Справа № 2-А-472/07
Суддя: Рижиков В.Г.
Дата ухвалення: 2007-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-472/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007
року м.Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого -
судді Рижиков В.Г.

при секретарі
Славич М.В.

з участю позивача - ОСОБА_1.,

представника
позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача - Стегура І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево справу за
адміністративним позовомОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2 до головного
управління праці та соціального захисту населення Закарпатської обласної
Державної адміністрації на бездіяльність органів виконавчої влади та посадових
осіб,

встановив:

Позивач та його
представник звернулися в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому
просять суд:

1.
Зобов'язати Головне управління праці та соціального
захисту населення Закарпатської обласної Державної адміністрації виплатити, гр.
ОСОБА_1, недоплачену суму щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 р. за №3551 - XII за
період 2000-2007 роки з розрахунку мінімальної пенсії за віком встановленої
законодавством України в розмірі 5476,55 грн.

2.
Судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивують
тим, що він, ОСОБА_1, з 30 липня 1995 року учасник бойових дій.

Найкращі роки
свого життя віддав служінню своєму народу та захисту Батьківщини. Обов'язком
держави є гарантування і а соціальний захист непрацездатної категорії населення
України.

Відповідно до
абз.4 п.22 ст.12 Закони України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 р. за №3551 - XII: Щорічно до 5
транця учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.3
ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: Мінімальний розмір пенсії за
віком встановлюється на рівні споживчого бюджету.

Відповідно до ч.
ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
від 09.07.2003р. за №1058-ІУ: мінімальний розмір пенсія за віком, за наявності
у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страховою стажу, встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом.

Мінімальний
розмір пенсії за вищевказані роки встановлюється у наступних розмірах :

Станом на 01.05.
2000 р. - 24,9 грн. відповідно до Закону України від 15.07.1999 р. №979- ХІУ.

Станом на 01.05.
2001р. -34 грн. відповідно до Постанови КМУ від 10.11.2000 р. №1686.

Станом на
01.05.2002 р. - 47,3 грн. відповідно до Постанови КМУ від 13.03.2002 р. №279.

Станом па
01.05.2003 р. - 47,3 грн. відповідно до Постанови КМУ від 13.03.2002 р. №279.

Станом на 01.05.
2004 р. - 92,25 грн. відповідно до Постанови КМУ від 15.04.2003 р. №544.

Станом на
01.05.2005 р. - 332 грн. відповідно до ст.63 Закону України «Про Державний
бюджет на 2005 рік» від 23.12.2004 р. №2285-ІУ.

Станом на
01.05.2006 р. - 359 грн. відповідно до сі.65 Закону України «Про Державний
бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 р. №3235-1V.

Станом на 01.05.
2007 р. - 406 грн. відповідно до ст.62 Закону України «Про Державний бюджет на
2007 рік» від 19.12.2006 р. №489-У.

Тобто, щорічна
разова грошова допомога до 5 травня з 2000 по 2007 роки, згідно вищенаведеного
повинна була виплачуватися йому у наступних розмірах як учаснику бойових дій :
у 2000 p.-(24.5x5=122.5
грн.) у 2001р.-(34x5=170 грн.) у 2002 р. - (47.3 х 5-236,5 грн.) у 2003 р. -
(47.3 х 5=236,5 грн.) у 2004 р. - (92,45 х 5=462,25 грн.) у 2005 p.-(332x5=1660
грн.) у 2006 р. - (359 х 5=1795 грн.) у 2007 р. - (406 х 5=2030 грн.)

2

Але, відповідні виплати виплачувалися в значно менших розмірах, так як
Законами України «Про Державний бюджет України на 2000-2007 роки» дана виплата
значно обмежувалася, і незважаючи на те, що норми Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. за №3551 - XII є нормами спеціальними
і мають перевагу застосування над нормами Закону України «Про Державний бюджет
України» (казуальна колізія) та те, що при прийняті нових законів та
нормативно-правових актів не допускається звуження вже існуючих прав громадян
(ст.22 Конституція України) органи виконавчої влади застосовували норми Законів
України «Про Державний бюджет» звужуючи, обмежуючи та грубо порушуючи права
ветеранів, інвалідів війни.

Так, наприклад, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
від 19.12.2006 року за №489-У виплата відповідної суми значно обмежилася, що є
грубим порушенням ст.ст. 17,22 Конституції України.

Так відповідно до ч. 1 ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» : Установити що у 2007 році щорічна расова грошова допомога
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 р. за №3551
- XII здійснюється у таких
розмірах: інвалідам І групи - 450 грн., інвалідам II групи - 360 грн., інвалідам ІІІ групи - 300 грн.,
учасникам бойових дій - 280 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-ри/2007
ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006
року за №489-V визнана такою що не
відповідає Конституції України і скасована.

Відповідно до ч.5 регулятивної частини вищенаведеного рішення: Рішення у
даній справі має приюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії статей
зазначених законів, що визнані не Конституційними.

Відповідно до ст.69- Закону України «Про Конституційний Суд України» від
16.10.1996 р. за №442/96: Рішення і висновки Конституційного Суду України с рівною мірою обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.3 ст.152 Конституції України: Матеріальна чи моральна
шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані не
конституційними, відшкодовуються державою у встановленому законом порядку.

Нормами Законів України «Про Державний бюджет на 2000, 2001, 2002, 2003,
2004, 2005, 2006 роки» відповідна допомога неодноразово обмежувалася.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 р за №20-рп/2004
визнано такою, що не відповідає Конституції України та скасована ст.44 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» від 27.11.2003 р. за
№1344-ГУ якою також значно обмежувалася щорічна разова грошова допомога до 5
травня інвалідам війни, однак дане рішення невиконане до сьогоднішнього часу.

Відповідно до ч. 5 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України»
від 16.10.1996 р. за №442/96: Невиконання рішень за недодержання висновків
Конституційного Суду України тягнуть за собою відповідальність згідно і
законом.

Тобто виплати Щорічної разової допомоги до 5 травня за 2000-2007 роки
підлягають виплаті відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. за №3551 - XII на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007р та Рішення
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №20-рп/2004 р. ст. 17, 22, 152 Конституції України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 13.06.2007 р за № 8.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги
зазначені в позові з наведених вище підстав і просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду позовні вимоги не визнав
і суду пояснив, що вказані виплати не передбачені бюджетом України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_1, з 30 листопада 1995 року
учасник бойових дій, що стверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 виданого 30
листопада 1995 р Військовим комісаром Мукачівського ОМВК ( а.с. 7 ).

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями ст. 58 Конституції
України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини".

Згідно чинного законодавства, реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів Законодавства
України, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто
посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину
невиконання. У випадках коли з набуттям чинності певним законом, його нормами
призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних
правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи
певного права.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського суду з прав людини" у випадках, коли з
набуттям чинності певним його нормами

3

призупиняється дія положень закону, що був прийнятий
раніше, до спірних правовідносин застосовує закон, що діяв на момент виникнення
у особи відповідного права.

Сума
заборгованості нарахована вірно.

Виходячи з
наведеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини", ст.ст. 10, 71, 159, 160-164, 167, ч. 5 ст. 186 КАС України, суд,
-

Постановив:

Адміністративний
позовОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2 до головного управління праці та
соціального захисту населення Закарпатської обласної Державної адміністрації на
бездіяльність органів виконавчої влади та посадових осіб - задовольнити. 1.
Зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення
Закарпатської обласної Державної адміністрації виплатити, гр. ОСОБА_1,
недоплачену суму щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22.10.1993 р. за №3551 - XII за період 2000-2007 роки з розрахунку мінімальної пенсії
за віком встановленої законодавством України в розмірі 5476 (п'ять тисяч
чотириста сімдесят шість) грн. 55 коп.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського адміністративного
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк
з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.