Справа № 2а-69/07
Суддя: Жилка О.М.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-69/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року м.
Полтава

Ленінський районний суд
міста Полтави у складі:

головуючого - Жилки О.М. ,

при секретарі Комендантовій І.Г., за участю позивача ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду, розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини A3 674 про визнання
протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та стягнення грошової
компенсації за невидане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом до військової частини А3674 про визнання
протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та стягнення грошової
компенсації за невидене йому під час проходження служби речове майно.

В своєму позові та в судовому засіданні позивач
зазначив, що він проходив службу у
військовій частині А1355 (м.
Дніпропетровськ),
правонаступником якої є відповідач -А3674 (м. Сімферополь),
де, перед звільненням, перебував на продовольчому забезпеченні. Під
час проходження військової служби, він
практично не забезпечувався речовим майном,
а також, після звільнення його в
запас, йому не була виплачена грошова
компенсація за неотримане речове майно. Він звернувся до керівництва військової
частини з вимогою виплатити йому зазначену компенсацію, але відповідач відмовив в задоволенні його
прохання. Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд визнати протиправною вказану бездіяльність відповідача
та стягнути з військової частини А3674 на його користь 3740 грн. 64 коп.
грошової компенсації за неотримане речове майно.

Представник відповідача в судове засідання не
з'явився, хоча про день і час слухання
справи був повідомлений належним чином.

Суд, приймаючи до
уваги, що відповідач, який належним чином був повідомлений про
дату, час і місце судового
засідання, не повідомив про причини
неприбуття, та враховуючи думку
позивача, який не заперечував проти
цього, у відповідності до ч. 4 ст.
128 КАС україни, справу розглянув
у відсутності представника відповідача, на
підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає,
що адміністративний позов ОСОБА_1 є законним та обгрунтованим, а тому,
підлягає до задоволення.

Судом встановлено,
що позивач, в період з 2003 року
по 01.11.2006 року проходив військову службу у військовій частині А1355
(м. Дніпропетровськ), де перебував на речовому забезпеченні, і протягом служби не був в повному обсязі
забезпечений речовим майном. В зв'язку з
розформуванням військової частини А1356 в кінці 2006 року згідно наказу
командира військової частини А1355 № 207 від 01.11.2006 року він був
переведений у розпорядження командира
військової частини А0192 (м. Київ).
Наказами

начальника
Генерального штабу - Головнокомандувача ЗС
України № 389 від 14.11.2006 року та командира в/частини А0192 № 238 від 14.12.2006 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас за
п. 67 п.п. "в" (у зв'язку зі скороченням штатів та реформуванням ЗС
України) "Положення про проходження про проходження військової служби
особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України". Згідно Директиви
Міністра Оборони України № 322/1/024 від 30.12.2005 року військову частину А1355
було ліквідовано і її правонаступником було визначено відповідача -військову
частину А3674. В зв'язку з невидачею позивачеві речового майна, останній звернувся до відповідача із заявою
про видачу йому його або виплату замість нього грошової компенсації. Виплатити
позивачу належну грошову компенсацію в сумі 3740, 64 грн. відповідач
відмовляється мотивуючи це відсутністю бюджетних коштів, а також прийняттям Закону України "Про
державний бюджет на 2007 рік", яким
виплати компенсації замість недоотриманого речового майна зупинено. Не
виплачена позивачеві заборгованість по вказаному забезпеченню, відповідно до довідки , виданої військовою частиною А1355, складає 3740 грн. 64 коп. В зв'язку з відмовою відповідача виплатити позивачу належні
суми, останній звернувся до суду.

Частиною 2
ст. 9-1 Закону України "Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
передбачено право військовослужбовців на отримання речового майна або за
бажанням грошової компенсації замість нього.

Так, дійсно
відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" призупинено дію п. 2 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", щодо отримання військовослужбовцями грошової
компенсації замість речового майна.

Разом з тим, стаття
17 Конституції України зобов'язує державу забезпечувати соціальний захист
громадян, які перебувають на службі в
Збройних силах.

Згідно ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів чи внесені змін
до діючих законів не допускається зменшення змісту та об'єму існуючих прав і
свобод.

Відповідно до ч. 4
ст. 9 наведеного вище
Закону, порядок і розміри грошового та
матеріального забезпечення військовослужбовців і компенсації замість
продовольчих пайків та речового забезпечення встановлюються Кабінетом Міністрів
України з урахуванням коефіцієнту інфляції грошових доходів.

Відповідно до
ст. 16 Закону України „Про
Збройні Сили України" від 5 жовтня 2000 року, держава забезпечує соціальний та правовий захист
військовослужбовців та осіб звільнених в запас,
а також гарантує отримання за рахунок держави отримання
фінансового, речового, продовольчого та інших видів забезпечення.

На виконання зазначеного Закону України „Про Збройні Сили
України", Постановою Кабінету
Міністрів України № 1444 від 28 жовтня 2004 року затверджено "Положення
про речове забезпечення військовослужбовців ЗС України та інших військових
формувань у мирний час" (далі "Положення..."), пунктом 20 якого дозволяється офіцерському
складу за бажанням виплачувати грошову компенсацію замість речового майна.

Відповідно до п. 27 „Положення", передбачено одержання грошової компенсації за
речове майно для звільнених з військової служби у запас або відставку.

Відповідно до
ст. 22 Конституції України, конституційні гарантії у повному обсязі і без
будь-яких обмежень поширюються на права військовослужбовців. Згідно ст. 2
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей", ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах та свободах, визначених законодавством України.

Зазначені вище докази та обставини справи дають підстави
суду вважати, що бездіяльність суб'єкту
владних повноважень - військової частини А-3674 - при здійсненні ним владних
управлінських функцій призвело до порушень законних прав та інтересів позивача
на отримання за рахунок держави речового майна внаслідок чого, у військовій

частині виникла заборгованість перед ОСОБА_1 Зазначена бездіяльність відповідача, щодо виплати належних позивачу коштів, порушує його конституційне право на
соціальний захист, передбачене ст. 46
Конституції України, оскільки зупинення
права на отримання компенсації за речове майно не позбавляє позивача
зазначеного права і суперечить вимогам Конституції України.

Відповідно до довідки,
виданої військовою частиною А1355,
де позивач проходив раніше військову службу та знаходився на всіх видах
забезпечення, грошова компенсація
замість речового майна, що підлягає
видачі складає 3740 грн. 64 коп.

Відповідно до ч. 2
ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те,
що будь-яких доказів на спростування позиції позивача від відповідача не
надійшло, суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє
підтвердження в ході судового засідання,
а позовна заява грунтується на законі та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2
ст. З Прикінцевих та перехідних
положень КАС України та п. 1 ст. 4 Декрету КМУ від 21 січня 1993 року №7-93
„Про державне мито", позивач
звільнений від сплати судового збору, а
тому, судовий збір підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

На підстав викладеного,
керуючись ст. ст.
17, 22 Конституції України,
ст. 9-1 Закону України "Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили
України", постановою КМУ №1444 від
28.10.2004 року, ст. ст.
158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини
А3674, яка виразилась у незабезпеченні
його речовим майном та невиплаті йому грошової компенсації замість нього.

Стягнути з військової частини A3674 (КПО 08282481, р/р 274 в Головному управлінні
державного казначейства України у Автономній Республіці Крим, МФО 824026) - 3740 (три тисячі сімсот сорок) грн. 64 коп. грошової компенсації
за невидане речове майно.

Крім того,
стягнути з військової частини А3674 на користь держави 51 грн. судового
збору.

Постанову може бути оскаржено до адміністративного суду
апеляційної інстанції, через Ленінський
районний суд міста Полтави, шляхом
подачі на протязі 10 днів з дня винесення рішення заяви про апеляційне
оскарження та подачі апеляційної скарги в 20-ти денний строк після подачі заяви
про апеляційне оскарження.