Справа № 2а-589\07
Суддя: Городецький Д.І.
Дата ухвалення: 2008-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2а-58907
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2008 року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді -
Городецького Д.І. секретаря - Тен І.О. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новомосковську справу за
адміністративним позовомОСОБА_1до Військової частини А 1964 про визнання
дій неправомірними, стягнення
заборгованості по компенсаційним
виплатам,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Військової частини А 1964 про .визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості по компенсаційним
виплатам.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач
стверджує, що він проходив військову
службу та перебував на грошовому,
речовому та продовольчому забезпеченню в військовій частині А-3032, правонаступником якої є військова частина А
1964.

31.10.2004 року виключений із особового складу
частини, в зв'язку з направленням до
нового місця проходження служби.

Військова частина не в повному обсязі провела
розрахунок, відповідач не виплатив
компенсацію за не отримане продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 року
по 31.10.2004 року, сума заборгованості
складає 9106, 05 грн.

В зв'язку з вищенаведеним, в позовній заяві позивач просить суд визнати
дії військової частини А 1964 в частині невиплати компенсації за продовольче
забезпечення неправомірними, стягнути з
Військової частини А 1964 компенсацію за не отримане продовольче забезпечення
за період з 11.03.2000 року по 31.10.2004 року,
сума в розмірі 9106, 05 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, в своїй заяві просить суд розглянути справу
без його участі.

В судове засідання представник відповідача - військової
частини А 1964 не з'явився, в своїй
заяві просить суд розглянути справу без його участі, позов не визнає, посилається на те, що згідно Закону України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року, частина 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в частині
видачі військовослужбовцям продовольчих пайків,
або, за їх бажанням, грошової компенсації замість них -
призупинена.

Суд, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно послужного списку, позивач проходив військову
службу та перебував на грошовому,
речовому та продовольчому забезпеченню в військовій частині А-3032, правонаступником якої є військова частина А
1964. 31.10.2004 року виключений із особового складу частини, в зв'язку з направленням до нового місця
проходження служби. (а.с. 408)

Згідно довідки відповідача, позивач ОСОБА_1 в період з 11.03.2000 року по
31.10.2004 року продовольчим пайком не забезпечувався.

Відповідно до ч.4
ст. 17 Конституції України, ч.1, 2
ст. 16 Закону України «Про
збройні Сили України, ч.2 ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», Держава здійснює державний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей і гарантує
військовослужбовцям отримання за рахунок держави фінансового, речового,
продовольчого, медичного та інших
видів забезпечення у розмірах,
визначених Кабінетом Міністрів України.

2

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року передбачено, що військовослужбовці одержують
за рахунок держави грошове
забезпечення, а також, речове майно і продовольчі пайки, або,
за бажанням військовослужбовця,
грошову компенсацію замість них.

Статтею 16 Закону України «Про Збройні Сили України, передбачено,
що військовослужбовцям гарантується отримання за рахунок держави
фінансового, речового, продовольчого, медичного та інших видів забезпечення.

Відповідно до вищезазначених Законів, норми продовольчого забезпечення
військовослужбовців на період до 19 квітня 2002 року були затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року № 316, а починаючі з 19 квітня 2002 року -
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426.

Цими

Постановами на Міністерство Оборони України було
покладено обов'язок, у разі зміни цін на
продовольство, уточнювати вартість
харчування за діючими середніми цінами,
але не частіше одного разу на квартал.

Згідно Закону України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000 року,
частина 2 статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» в частині видачі військовослужбовцям
продовольчих пайків, або, за їх бажанням, грошової компенсації замість них -
призупинена.

Суд приходить до переконання, що Закон України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» в частині призупинення видачі військовослужбовцям
продовольчих пайків є таким, що порушує
вимоги ст. 22 Конституції України. Згідно ст. 8
Конституції, Конституція України має
найвищу юридичну силу, її норми є
нормами прямої дії, тому при розгляді
конкретних справ суди повинні застосовувати Конституцію, оцінювати зміст закону чи іншого
нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції України.

Згідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та
свобод.

Враховуючи те, що
Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» в частині
призупинення видачі військовослужбовцям продовольчих пайків є таким що протирічить
Конституції України, звужує обсяг прав
військовослужбовців у частині отримання продовольчих пайків або грошової
компенсації замість них, суд не може
керуватися вищезазначеним законом при прийняті рішення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунків позивача, зроблених на підставі телеграм МО України (а.с. 10-15),
не отримане позивачем продовольче забезпечення за період з 11.03.2000
року по 31.10.2004 року складає 9106, 05 грн. (а.с. 2-3)

Враховуючи вищенаведене,
суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовані.

Керуючись ст. ст.
7, 9, 10,
11, 70, 71,
158, 159, 161 КАС України, ст.
22 Конституції України, ч.4 ст. 17
Конституції України, ч.1, 2 ст. 16
Закону України «Про збройні Сили України,
ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимогиОСОБА_1задовольнити.

Визнати дії Військової
частини А 1964 в частині невиплати ОСОБА_1
компенсації за не
отримане продовольче забезпечення неправомірними.

Стягнути з Військової частини А-1964 смт. Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області на користьОСОБА_1грошову компенсацію за не отримане
продовольче забезпечення за період з 11.03.2000 року по 31.10.2004 року в сумі
9106, 05 грн.

Стягнути з Військової частини А-1964 на користь держави
судовий збір в розмірі 91 грн.

Стягнути з Військової частини А-1964 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.