Справа № 2-а-23/07
Суддя: Скляр С.Ю.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-23 2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року смт
Куйбишеве

Куйбишевський
районний суд Запорізької області в складі:

головуючого
судді Скляра С. Ю.,

при секретарі
судового засідання Грицан А.В.,

з участю:
представника позивача ОСОБА_1.,
представника відповідача Хижняк Г.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду
Запорізької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2до
Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області
(далі за текстом -Куйбишевська МД1И) про скасування рішення Куйбишевської МД1И
про визначення ОСОБА_2. податкового
зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2007 року ОСОБА_2
пред'явив до суду адміністративний позов до Куйбишевської МДГД про
скасування податкового зобов'язання,
посилаючись на те, що 27 вересня
2006 року він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом і договору
розподілу спадкового майна успадкував після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, зокрема, право на земельну частку (пай), який перебуває у колективній власності КСП
«Гусаркське» Куйбишевського району Запорізької області, розміром 5, 94 в умовних кадастрових
гектарах, без визначення меж цієї частки
в натурі, що належав померлому на
підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗП №0058743, виданого Куйбишевською районною державною
адміністрацією Запорізької області 11 грудня 1996 року та зареєстрованого 11
грудня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку
(пай) за №304. В натурі зазначеного майна на момент успадкування не визначено.
ОСОБА_2. в установленому законом порядку
подав до Куйбишевської МДГД декларацію про доходи, одержані за 2006 рік. Проте у травні 2007
року позивач отримав податкове повідомлення від 21 травня 2007 року
№/0/713 про визначення податкового зобов'язання в сумі 3062 грн. 15
коп., та був зобов'язаний його сплатити
в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення. Позивач ОСОБА_2 вважає,
що визначення Куйбишевською МДГД податкового зобов'язання в сумі 2819
грн. 70 коп. в частині оподаткування спадщини у вигляді права на земельну
частку (пай) не має законних підстав,
оскільки Законом України „Про податок з доходів фізичних осіб"
серед об'єктів оподаткування об'єкт спадщини у вигляді права на земельну частку
(пай) не зазначений.

За таких
обставин позивач ОСОБА_2 вимушений був
звернутися до суду з відповідним позовом до Куйбишевської МДГД і просила
скасувати рішення відповідача в частині визначення йому податкового
зобов'язання в сумі 2819 грн. 70 коп..

Позивач
ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про час і місце якого був
повідомлений належним чином. Справа
розглянута судом за відсутності позивача ОСОБА_2. , з участю його представника ОСОБА_1..

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. підтримав заявлені
ОСОБА_2. вимоги по тих підставах, які були вказані у позовній заяві. Крім
того, представник позивачка

2

пояснив, що ОСОБА_2 не є членом КСП „Гусарське",
відносно якого відкрито ліквідаційну процедуру. До цього часу позивач не
реалізував права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі.

Представник
відповідача Хижняк Г.О. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що порядок оподаткування одержуваних
громадянами доходів у вигляді об'єктів спадщини встановлено ст. 13 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб». Відповідно до абзацу «в» пп.13.2.1 п.13.2 вказаної статті
оподаткуванню за ставкою, визначеною
п.7.1 ст. 7 цього ж Закону (13% на
період 2004-2006р.р.), підлягає вартість
об'єктів комерційної власності, до яких
віднесено корпоративні права й майнові права,
успадкованих будь-якими особами незалежно від ступеня їх споріднення з
спадкодавцем. Оскільки позивачем
ОСОБА_2. у 2006 році одержано у спадщину
земельний сертифікат - майнове право, то
він зобов'язаний до 01 квітня 2007 року подати до Куйбишевської МДПІ річну
декларацію, в якій зазначити вартість
такого успадкованого земельного сертифіката та сплатити з неї податок з доходів
фізичних осіб за ставкою 13%. Представник відповідача вважає правомірним
визначення ОСОБА_2. податкового зобов'язання з прибуткового податку в сумі
3062 грн. 15 коп..

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, прийшов до
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ст. 6 Закону України «Про систему
оподаткування» об'єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції, майно фізичних і юридичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про
оподаткування.

За
свідоцтвом про право на спадщину за законом та договору розподілу спадкового
майна, виданих 27 вересня 2006 року
Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області, ОСОБА_2
після батька ОСОБА_3., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1року, набув право власності на спадкове майно.
Серед спадкового майна він успадкував право на земельну частку (пай), який перебуває у колективній власності КСП
«Гусарське» Куйбишевського району Запорізької області, розміром 5, 94 в умовних кадастрових
гектарах, без визначення меж цієї частки
в натурі, що належав померлій на
підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗП №0058743, виданого Куйбишевською районною державною
адміністрацією Запорізької області 11 грудня 1996 року та зареєстрованого 11
грудня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку
(пай) за №304 (а.с. 5-7).

05
березня 2007 року ОСОБА_2 подав до
Куйбишевської МДПІ декларацію про доходи,
одержані з 01 січня по 31 грудня 2006 року, в якій зазначив вартість такого успадкованого
земельного сертифіката, але не сплатив з
неї податок з доходів фізичних осіб (а.с. 18-19).

У травні
2007 року ОСОБА_2 отримав податкове
повідомлення від 21 травня 2007 року №/0/713 про визначення
податкового зобов'язання в сумі 3062 грн. 15 коп. у зв'язку з успадкуванням ним
права на земельну частку (пай),
житлового будинку і грошових вкладів,
та був зобов'язаний його сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання
повідомлення (а.с. 4).

Визначаючи
податкове зобов'язання позивачеві в сумі 2819 грн. 70 коп., Куйбишевська МДПІ виходила з наступного.
Відповідно до абзацу «в» пп.13.2.1 п.13.2
ст. 13 Закону України , JIpo податок
з доходів фізичних осіб" оподаткуванню за ставкою, визначеною п.7.1 ст. 7 цього Закону (13% на період
2004-2006р.р.), підлягає вартість
об'єктів комерційної власності, а саме -
цінний папір, корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий
комплекс, інтелектуальна власність або
право на отримання доходу за нею, які

успадковуються членом сім'ї спадкодавця
першого ступеня споріднення. Зокрема,
оподаткуванню підлягає отримана ОСОБА_2. . спадщина як об'єкт
комерційної власності - корпоративні та майнові права, що засвідчує земельний сертифікат, який отриманий ним від спадкодавця, що є,
на думку відповідача, тотожним
змісту корпоративних прав.

Проте, сертифікат про право на земельну частку (пай), відповідно до вимог ст.
ст. 1, 2 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу», не є цінним папером.

Згідно з
п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на
земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на
право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельний
часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних
актів про право власності на землю.

Статтею 167 ГК України дано визначення поняття корпоративних прав, а саме,
це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та
активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними
документами.

Таким
чином, однією з найважливіших ознак
корпоративного права є можливість управляти юридичною особою.

Статтею
7 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство"
передбачено, що майно КСП належить на
праві спільної часткової власності його членам.
При цьому суб'єктом права власності на такому підприємстві є саме
підприємство як юридична особа, а його члени
- в частині майна, яку вони одержують
при виході з підприємства Земельний пай не дає його власнику права на
управління будь-яким підприємством чи одержання якихось прибутків від
діяльності господарської організації.

Пунктом
14 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлена заборона до 01
січня 2007 року щодо внесення права на земельну частку (пай) до статутних
фондів господарських товариств.

Відповідно
до Указу Президента України від 03 грудня 1999 року №1529/99 «Про невідкладні
заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» запроваджено
обов'язкове укладання підприємствами,
установами, організаціями, які використовують землю для
сільськогосподарських потреб, договорів
оренди земельної частки (паю), з
власниками цих часток (паїв) з виплатою орендної плати у натуральній або
грошовій формах.

Позивач
ОСОБА_2 не є членом КСП „Гусарське"
Куйбишевського району Запорізької області,
відносно якого на підставі постанови Господарського суду Запорізької
області від 06 липня 2007 року відкрито ліквідаційну процедуру. Успадковане
ОСОБА_2. право на земельну частку (пай)
не могло бути віднесено до статутного фонду підприємства, право вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі до цього часу ним не реалізоване (а.с. 13-14).

За такої
сукупності обставин у справі, суд дійшов
висновку, що право на земельну частку
(пай) це є майнове право, і з метою
оподаткування його не можна розглядати як об'єкт комерційної власності поряд з
корпоративним правом, оскільки в ст. 13 Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб" наведено вичерпний перелік того, що належить до групи об'єктів комерційної
власності. У пп. „в" п.13.1 ст. 13
зазначеного Закону серед об'єктів комерційної власності не

4

зазначено
„майнові права" чи слів „тощо". Позивач ОСОБА_2 не має права управління підприємством та
інших прав, передбачених ст. 167 ГК України і ст. 7 Закону України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство», і
тому не може вважатися платником податку з об'єкту комерційної власності. Разом
з тим, ОСОБА_2 є власником права на земельну частку (пай), яке дозволяє йому реалізувати право вимоги на
відведення земельної частки (паю) в натурі.

До того
ж статтями 1, 6 Закону України, Про
систему оподаткування" передбачено,
що ставки податків та об'єкти оподаткування можуть встановлюватися
виключно законами України про оподаткування. В зв'язку з цим встановлення в
будь-який спосіб об'єктів оподаткування податковою інспекцією суперечить
закону, яким також не передбачено право
податкової інспекції тлумачити норми закону,
фактично доповнюючи вичерпний перелік об'єктів оподаткування.

Таким
чином, суд не немає підстав вважати
правомірним визначення відповідачем податкового зобов'язання від 21 травня 2007
року на ім'я ОСОБА_2. в частині оподаткування об'єкта спадщини у вигляді права
на земельну частку (пай) в сумі 2819 грн. 70 коп..

На
підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України „Про податок з доходів
фізичних осіб", СТ. СТ. 11, 71, 160-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_2до Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції
Запорізької області задовольнити.

Скасувати
рішення Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області в частині визначення ОСОБА_2податкового зобов'язання в сумі 2819 грн.
70 коп. відповідно до податкового повідомлення від 21 травня 2007 року
№/0/713.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського Апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку, передбаченому ч.5 СТ. 186 КАС України.