлюватися угодою сторін.

Законом
України "Про вищу освіту" 17 січня 2002 року N 2984-ІІ передбачено,
що контракти укладаються тільки із завідувачем кафедрою (ст. 30), керівником
(деканом) факультету (ст.40) і керівником вузу (ст.39), а ст. 20 Закону України
"Про освіту" встановлено,

що контракти укладаються тільки з керівником закладу
освіти, тобто зазначеними Законами встановлено коло осіб з якими може бути
укладений трудовий договір у формі контракту.

Оскільки
згідно ст. 23 КЗпП України, строковий трудовий договір укладається у випадках,
коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з
урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів
працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами, а ст. 21 КЗпП
України встановлює, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому
строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі
матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника,
умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися
угодою сторін, позивачка працює на посаді доцента і не ця посада не входить в
вищевказаний перелік для укладення контракту, суд вважає, дії відповідачів, які
виразилися відмові в перерахунку пенсії позивачки та зменьшенні розміру її
пенсіїх незаконними та такими, що порушують її права, які підлягають поновленню
шляхом зобовязання Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м.
Одеси призначити пенсію позивачці з 01.06.2006 року в розмірі 1334, 40 гривні.

Крім
того, про утримання з позивачки грошової суми в розмірі 775 гривень 44 копійок
за період з 01.03.2004р. по 29.02.2006р. з посиланням на ст. 50 Закону України
„Про. загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суду не надано
будь-яких рішень територіальних органів Пенсійного фонду або судових рішень.
Також суд не вбачає будь-яких зловживань з боку позивачки, а з листів
відповідачів навпаки вбачається, що підстави для утримання зазначеної суми
виникли в зв'язку з неналежним виконанням своїх обов'язків безпосереднього
виконавця - головного спеціаліста УПФУ в Приморському районі м. Одеси, якого в
подальшого було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відсторонено
від перевірки пенсійних справ, тому в цій частині позовні вимоги також слід
задовольнити та стягнути з Управління пенсійного фонду України в Приморському
районі м. Одеси на користь позивачки грошову суму в розмірі 775 гривень 44
копійок.

Суд
також вважає, що надані суду позивачкою ЕКГ дослідження, а також діагноз від
12.09.2006 року не перебувають в прямому причинному зв'язку з неправомірними
діями відповідачів, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної
шкоди слід відмовити.

Керуючись
ст. ст.3акону України „Про наукову і науково-технічну діяльність" №
1646-11 від 06.04.2000 року, ст. 50 Закону України „Про. загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. ст. 21, 23 КЗпП України, ст. 20 Закону
України "Про освіту", ст. ст. 30, 39, 40 Закону України "Про
вищу освіту" 17 січня 2002 року N 2984-ІІ ст. ст. 51, 104, 105, 106,
158-165 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити
ОСОБА_1 пенсію, з 01.06.2006 року в розмірі 1334 (одна тисяча триста тридцять
чотири) гривни 40 копійок.

Стягнути
з Управління пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь
ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 775 (сімсот сімдесят п'ять) гривень 44 копійок.

В іншій частині
позову відмовити.

Постанову
може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається
заява про апеляційне оскарження постанови суду. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або в термін десяти днів з дня проголошення, без подання
попередньої заяви про оскарження.