Справа № 2-7-2558/2007
Суддя: Подзігун Г.В.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-7-2558/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
червня 2007 року м.
Миколаїв

Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого
- судді
Подзігун Г.В.

при
секретарі - Вельдяевій
Л.М.

за
участю: позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Федорової
Г.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1до Миколаївського обласного військового
комісаріату, Головного Управління
Пенсійного Фонду України у Миколаївській області про захист права на пенсійне
забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Миколаївського обласного
військового комісаріату про захист права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою
суду від 07.05.2007 року до участі у справі у якості співвідповідача притягнуте
Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області.

У
судовому засідання позивач вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовної
заяві.

Представник
відповідача Федорова
Г.В. у судовому засіданні вимоги позову не визнала.

Представник
позивача ОСОБА_2. у судове
засідання не з'явився, про дату слухання
справи сповіщався належним чином,
причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник
відповідача Миколаївського обласного військового комісаріату до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву
з проханням розглянути справу за його відсутності, вимоги позову не визнав.

Ухвалою
суду справа розглянута за відсутністю представника відповідача та представника
позивача, оскільки у справі достатньо
даних про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши доводи
позову, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що поданий позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи, позивач
був звільнений зі Збройних Сил на пенсію 28.04.1988 року. З 01 січня 2006 року
розмір його пенсії перерахований та складає 1250 грн. 00 коп.

Згідно
пояснень представника відповідача Головного Управління Пенсійного Фонду України
у Миколаївській області, підстави для
здійснення призначення позивачу пенсії за вислугу років відсутні, оскільки законодавством з питань пенсійного
забезпечення, а саме, п.
„Б" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів Внутрішніх Справ та деяких інших осіб»» від
09.04.1992 року № 2262-ХІІ зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 24.06.2006 року
№ 1889 та Законом України від 04.07.2002 року №51, передбачено,
що право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського
складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та
військової служби за контрактом,
звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли
45-річного віку і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і
більше, з яких не менше 12 календарних
років і 6 місяців становить військова служба.

Також, не можуть бути підставами для призначення
пенсії за вислугу років, досягнення цими
категоріями військовослужбовців після звільнення з військової служби 45-річного
віку або набуття ними загального трудового стажу 25 календарних років, з яких не менше 12 календарних років і 6
місяців становить військова служба, що
закріплено преамбулою вищезазначеного закону,
де вказано, що даний
нормативно-правовий акт регулює здійснення пенсійного забезпечення
військовослужбовців, а не
військовозобов'язаних.

Позивач
виходе з того, що він з 01.09.1974 року
по 28.04.1988 року проходив військову службу та має вислугу років 13 років 7
місяців 28 днів, а згідно трудових
книжок НОМЕР_1 та

НОМЕР_2 станом на 1.05.2006 року
його загальний трудовий стаж складає 25 років 1 місяць 29 днів,
тому відповідно до п.
„Б" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органі Внутрішніх Справ та деяких інших осіб»» від 09.04.1992
року № 2262-ХІІ зі змінами та доповненнями,
внесеними Законом України від 24.06.2006 року № 1889 та Законом України
від 04.07.2002 року №51, яким виключено
вимогу щодо досягнення 45-річного віку на момент звільнення із ЗСУ. він має
право на призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно
до п. „Б" ст. 12
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
Внутрішніх Справ та деяких інших осіб»» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ зі
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 24.06.2006 року № 1889 та Законом України від 04.07.2002
року №51, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають
особи офіцерського складу, прапорщики і
мічмани, військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за контрактом,
звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли
45-річного віку і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і
більше, з яких не менше 12 календарних
років і 6 місяців становить військова служба.

Вказаний
Закон визначає умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення військовослужбовців Збройних сил України, пенсії за вислугу років яким відповідно до п. „Б" ст. 50 цього
Закону призначаються з дня звільнення з військової служби, але не раніше дня, до якого їм надавалося грошове
забезпечення, тобто встановлені норми
призначення пенсії поширюються саме на осіб,
що мають статус військовослужбовця, а не тих,
що перебували певний час на військовій службі в минулому, до досягненні ними 45-річного віку.

Тому
згідно з діючим на теперішній час пенсійним законодавством пенсії за вислугу
років із врахуванням загального трудового стажу призначаються військовослужбовцями
при досягненні ними 45-річного віку на день звільнення.

Відповідно
до ст.
2 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органі Внутрішніх Справ та деяких інших осіб»»
встановлено, що
військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим
законом, які мають право на пенсійне
забезпечення, пенсії відповідно до цього
Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Цією статтею
визначено, що право на пенсію
встановлюється саме військовослужбовцю - особі,
яка ще має відповідний юридичний статус.

Згідно
роз'яснення Пленуму Верховного суду України від 15.04.2005 року №4 з приводу
призначення пенсії за п. „б"
ст. 12 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ", військовослужбовцям та
особам. які мають право на пенсії за
вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органі Внутрішніх Справ та деяких інших осіб»» № 2262, пенсії призначаються і виплачуються лише
після звільнення їх зі служби. Тобто особа набуває право на пенсію у разі якщо
загальний трудовий стаж 25 років закривається військовою службою не менш ніж 12
календарних років і 6 місяців.

Таким
чином, позовні вимоги задоволенню не
підлягають у зв'язку із безпідставністю.

Керуючись ст.
ст. 2, 161 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до Миколаївського обласного військового
комісаріату, Головного Управління
Пенсійного Фонду України у Миколаївській області про захист права на пенсійне
забезпечення - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене через суд першої інстанції шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.