Справа № 2а-483/2007
Суддя: Івасюта Л.В.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-483/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:
головуючого - судді Івасюти
Л.В.

при
секретарі Березовській
О.Д.

з участю
прокурора Леньшина
Д.В.

представника
відповідача Запорожченко
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за
адміністративним позовом Військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах
ОСОБА_1до військової частини А-1350 про стягнення грошової компенсації за
невикористане речове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Військовий
прокурор Луцького гарнізону в інтересах ОСОБА_1звернувся в суд з
адміністративним позовом до військової частини А-1350 про стягнення грошової
компенсації за невикористане речове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що у військову прокуратуру Луцького гарнізону
звернувся із заявою про захист своїх законних інтересів колишній
військовослужбовець військової частини А-1350 старший прапорщик запасу ОСОБА_1.
- позивач по справі. Останній в період з 24 грудня 1987 року по 17 грудня 2004
року проходив військову службу у військовій частині А-1350 та в цей же період
перебував на речовому забезпеченні у вказаній військовій частині. Згідно наказу
Командувача військами Західного оперативного командування № 80-пм від 18 жовтня
2004 року ОСОБА_1. звільнений з військової служби в запас за пунктом 63
підпункт «б» - за віком, з правом
носіння військової форми одягу та з 17 грудня 2004 року виключений зі списків
особового складу військової частини А-1350. Згідно довідки-розрахунку, виданої військовою частиною А-1350, вартість речового майна, необхідного до видачі звільненому у запас
старшому прапорщику ОСОБА_1. становить 4155 грн. 27 коп.

Покликається
на те, що ОСОБА_1. після звільнення з
військової служби в запас за віком, являється
військовим пенсіонером, ветераном
військової служби, має на утриманні
неповнолітню дитину та внаслідок свого фізичного стану та скрутного
матеріального становища не може захистити свої порушені права та реалізувати
процесуальні повноваження. Крім того на неодноразові його звернення до
посадових осіб військової частини А-1350 щодо виплати йому компенсації за
речове майно передбачене Законом України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28 жовтня 2004 року «Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час», проте остання свого зобов'язання
щодо виплати компенсації за речове майно не виконала.

Покликаючись
на вищенаведене, просить стягнути з
військової частини А-1350 в користь ОСОБА_1грошову компенсацію за речове майно
в розмірі 4155 грн. 27 коп.

В
судовому засіданні прокурор Леныпин
Д.В. позов підтримав повністю з підстав,
зазначених в позовній заяві,
просив суд позов задовольнити.

Позивач
ОСОБА_1. в судове засідання не з'явився,
однак подав суду заяву, в якій
просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує
повністю.

Представник відповідача в
судовому засіданні позов
визнала частково, суду

2

пояснила, що згідно чинного законодавства компенсація за речове
майно підлягає стягненню з відповідача лише до 11.03.2000 року в розмірі 121
грн. 19 коп.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши представленні по справі
докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що 14.12.2004 року позивач
ОСОБА_1. звільнений з військової служби у запас за віком, з правом носіння військової форми одягу, а з 17.12.2004 року виключений з списків
особового складу військової частини А-1350.

З
матеріалів справи вбачається, що
відповідно до довідки військової частини А-1350 від 01.08.2007 року № 964
ОСОБА_1. перебував на речовому забезпечені у військовій частині А-1350 з
24.12.1987 року по 17.12.2004 року (а.с. 6).

Право на
отримання військовослужбовцями речового майна або грошової компенсації замість
нього до 01.01.2007 року було передбачене ч. 2
ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка визначала, що військовослужбовці одержують за рахунок
держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Статтею
2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від
17.02.2000 року із змінами, внесеними
законами № 1577-ІП від 23.03.2000 року та № 2463-ІП від 29.05.2001 року з
11.03.2000 року дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині права
військовослужбовців на отримання грошової компенсації за речове майно було
призупинено.

Відповідно
до п. 59 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» призупинено на 2007 рік і дію п. 2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Таким
чином, починаючи з 11.03.2000 року дію
норм, які визначали і визначають на
даний час право військовослужбовців на отримання грошової компенсації замість
речового майна призупинено, з огляду на
що позивач має право на отримання грошової компенсації лише за те речове
майно, яке він повинен був отримати до
моменту набрання чинності Закону України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів», тобто до 11.03.2000
року. Речове майно, право на яке виникло
після 11.03.2000 року, позивач може
отримати в натурі, звернувшись до Волинського
військового комісаріату за місцем перебування на речовому забезпечені.

Згідно
довідки військової частини А-1350 № 11 вартість речового майна, компенсацію за яке позивач повинен був
отримати до 11.03.2000 року становить 1121 грн. 19 коп. (а.с. 7).

Таким
чином, аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку, що з
відповідача слід стягнути в користь позивача 1121 грн. 19 коп. грошової
компенсації за невикористане речове майно.

В задоволенні
решти позовних вимог слід відмовити в зв'язку з безпідставністю.

Керуючись ст.
ст. 6, 17,
159, 161-163 КАС України, ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», ст. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року із змінами, внесеними законами № 1577-ІП від 23.03.2000
року та № 2463-ІП від 29.05.2001 року,
ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з військової частини А-1350 в користь ОСОБА_1заборгованість за невикористане
речове майно в розмірі 1121 (одна тисяча сто двадцять одна) грн. 19 коп.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

3

постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з
дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у двадцятиденний строк з дня подання заяви про апеляційне
оскарження,

постанова
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги

постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.