Справа № 22-35а/07
Суддя: Олійник А.С.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№22- 35а/07 Головуючий в 1-й
інстанції - Сухомлінов СМ.,
Доповідач -Олійник А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня
2007 року колегія
суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого -
судді Олійник А,С.

суддів - Волошиної В.М.,

Побірченко Т.І.,

при
секретарі - Бугаєнко В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2006 року в справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у
Дарницькому районі м. Києва, третя особа: ОСОБА_2

про
неправомірні дії та бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби
Дарницького районного управління юстиції у м. Києві,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії та бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої служби Дарницького районного . управління
юстиції у м. Києві.

У грудні 2005
року ОСОБА_1 в порядку КАС України подав доповнення до позовних вимог, просив
суд зобов'язати відділ державної виконавчої служби Дарницького районного
управління юстиції у м. Києві нарахувати розмір аліментів з чистого доходу
(фактичного заробітку) приватного підприємця ОСОБА_1, визначеного на підставі
книги обліку доходів і витрат, яка зареєстрована у Державній податковій
інспекції Дарницького району м. Києва; визнати облік, зберігання і використання
конфіденційної інформації про доходи позивача у виконавчій справі щодо
стягнення з нього аліментів таким, що порушує вимоги постанови Кабінету
Міністрів України від 27 листопада 1998 року № 1893; зобов'язати відділ
державної виконавчої служби Дарницького районного управлінні юстиції у м. Києві
обліковувати, зберігати і використовувати конфіденційну інформацію про доходи
позивача у виконавчій справі щодо стягнення з нього аліментів з дотриманням
постанови Кабінету Міністрів України від 27 листопада 1998 року № 1893 (а.
с. 57-60).

Постановою
Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2006 року у задоволенні позову
було відмовлено.

Не погоджуючись
із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати цю постанову та, ухвалити нову про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача

ОСОБА_1 та
третьої особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах апеляційного оскарження дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_1 в порядку глави 31-Г ЦПК України 1963 року звернувся
до суду із скаргою на дії посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до п.
9 розділу розділ XI Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України заяви і
скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також у
справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести
виправлення в актовий запис цивільного стану, подані до набрання чинності цим
Кодексом за правилами, встановленими главами 29-32, 36 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року, розглядаються в порядку,
встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Проте, у грудні
2005 року позивач, відповідно до ст.
ст. 6, 49, 181 КАС України, подав доповнення до скарги, які фактично є поданням
адміністративного позову.

Як випливає із
доповнень до позовних вимог, позивач не погоджується із виконанням рішення суду
про стягнення з нього аліментів, зокрема з розрахунком розміру аліментів. Інші
заявлені позивачем вимоги, які пов»язані із вимогою щодо визнання дій
неправомірними щодо розрахунку розміру заборгованості, також стосуються
виконання рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1
ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Інший прядок
судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця
встановлено ЦПК України.

Відповідно до
ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З огляду на
викладене, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2006 року
підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч.
1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в
апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у
справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває
провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином,
провадження у справі підлягає закриттю, оскільки справу не належить розглядати
в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.
199, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову Дарницького районного суду м.
Києва від 19 січня 2006 року скасувати, провадження у справі -закрити.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної
скарги.