Справа № 2-А-222008
Суддя: Галузінський A.M.
Дата ухвалення: 2008-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2008 року
Садгірський районний суд м.Чернівці

в складі:
головуючого судді - Галузінського А.М.

при секретарі - Ковтюк Л.В.

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Чернівецької міської Ради, треті
особи на стороні відповідача -ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання частково незаконним
рішення Чернівецької міської ради від 08.12.05р. за № 882, визнання недійсним
державного акту про право власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецької міської Ради, треті
особи на стороні відповідача - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання частково незаконним
рішення Чернівецької міської ради від 08.12.05р. за № 882, визнання недійсним
державного акту про право власності на земельну ділянку.

В позові посилається на те,
що він являється власником 49/100
житлового будинку по АДРЕСА_1. Будинок знаходиться в спільній частковій
власності з ОСОБА_3 і розміщений на спільній земельній ділянці разом з житловим
будинком по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 Позивач зазначає, що 22.03.06 р. ОСОБА_2 було видано державний акт
про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною пл. 0,0753 га, включивши
до цього акту також і земельну ділянку на якій знаходиться житловий будинок по АДРЕСА_1, що належить
йому на праві спільної часткової власності, про що йому стало відомо в травні
2007 року.

Для обслуговування належного
йому на праві спільної часткової власності житлового будинку по АДРЕСА_1,
необхідна земельна ділянка пл. 0,03 га. Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 17.03.1998 року №217/6 йому надано було дозвіл на
складання проектів відведення земельних ділянок під індивідуальне житлове
будівництво по АДРЕСА_1, на земельній ділянці за рахунок території
будинковолодіння НОМЕР_1.

Рішенням Садгірського районного
суду м. Чернівці від 14.03.06р., ОСОБА_2, яка є користувачем земельної ділянки
по АДРЕСА_1, в судовому засіданні не заперечувала проти визнання за донькою
ОСОБА_3 та за ним права власності на новий житловий будинок з виділенням їм в
натурі будинку та земельної ділянки для обслуговування будинку. Суд визнав за
можливе прийняти погодження сторін про виділення для обслуговування будинку
частини земельної ділянки в розмірах, визначених рішенням виконкому
Чернівецької міської ради від 17.03.1998 року №217/6, тобто у розмірі 0,03 га.

Відповідачка ОСОБА_2 при
проведенні приватизації приховала від Чернівецької міської ради ту обставину,
що на земельній ділянці по АДРЕСА_1, за її згодою ним та її дочкою велося
будівництво нового житлового будинку, що новий будинок перебував у спорі та є
судове рішення стосовно визнання права власності на житловий будинок літ.
„А" за ним та ОСОБА_3 Тому вважає,
що видача державного акту про право власності на ім'я ОСОБА_2. та рішення
Чернівецької міської ради від 8.12.2005 року є незаконними, оскільки порушено
його право на приватизацію земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування
належного йому на праві спільної часткової власності житлового будинку по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав.

Представник Чернівецької
міської Ради з позовом не згодилася і пояснила, що ОСОБА_2на законних
підставах, по її заяві, з виготовленням документації, передано у власність
земельну ділянку по АДРЕСА_1. Позивачу
рішенням виконкому Чернівецької міської Ради
17.03.1998р. було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, однак останнім
не було виконано рекомендації органу місцевого самоврядування, що і стало
підставою для видачі Державного акту про
право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2.

Треті особи - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з вимогами позивача не погодилися і пояснили, що користувачем земельної
ділянки по АДРЕСА_1, являлася вона, ОСОБА_2, яка була виділена її покійній
матері і після смерті якої вона прийняла спадщину у вигляді домоволодіння,
отримавши відповідний правовий документ. Вона, ОСОБА_2, дала лише дозвіл своїй
дочці та позивачу на зведення будинку на закріпленій за нею земельній ділянці,
а не на відведення її позивачу та дочці. Дані обставини були підтверджені в судовому
засіданні ОСОБА_3

Суд вислухавши учасників
судового процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 знаходився в
спільній частковій власності, далі у власності кожного, відповідно, у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і розміщений на спільній
земельній ділянці разом з житловим будинком по АДРЕСА_1, який належить на праві
власності в даний час ОСОБА_2., що
знайшло своє підтвердження в рішенні Садгірського районного суду м.Чернівці від
14.03.06р., ухвалі цього же суду від
01.11.06р. та Державному акті про право
власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 22.03.06 р. ОСОБА_2 було видано державний акт
про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною пл. 0,0753 га, Ці
обставини підтверджуються державним актом про право власності на житловий
будинок від 22.03.2006 року, документами, які послугували підставою для
прийняття рішення Чернівецької міської ради від 8.12.2005р. Як вбачається із зазначених документів на
момент видачі Державного акту на землю, правовстановлюючих документів на спірну
земельну ділянку в жодних осіб не було, в тому числі, у позивача. Так, для
обслуговування належного позивачу на праві власності належної йому частини
житлового будинку по АДРЕСА_1, останнім була подана заява у виконавчий комітет
Чернівецької міської Ради. Як вбачається із
рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 17.03.1998
року, за №217/6 позивачу надано дозвіл
на складання проектів відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове
будівництво по АДРЕСА_1,в м.Чернівці і одночасно зобов'язано його виготовити
проектну - кошторисну документацію та погодити її в установленому порядку, виготовити
проект відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку і до початку виконання
будівельних робіт отримати дозвіл у
міському відділі державного архітектурно
- будівельного контролю, що ОСОБА_1 не було зроблено і що він сам не заперечував
в судовому засіданні.

Чернівецькою міською радою не
було затверджено проект відведення землі та надано її у користування чи у
власність позивачу, не було видано останньому правовстановлюючий документ на
земельну ділянку та встановлено межі земельної ділянки у натурі, які можуть
встановлюватися лише після виготовлення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до вимог Земельного
кодексу України право власності на землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує
це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах
оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує право власності або право користування землею,
забороняється.

Що
стосується виділення спірної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2.., то відповідно до пункту 34 частини
1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на
пленарних засіданнях міської ради вирішуються відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин. Згідно з частиною 1 статті 59 вказаного вище
Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі
рішень. Частиною «А» статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до
повноважень міських ради у галузі земельних відносин на території міст належить

- 2 -

розпорядження землями територіальних громад у межах
міста. У Чернівецької міської ради були всі законні підстави для прийняття
оскаржуваного позивачем рішення, оскільки земельна ділянка на час її надання
ОСОБА_2.. належала до земель міста та в межах земель, які згідно генерального плану
м.Чернівців відносяться до категорії земель житлової забудови.

Таким чином, суд вважає, що видача державного акту про право
власності на ім'я ОСОБА_2. та рішення Чернівецької міської ради від 8.12.2005
року за № 882 є законними і підстав для їх скасування в суду не має.

Керуючись ст.118 ЗК України, ст.ст.2,3,6,17,19,104-106,245-253 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд,

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові
ОСОБА_1до Чернівецької міської Ради, треті особи на стороні відповідача -ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково незаконним рішення
Чернівецької міської ради від 08.12.05р. за № 882, визнання недійсним
державного акту про право власності на земельну ділянку відмовити за
безпідставністю пред'явлення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку до Львівського апеляційного
адміністративного суду через Садгірський райсуд м.Чернівці шляхом
подачі в 10 денний строк з дня
проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ст.187 КАС України.

Головуючий - суддя А.М.Галузінський