Справа № 2а-532008
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-53
м е н е м У к р а ї н и
Вугледарський міський суд Донецької області, діючий як
місцевий адміністративний суд, в складі: головуючого - судді Гайдар А.В., при
секретарі Радаєвій Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Ковальчук І.В., розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним
до Вугледарського управління праці та соціального захисту населення
Вугледарської міської Ради про визнання дій неправомірними та стягнення доплати
невиплачених сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку,
звернулася до суду з адміністративним позовом до Вугледарського управління
праці та соціального захисту населення Вугледарської міської Ради в який
просіла суд визнати дії відповідача по нарахуванню і виплаті сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - неправомірними, стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по виплатам допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.03.2007 по 31.12.2007 р. включно, у сумі 3 297
грн. 76 коп., з 01.01.2008 р. по 30.09.2008 р. включно, у сумі 3 515 грн. 10
коп., а також, зобов'язати відповідача в подальшому нараховувати та сплачувати
допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на час
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і просила суд
стягнути з відповідача різницю між призначеними і належними по Закону виплатами
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
відповідача в судовому засіданні позов не визнала та надала письмові
заперечення. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача пояснила,
що згідно ст. 56 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік»
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для
незастрахованих осіб у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 грн., що виплата державної допомоги у 2007-2008 роках в більших
розмірах чинним законодавством не передбачена.
Суд,
вислухавши доводи та заперечення, надані сторонами на обґрунтування своїх
вимог, вивчивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню,
з наступних підстав.
до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
3 ст. 51 Конституції України
передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
2007 р. Конституційним судом України було прийняте Рішення, згідно якого низка
положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489-16 від
19.12.2006 р. (далі - Закон № 489-16) відносно розмірів державної допомоги при
народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, встановлені на 2007 рік були визнані неконституційними.
Положення п. 14 ст. 71 Закону України
«Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489-16 в частині зупинення на 2007
рік дії статті 12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми", якою визначається розмір допомоги при народженні дитини визнано
неконституційними і вони перестали бути чинними з моменту проголошення рішення
Конституційного суду. Відповідно до пп. 5 та 6 резолютивної частини рішення
Конституційного суду від 09.07.2007 року це рішення має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними та є обов'язковим до виконання на території
України, остаточним і не може бути оскаржене. Обов'язковість рішень
Конституційного суду рівною мірою для всіх суб'єктів правовідносин на території
України також встановлюється ст.. 69 Закону України «Про Конституційний суд України»
№ 422/96-ВР від 16.10.1996 р.
судовому засіданні встановлено, що за період з 01.03.2007 р. по 30.09.2008 р.
Позивачці була призначена і сплачена допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а саме: у березні 2007 р. - 120 грн. 75 коп.; у
квітні 2007 р. - 129 грн. 03 коп.; у
травні 2007 р.- 129 грн.03 коп., у червні 2007 р. - 129 грн.03 коп.; у липні
2007 р. - 120 грн. 03 коп.; у серпні 2007 р. - 132 грн. 64 коп.; у вересні 2007
р. - 134 грн.45 коп.; у жовтні 2007 р. - 136 грн. 13 коп.; у листопаді 2007 р.
- 140 грн.05 коп.; у грудні 2007 р. 144
грн. 10 коп.; з 01.01.2008 р. по 30.09.2008 р. в розмірі 144 грн.10 коп. -
щомісячно, а усього - 2621 грн. 14 коп.
Суд вважає, що вказана державна допомога була призначена відповідачем невірно.
Згідно Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р.
(справа про соціальні гарантії громадян) положення абзацу третього ч. 2 ст. 56
Закону 489-16, яким було встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку на 2007 рік, що визначався як різниця між 50
відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, а
також положення частини першої статті 15 і пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві
положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" ( 2811-12 ) щодо встановлення розміру допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку визнано неконституційними. Підпунктом.7 пункту 23 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» ч.1 ч.1
статті 15 Закону України " Про державну допомогу сім'ям з дітьми викладено у наступній редакції: «Допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 130 гривень».
Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано таким,
що не відповідає Конституції, п. 23 Розділу ІІ «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України», разом з іншими нормами цього закону, про нову
редакцію ч.1 статті 15 Закону України "
Про державну допомогу сім'ям з дітьми», стосовно щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Таким чином, у

3.

2007-2008
роках допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
відповідач мав сплачувати виходячи із встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років., а саме: з 1 січня 2007 р. - 434 грн.; з 1
квітня 2007 р. - 463 грн.; з 1 жовтня 2007 р. - 470 грн.; у січні 2008 р. - 526
грн., у лютому 2008 р. - 526 грн.; у березні 2008 р. - 526 грн.; у квітні,
травні, червні 2008 р. - 538 грн.; липень, серпень, вересень 2008р. - 540 грн..

Суд вважає за необхідне стягнути на користь
позивачки різницю між призначеними і належними по Закону виплатами допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.03.2007 р.
по 30.09.2008 р. включно, всього 6 812 грн. 86 коп.

В
частині позовних вимог ОСОБА_1 про зобов”язання відповідача і на майбутне
виплачувати допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до шести
років суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні вказаних вимог з
тих підстав, що ці вимоги не відповідають змісту законодавства. Судове рішення
має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю
законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних
відносин.

Згідно п.7 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” органи соціального забезпечення звільнені від сплати державного
мита.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст. 3, ч. 2 ст.19, ч.3 ст.51
Конституції України № 254к/96-ВР від 26.06.1996 р., Рішенням
Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р., Рішенням Конституційного суду України №
10-рп/2008 від 22.05.2008 р ст. 69 Закону України «Про Конституційний суд
України» № 422/96-ВР від 16.10.1996 р., ст. 6, ст.. 19, ч. 2 ст. 21, ст.ст. 2,
6. 8, 9, 69, 94, 104, 159, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства
України № 2747-IV від 05.06.2005 р., ст.ст.12,15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» № 489-16 від 19.12.2007 р., суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати
дії Вугледарського управління праці та соціального захисту населення
Вугледарської міської Ради протиправними в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті
сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 та
2008 роки.

Стягнути
з Вугледарського управління праці та соціального захисту населення
Вугледарської міської Ради на користь ОСОБА_1 доплату невиплачених сум допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 та 2008 роки у
розмірі 6 812 грн. 86 коп.

В
частини позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача і на майбутнє
виплачувати допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до шести
років - відмовити з вищезазначених підстав.

4.

Звільнити
Вугледарське управління праці та соціального захисту населення Вугледарської
міської Ради від сплати державного мита.

Заяву
про апеляційне оскарження цієї постанови може бути подано до місцевого
адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, в разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову може бути подана в Апеляційний адміністративний суд через
місцевий адміністративний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Повний
текст постанови виготовлений 8 грудня 2008 року о 15 годині 00 хв.

Суддя Вугледарського

міського суду
А.В. Гайдар