Справа № 2«а»-128/07
Суддя: Шембелян B.C.
Дата ухвалення: 2007-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2 «a»-128/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2007 року м. Луганськ

Ленінський районний суд м. Л
уганська в складі: головуючо
го судді: Шембелян B.C., при секре
тарі: Бітківській О.О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Луган
ську адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Упра
вління праці та соціального
захисту населення Ленінсько
ї районної у м. Луганську ради
та Головного управління Дер
жавного казначейства Україн
и в Луганській області про ви
знання дій неправомірними, з
обов'язання провести перерах
унок, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2006 року до суду надійшла п
озовна заява ОСОБА_1 до Уп
равління праці та соціальног
о захисту населення Ленінськ
ої районної у м. Луганську рад
и, в обґрунтування якої він за
значив наступне. Він є учасни
ком бойових дій у Демократич
ній Республіці Афганістан. З
гідно ст. 12 Закону України „Пр
о статус ветеранів, гарантії
їх соціального захисту" щорі
чно до 5-го травня учасникам бо
йових дій виплачується щоріч
на разова грошова допомога у
розмірі п'яти мінімальних пе
нсій за віком. На думку позива
ча, у 2003-2006 роках зазначена грошо
ва допомога йому виплачувала
ся не в повному обсязі. Так, у 200
3 році відповідач сплатив йом
у 90 грн., у 2004 році - 120 грн., у 2005 році -
250 грн., у 2006 році -250 грн. Посилаючи
сь на ст. 19 ЗУ „Про пенсійне заб
езпечення" № 1788/ХІІ від 05.11.1991 року
та ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'я
зкове державне пенсійне стра
хування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, міні
мальні пенсії за віком не мож
уть бути нижчими за прожитко
вий мінімум для осіб, які втра
тили працездатність. Згідно
Закону України „Про затвердж
ення прожиткового мінімуму н
а
2002 рік" та Закону України „Пр
о затвердження прожиткового
мінімуму на 2003 рік",
прожитковий мінімуму на од
ну особу в розрахунку на міся
ць на 2002 та 2003 роки для осіб, які

втратили працездатність, с
тановив 268, 00 грн., згідно Закону
України „Про затвердження

прожиткового мінімуму на 200
4 рік" - 284, 69 грн., Закону України „П
ро затвердження
прожиткового мінімуму на 200
5 рік" - 332, 00 грн., з 01.04.2006 року - 359 грн.
Позивач зазначає, що рішенн
ям Конституційного Суду Укра
їни від 01.12.2004 року № 20-рп/2004 ст. 44 ЗУ „
Про державний бюджет на 2004 рік
" визнано такою, що не відповід
ає вимогам Конституції Украї
ни.
На думку позивача недоплат
а за 4 роки склала: (1340 - 90, 00) + (1423, 45 - 120, 00) +
(1660, 00 - 250, 00) + (1795, 00 - 250, 00) - 5508, 45 грн.
Посилаючись на п.1 ч.4 ст. 268 ЦК У
країни, позивач вважає, що вим
оги щодо позовної давнини не
поширюються на спори про виз
нання незаконними правових а
ктів органів владних повнова
жень або органів місцевого с
амоврядування, якими порушує
ться право власності або інш
е речове право, до яких віднос
иться і передбачені статтею
12 ЗУ „Про статус ветеранів вій
ни, гарантії їх соціального з
ахисту" щорічні грошові випл
ати у розмірі 5-ти мінімальних
пенсій за віком, які мають бут
и виплачені до 5 травня кожног
о року.
Посилаючись на вказані обс
тавини ОСОБА_1, просив суд
визнати дії Управління прац
і та соціального захисту нас
елення Ленінської районної у
м. Луганську ради з нарахуван
ня позивачу, як учаснику бойо
вих дій, щорічної разової гро
шової допомоги до 5 травня за 2
003-2006 роки за
2003 рік - 90 грн., за 2004 рік - 120 грн., за
2005 рік - 250 грн., за 2006 рік - 250 грн.
неправомірними, зобов'язат
и Управління праці та соціал
ьного захисту населення Лені
нської
районної у м. Луганську ради
провести перерахунок щорічн
ої грошової допомоги до 5 трав
ня за

2003-2006 роки у розмірі 5 мінімаль
них пенсій за віком, виходячи
з таких розмірів: у 2003 році -268 гр
н., за 2004 році - 284, 69 грн., у 2005 рік - 332 гр
н., за 2006 рік - 359 грн. та стягнути з
Головного управління Держав
ного казначейства України в
Луганській області на його к
ористь утворену заборговані
сть у розмірі 5508, 45 грн.
В судовому засіданні предс
тавник позивача підтримала з
аявлений позов та просила су
д задовольнити його в повном
у обсязі.
Представник Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення Ленінської районно
ї у м. Луганську ради в судовом
у засіданні проти позову зап
еречував посилаючись на проп
уск позивачем встановленого
ст. 99 КАС України річного стро
ку для звернення до суду, відс
утність у Управління, як кінц
евого розпорядника бюджетни
х коштів повноважень щодо ви
значення їх призначення, нал
ежне виконання свого зобов'я
зання щодо виплати позивачев
і разової допомоги.
Представник Головного Упр
авління державного казначей
ства України у Луганській об
ласті порти позову заперечув
ав посилаючись на його безпі
дставність та відсутність фа
кту порушення прав позивача
з боку Головного Управління
державного казначейства Укр
аїни у Луганській області.
Вислухавши пояснення стор
ін та дослідивши матеріали с
прави у їх сукупності, суд дій
шов висновку, що позовні вимо
ги не підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Предметом судового розгля
ду є публічно-правові віднос
ини пов'язані з реалізацією т
а виконанням органами місцев
ого самоврядування та органа
ми державної влади передбаче
них чинним законодавством за
ходів щодо соціального захис
ту ветеранів війни та учасни
ків бойових дій.
Вказані правовідносини вр
егульовані положеннями Зако
ну України «Про статус ветер
анів війни, гарантії їх соціа
льного захисту», Постановою
КМУ № 352 від 22.04.99., Законами Україн
и «Про державний бюджет» за в
ідповідні роки та іншими нор
мативно-правовими актами чин
ного законодавства України.

Судом встановлено, що пози
вач є учасником бойових дій, щ
о підтверджується посвідчен
ням серії АБ№ НОМЕР_1.
Згідно ч. 5 ст. 12 Закону Україн
и «Про статус ветеранів війн
и, гарантії їх соціального за
хисту», щорічно до 5 травня уча
сникам бойових дій виплачуєт
ься разова грошова допомога
у розмірі п'яти мінімальних п
енсій за віком.
Фінансування витрат пов'яз
аних з введенням в дію Закону
України № 3551-12 відповідно до ст
. 17 здійснюється за рахунок ко
штів державного та місцевих
бюджетів.
Виплата разової грошової д
опомоги до 5 травня в розмірах
, передбачених статтями 12-16 Зак
ону № 3551-12, відповідно до Постан
ови КМУ від 31.03.03. № 425, починаючи з
2003р. здійснюється органами пр
аці та соціального захисту н
аселення.
Відповідно до змісту ст. ст.
21-23 Бюджетного Кодексу Україн
и, відповідачі не є суб'єктами
, що визначають призначення т
а напрямки використання бюдж
етних коштів. Повноваження в
ідповідачів охоплюють лише ф
ункцію перерахування та випл
ати коштів за призначенням у
обсягах, що визначені Законо
м України «Про бюджет Україн
и» на відповідний рік.
Преамбулою ст. 12 Закону 3551-12 та
Законами України «Про держа
вний бюджет України» з 2003р. по 2
007р. передбачено, що розмір вип
лати щорічної разової грошов
ої допомоги до 5 травня учасни
кам бойових дій на 2003р. складає
90 грн., на 2004р. складає 120 грн., на 2005р
. складає 250грн, на 2006р. складає 250
грн.
Саме у зазначених розмірах
позивач отримав, а відповіда
ч виплатив разову грошову до
помогу за 2003-2006рр. Наведені обст
авини встановлені судом під
час судового розгляду справи
та не спростовуються сторон
ами.
Виходячи з викладеного суд
дійшов висновку про відсутн
ість факту недоплати першим
відповідачем позивачу разов
ої грошової допомоги та відп
овідно про необґрунтованіст
ь позовних вимог ОСОБА_1 д
о першого відповідача щодо с
тягнення недосплачених сум г
рошової допомоги за 2003-2006рр.
Судом встановлено що випла
та одноразової допомоги була
здійснена першим відповідач
ем до прийняття Конституційн
им Судом України рішення № 20-р
п/2004 від 01.12.04р. яким було визнано
неконституційним положення
ст. 44 Закону України «Про держ
авний бюджет України на 2004р.», т
а до прийняття рішення № 6-рп/2007
від 09.07.07р. яким визнані неконст
итуційними положення ст. 29 Зак
ону України «Про державний б
юджет України на 2007р.». Отже вип
лата разової допомоги здійсн
ена першим відповідачем у ві
дповідності до вимог законод
авства України, чинного на мо
мент виплати допомоги.

На цей час відсутній будь-як
ий нормативно-правовий акт ч
инного законодавства Україн
и, що передбачає виділення бю
джетних коштів на доплату ра
зової допомоги за вказаний п
еріод часу та відповідно ні п
ерший, ні другий відповідачі
не мають ні відповідних кошт
ів ні відповідних правових п
ідстав для виплати будь-яких
доплат грошової допомоги по
зивачу.
Факт належного виконання п
ершим та другим відповідачем
своїх обов'язків щодо перера
хування та виплати коштів ра
зової допомоги за своїм приз
наченням, окрім іншого підтв
ерджується висновками акту К
РУ в Луганській області № 041-21 в
ід 09.09.2005р., відповідно до якого в
иділені з державного бюджету
кошти на виплату разової гро
шової допомоги до 5 травня, вик
ористані у відповідному обся
зі та за призначенням.
Виходячи з того, що з боку пе
ршого та другого відповідача
не мав місця факт вчинення пр
отиправних дій у відношенні
позивача, відсутня заборгова
ність з виплати разової грош
ової допомоги, суд визнає нео
бгрунтованими позовні вимог
и ОСОБА_1 в частині стягне
ння солідарно з відповідачів
суми відшкодування морально
ї шкоди, трьох відсотків річн
их від суми заборгованості т
а інфляційних нарахувань.
Крім вищезазначеного судо
м встановлено, що позивач зве
рнувся до суду з пропуском рі
чного строку, що встановлени
й ст. 99 КАС України. Згідно ст. 100
КАС України пропущення строк
у звернення до адміністратив
ного суду є підставою для від
мови у задоволенні адміністр
ативного позову за умови, якщ
о на цьому наполягає одна із с
торін. Як вказано вище, перший
відповідач наполягає на зас
тосуванні строків давності,
а позивач не надав суду підтв
ерджень поважності пропуску
річного строку звернення до
суду. Отже є наявними підстав
и для відмови в задоволенні а
дміністративного позову О
СОБА_1 за пропуском встанов
леного строку звернення до с
уду. Однак враховуючи безпід
ставність позовних вимог О
СОБА_1 та їх невідповідніст
ь змісту чинного законодавст
ва України, суд визнає за необ
хідне відмовити в задоволенн
і адміністративного позову
ОСОБА_1 за необґрунтовані
стю.
На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17, 158-163 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних ви
мог ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту
населення Ленінської районн
ої у м. Луганську ради та Голов
ного управління Державного к
азначейства України в Луганс
ькій області про визнання ді
й неправомірними, зобов'язан
ня провести перерахунок - від
мовити у повному обсязі за не
обґрунтованістю.
Судові витрати віднести з
а рахунок держави.
Постанова може бути оскар
жена в апеляційному порядку
до Донецького апеляційного а
дміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Лу
ганська шляхом подання в 10-ден
ний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляці
йне оскарження і поданням пі
сля цього протягом 20 днів апел
яційної скарги, з подачею її к
опії до апеляційної інстанці
ї або в порядку ч.5 ст. 186 КАС Укра
їни.