Справа № 2а-77/07
Суддя: Пляс М.Г.
Дата ухвалення: 2007-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2a-77 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року Цюрупинський
районний суд

Херсонської
області

в
складі: судді Пляс М. Г.

при
секретарі Дорошенко
Є.Ю.

за
участю позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Гладкої
А.В.

третьої
особи ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Цюрупинську адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Брилівської селищної ради про визнання рішення її
виконавчого комітету протиправним і його скасування, а також скасування державного акту на право
приватної власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Парфьонова Л.А.
звернулася до суду з адміністративним позовом до Брилівської селищної ради про
скасування її рішення № 160 від 21.11.2001р. та державного акту на право
приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2

У судовому
засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просить визнати протиправним
рішення виконавчого комітету Брилівської селищної ради Цюрупинського району №
160 від 21.11.2001р. в частині передачі безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і
господарських споруд в сАДРЕСА_1 і скасувати його в цій частині, а також скасувати державний акт на право
приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2, виданий Брилівською селищною радою.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка пояснила,
що рішенням виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 87 від
15.07.1998р. двоповерхове приміщення дитячого садка № 2 на АДРЕСА_1 було
визнане жилим. Цей будинок був
розподілений на квартири, які були
надані особам, які перебували на
квартирному обліку, у тому числі їй і
ОСОБА_2 Земельна ділянка, на якій
розташований цей багатоквартирний жилий будинок, є прибудинковою територією загального
користування мешканців будинку, але
виконком Брилівської селищної ради своїм рішенням № 160 від 21.11.2001р.
передав безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 частину цієї земельної
ділянки. При цьому, в рішенні не вказана
площа земельної ділянки, яка
передавалась. 04.03.2002р. Брилівська селищна рада видала ОСОБА_2 державний акт
на право приватної власності на землю,
згідно якому їй передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0, 0395 га в межах згідно з планом,
на АДРЕСА_1. На теперішній час ОСОБА_2 має намір повністю відгородити
свою земельну ділянку огорожею. Позивачка вважає рішення відповідача
протиправним, оскільки воно порушує її
право на користування прибудинковою територією у дворі загального
користування, а також з тих
підстав, що земельне законодавство
забороняє передавати у приватну власність окремим громадянам земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки.

Представник
відповідача позов визнала і пояснила, що
за заявою ОСОБА_2 виконком прийняв рішення про передачу їй у приватну власність
земельної ділянки на АДРЕСА_1, але при
цьому в рішенні з невідомих їй причин не вказана площа земельної ділянки, яка передається. На цій земельній ділянці
розташований багатоквартирний жилий будинок. Це рішення було прийнято з
посиланням на Декрет Кабінету Міністрів "Про приватизацію земельних
ділянок" і Земельний Кодекс України 1990 року. Але згідно з цим Декретом
громадянам передавались у приватну власність земельні ділянки, надані їм,
зокрема, для будівництва і
обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).
Рішення про відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у володіння або користування
для цієї мети, як це було передбачено
Земельним Кодексом України 1990 року, селищна
рада не приймала. Представник відповідача також визнала, що державний акт на право власності на землю
був виданий в той час, коли діяв
Земельний Кодекс України 2001 року, який
передбачав можливість передачі у власність або надання у користування земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, лише об"єднанню
власників квартир, а не окремим
власникам. В даному випадку виникла
ситуація, коли належна іншому власнику
квартира, яка знаходиться на другому
поверсі над квартирою ОСОБА_2, фактично
розташована на земельній ділянці, яка
належить ОСОБА_2 Також представник пояснила,
що

2

у квітні
2007 року комісія селищної ради пропонувала ОСОБА_2 не будувати огорожу на
своїй земельній ділянці, оскільки
мешканці другого поверху будинку матимуть незручності в користуванні
прибудинковою територією, але згоди не
було досягнуто.

Третя
особа ОСОБА_2 вважає позов безпідставним і пояснила, що їй належить квартира АДРЕСА_2. Ця квартира
розташована на першому поверсі. Вона звернулася до Брилівської селищної ради із
заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки біля її квартири.
Рішенням від 21.11.2001р. їй була передана земельна ділянка, але в рішенні не була вказана площа, оскільки на той час площа не була відома. Під
час виготовлення документації землевпорядник запитав у неї, яку площу вона бажає отримати у
власність, і, враховуючи її" думку, були визначені межі її земельної ділянки.
Після цього їй видали державний акт на землю. Вона вважає, що Брилівська селищна рада прийняла рішення
про передачу їй у приватну власність земельної ділянки і видала державний акт
на право приватної власності на землю на законних підставах.

Заслухавши
пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
рішенням виконавчого комітету Брилівської селищної ради № 87 від 15.07.1998р.
двоповерхове приміщення дитячого садка № 2 на АДРЕСА_1 було визнане жилим. Цей будинок був розподілений на
квартири, які були надані особам, які перебували на квартирному обліку, у тому числі позивачці і третій особі.
Рішенням виконкому Брилівської селищної ради № 160 від 21.11.2001р. була
передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 частина земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий
будинок на АДРЕСА_1. При цьому, в
рішенні не вказана площа земельної ділянки,
яка передавалась. 04.03.2002р. Брилівська селищна рада видала ОСОБА_2
державний акт на право приватної власності на землю, згідно якому їй передана у приватну власність
земельна ділянка, площею 0, 0395 га в межах згідно з
планом, на АДРЕСА_1. На теперішній час
ОСОБА_2 має намір повністю відгородити свою земельну ділянку огорожею.

Ці
обставини підтверджуються копіями рішень виконкому Брилівської селищної ради
№87 від 15.07.1998р. і №160 від 21.11.2001р.,
копією державного акту на право приватної власності на землю, актом обстеження земельних ділянок жилого
будинку АДРЕСА_1.

Задовольняючи
позовні вимоги суд виходить із наступного.

Відповідно
до ст.
17 Земельного Кодексу України 1990 року надання земельних ділянок у
володіння або користування здійснюється в порядку відведення. Відведення
земельних ділянок провадиться на підставі рішення відповідної Ради народних
депутатів. У рішеннях про надання земельних ділянок у володіння або користування
зазначається мета, для якої вони
відводяться.

Відповідно
до СТ. 22 цього Кодексу право володіння
або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

Відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних
ділянок" №15-92 від 26.12.1992р. сільські,
селищні, міські Ради народних
депутатів були зобов"язані забезпечити передачу протягом 1993 року
громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного
господарства, будівництва і
обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна
ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм,
установлених Земельним Кодексом України.

Частиною
другою статті 42 Земельного Кодексу України,
який набрав чинності з 01 січня 2002 року, передбачено,
що у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або
надаватись у користування об"єднанню власників.

Таким
чином, виконавчий комітет Брилівської
селищної ради не мав права приймати рішення про передачу ОСОБА_2 у приватну
власність частину земельної ділянки, на
якій розташований багатоквартирний жилий будинок, оскільки ця земельна ділянка не була раніше
надана їй у володіння або користування в порядку відведення, і,
крім того, на час прийняття
рішення діяв Земельний Кодекс України 1990 року, який взагалі не передбачав права
громадян, які приватизували
багатоквартирний жилий будинок, на
передачу їм у володіння, користування
або у приватну власність земельної ділянки,
на якій розташований багатоквартирний жилий будинок.

На час
видачі державного акту на право приватної власності на землю на ім"я
ОСОБА_2 Земельний Кодекс України 2001 року набрав чинності, який передбачає, що земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний жилий
будинок, може передаватися безоплатно у
власність або надаватись у користування лише об"єднанню власників цього
будинку, а не окремим власникам квартир.

Крім того, в державному акті на право приватної
власності на землю, виданому
ОСОБА_2, зазначений план зовнішніх меж
земельної ділянки. Згідно цьому плану ширина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2, в тій частині, де знаходиться вхід в будинок, складає 8, 94м. при тому,
що ширина

3

всієї
прибудинкової території в цій частині складає всього 14м. , чим порушується право мешканців будинку, зокрема позивачки, на користування прибудинковою територією.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 17, 22 ЗК України 1990 року, ст. 42 Земельного Кодексу України 2001
року, Декретом Кабінету Міністрів
України "Про приватизацію земельних ділянок" № 15-92 від 26.12.1992 p.,
ст. ст.
162, 163 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
протиправними і скасувати рішення виконавчого комітету Брилівської селищної
ради Цюрупинського району № 160 від 21.11.2001р. в частині передачі безкоштовно
у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку і господарських споруд в сАДРЕСА_1, а також державний акт на право приватної
власності на землю НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2, виданий Брилівською селищною радою.

На постанову
може бути подана заява про її апеляційне оскарження протягом 10 днів, починаючи з 02 жовтня 2007 року. Апеляційна
скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються Одеському апеляційному адміністративному суду через Цюрупинський
районний суд.