Справа № 2«а»-1062008
Суддя: Суханова А.В.
Дата ухвалення: 2008-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 «а»-106
П О С Т А Н О В А

І м е н
е м У к р а ї н и

14 листопада 2008 року Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді Сухановій А.В.

при секретарі Юнусовій
Е.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні
у залі суду у м. Макіївці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської ради про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007-2008
рр.,

в с т а н о в и в:

До
суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської
ради про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої щорічної
грошової допомоги до 5 травня за 2007-2008 рр.

Позивач у
судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що він з
03.09.1984 року має статус учасника бойових дій та відповідно до Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на
отримання щорічно до 05 травня грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком. Таким чином, у 2005 році йому належало до виплати 2265 грн.,
але фактично було сплачено лише 250 грн., у 2006 році - 2480 грн., а фактично
сплачено 250 грн., у 2007 році - 2805 грн., а фактично сплачено 280 грн., у
2008 році - 3025 грн., а фактично виплачено 310 грн. Просив суд визнати
неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті щорічної грошової
допомоги до 5 травня та стягнути на його користь недоотримані суми вказаної
допомоги за 2005 рік - у розмірі 2015 грн., 2006 рік - 2230 грн., 2007 рік -
2525 грн., 2008 рік - 2715 грн.

Представник
відповідача -ОСОБА_2 що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1. не визнала та пояснила, що позивачем пропущений річний
строк звернення з вимогами про стягнення недоотриманих сум за 2005-2007 рр.
Вказана обставина і є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.
Що стосується виплат за 2008 рік, то позивач є учасником бойових дій і має
право на отримання грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком. Але, згідно з вимогами ч. 2 ст. 95 Конституції України,
Законом України “Про державний бюджет України” визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків. Щорічно до 5 травня інвалідам війни надається одноразова допомога у
розмірах, передбачених Постановою КМУ - в межах бюджетних призначень,
встановлених Законом України “Про державний бюджет”. Виплата вказаної грошової
допомоги у 2005 році була проведена на підставі Закону України “Про Державний
бюджет України на 2005 рік” у розмірі 250 грн., у 2006 році на підставі Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” у розмірі 250 грн., у 2007
році на підставі Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” у
розмірі 280 грн., у 2008 році на підставі Закону України “Про Державний бюджет
України на 2008 рік” у розмірі 310 грн. Також частиною другою ст. 4 Бюджетного
кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України та Закону України “Про державний
бюджет України”. Управління праці та соціального захисту населення у своїй
діяльності керуються Конституцією України та Законами України, актами
Президента України, постановами КМУ, наказами міністерства праці та соціального
захисту населення, наказами Головного управління та обласної державної
адміністрації. Збільшення розміру виплат і допомог, передбачених законом,
можливе за умови суттєвого збільшення фінансування з державного бюджету, який
приймається Верховною радою України. Таким чином, виходячи з фінансових
можливостей Державного бюджету України вважає, що грошова допомога ОСОБА_1.
була надана. Просила суд у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1про
стягнення недоотриманої щорічної разової грошової допомоги до Дня перемоги за
2005-2008 рр. відмовити.

Суд,
вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що позивач є учасником бойових дій і відповідно до
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком (а.с. 7).

Фінансування
витрат, пов'язане із введенням в дію Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” відповідно до ст. 17 здійснюється за
рахунок коштів державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 вказаного Закону. Згідно з
вимогами ст. 17-1 Закону виплати здійснюють органи праці та соціального захисту
населення.

На відповідача
покладений обов'язок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в
розмірах, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Як встановлено у
судовому засіданні позивач фактично отримав від управління праці та соціального
захисту населення щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2005 рік у
розмірі 250 грн., 2006 рік - 250 грн., 2007 рік - 280 грн. та 2008 рік - 310
грн. (а.с. 8). При здійсненні вказаних виплат відповідач керувався
вимогами ст. 34 Закону України “Про державний
бюджет на 2005 рік”, ст. 30 Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік”,
ст. 29 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік” та Законом України
“Про державний бюджет на 2008 рік”.

Що стосується
положень ст. 34 Закону України “Про державний бюджет на 2005 рік” та ст. 30
Закону України “Про державний бюджет на 2006 рік” вони до теперішнього часу не
визнані Конституційним судом України неконституційними. Таким чином, у
задоволенні позовних вимог про стягнення недоотриманої щорічної разової
допомоги до 05 травня за 2005-2006 роки ОСОБА_1. суд вважає за необхідне
відмовити.

Стосовно
позовних вимог про стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за
2007 р., то суд бере до уваги те, що рішенням Конституційного Суду України у
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень
Конституційного Суду України) положення
пункту 30 статті 71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”,
яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12,13,14 та 15 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині
визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

На підставі
викладеного, неправомірність дій відповідача під час нарахування разової
грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік
ОСОБА_1. є очевидною.

З довідки,
наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської міської ради вбачається, що позивачу виплату
допомоги за 2007 р. фактично проведено 22.04.2007 р. у розмірі 280 грн., а за
2008 р. - 25.04.2008 р. у розмірі 310 грн. (а.с. 8).

Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування” розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.
Станом на 05.05.2007 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність (Закон від 19.12.2006 р. № 489-V) становив 406 грн., а для визначення мінімального розміру пенсії він
повинен збільшуватись на один відсоток та становить 410,06 грн.

Таким чином,
розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, яка підлягає виплаті
ОСОБА_1. становить: 410,06 грн. х 5 = 2050,30 грн., з урахуванням фактично
виплаченої суми - 280 грн., недоотримана складає 1770,30 грн. та підлягає
стягненню на користь позивача.

Що стосується
виплати грошової допомоги позивачу за 2008 рік, то рішенням Конституційного
Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. (справа щодо предмета та змісту закону
про Державний бюджет України) окремі положення Закону України “Про державний
бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів
України” були визнані такими, що не відповідають Конституції (у тому числі
положення п. 20 розділу ІІ - щодо розміру разової грошової допомоги до 5
травня.)

З огляду на
наведене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови позивачу в виплаті
щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2008 рік, в розмірах,
встановлених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту також є неправомірними.

Мінімальний
розмір пенсії за віком станом на 01.04.2008 рік складав 481 грн. Таким чином,
розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2008 рік, який
повинен бути виплачений позивачеві складає: 481 грн. х 5 = 2405 грн. Тобто недоплачена
сума допомоги ОСОБА_1. за 2008 рік складає 2405 грн. - 310 грн. = 2095 грн.
Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись
Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
ст. ст. 5-15, 159-163, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1.
задовольнити.

Визнати
неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення
Центрально-Міської районної адміністрації Макіївської міської ради про відмову
ОСОБА_1 у виплаті щорічної разової допомоги до 05 травня за 2007-2008 рр. у
розмірах, встановлених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської ради за рахунок коштів державного бюджету
України недоотримані суми щорічної разової допомоги до 05 травня за 2007-2008
роки на користь ОСОБА_1 в розмірі
3865,30 грн.

У задоволенні
позовних вимог про стягнення щорічної разової допомоги до 05 травня за
2005-2006 роки ОСОБА_1 відмовити.

Постанову може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі протягом
десяти днів з дня її проголошення, заяви про апеляційне оскарження та подання
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанову
надруковано у нарадчій кімнаті у 1-ому примірнику.

Суддя А.В.Суханова