Справа № 2«А»-2312007
Суддя: Попова О.М.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УМВС України в Луганській області є державним органом виконавчої влади, який
відповідно до ст.24 Закону України «Про міліцію» Фінансується з державного
Справа № 2 «А»-231
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007
року Ленінський районний суд р. Луганська в складі:

головуючого
судді: Поповій О.М.,

при секретарі:
Шестакові В.І.,

розглянувши
у судовому засіданні в м. Луганську адміністративну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1ЛМУ УМВС
України в Луганській області та до УМВС України в Луганській області, про
стягнення заборгованості по грошовій компенсації за формене обмундирування,
матеріальної допомоги за період з 1996 року по 2005, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до УМВС України в Луганській області, посилаючись
на те, що він проходив службу в ОВС та його було звільнено 04.03.2005 р. При
звільненні з ним не був зроблений повний розрахунок по заборгованості по
форменому обмундируванню в сумі 1981,75 грн., матеріальну допомогу за період з
1996 року по момент звільнення.

Просить
суд стягнути на його користь з УМВС України в Луганській області заборгованість
по форменому обмундируванню в сумі 1981,75 грн., з ЛМУ УМВС України в
Луганській області матеріальну допомогу за період з 1996 року по момент
звільнення.

Позивач
у судовому засіданні підтримав та доповнив позовні вимоги у повному обсязі та.

Представники
відповідачів - УМВС України в Луганській області та ЛМУ УМВС України в
Луганській області у судовому засіданні вимоги позову не визнали у повному
обсязі, надавши суду докази в обґрунтування своєї позиції, давши суду
відповідні пояснення.

Суд
вислухавши пояснення позивача представників відповідачеві, дослідивши і
вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає вимоги позову не підлягаючими
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як
встановлено судом, позивач дійсно проходив службу в ОВС та його було звільнено
04.03.2005 р на підставі наказу начальника УМВС України в Луганській області з
посади заступника начальника міського відділення міліції №2 Жовтневого РВ УМВС
України в Луганській області за статтею №64 «Ж» (за хворобою) наказом УМВС
України в Луганській області №195 від 30.05.2005 року.

Згідно
Указу Президента України "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу і оплати праці співробітників органів внутрішніх
справ" 926/96 від 4.10.96 року Наказу МВС України 779 від 11.09.2001 р.
"Про виконання Указу Президента України від 31.08.2001 р. 771 "Про
внесення змін в Указ Президента України від 04.10.1996 р. №926" виплата
матеріальної допомоги носить обов'язковий характер з державного бюджету
України.

Згідно
довідки УМВС України в Луганській області №333 від 28.02.2006 року (л/с 22)
інформацію про фактичну виплату матеріальної допомоги є тільки з 2003 до 2005,
до 2003 року інформація у вигляді рапортів про надання матеріальної допомоги
була знищена, так як відповідно до п.5 п.п 5.3 ст.195 Наказу МВС України від
04.06.2002 року термін зберігання бухгалтерських документів, які є підставою
для бухгалтерських записів є 3 роки, таким чином суд встановити факт
неотримання матеріальної допомоги за цей період не має можливості.

Суд вважає що
Відповідач правомірно не виплачував матеріальну допомогу, так як

Також п.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України
визначає, що при здійсненні
бюджетного процесу
в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, що
не суперечить положення Конституції України, Бюджетного Кодексу і Закону про
Державний бюджет України.

Відповідно
до п. 5 ст. 51 Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів, яким є
Відповідач приймають бюджетні зобов'язання і проводять витрати бюджетних
зобов'язань тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.
Зобов'язання узяті розпорядником бюджетних коштів без відповідних бюджетних
асигнувань, або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним Кодексом
України або Законом України «Про Державний бюджет», не є бюджетним
зобов'язанням. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не
можуть здійснюватися.

Суд
відповідно до п.4 ст.9 КАС у разі невідповідності нормативно-правового акту
Конституції України, закону України суд застосовує нормативно-правовий акт який
має вищу юридичну силу. В даному випадку вищу юридичну силу має Бюджетний
кодекс України, та Закони України «Про державний бюджет на 2001, 2002, 2003,
2004, 2005 p.p.». А тому суд
вважає в частиш позовних вимог стосовно стягнення компенсації за невикористані
предмети форменого обмундирування у розмірі 2815,69 грн. позов не підлягає
задоволенню.

Недостатність
фінансування на забезпечення особового складу форменим обмундируванням та
компенсацією за не отримане речове майно підтверджуються копіями асигнувань з
МВС України на 2001-2005 року, згідно з якими фінансування УМВС України в
Луганській області було відсутнє зовсім на статтю витрат на забезпечення
обмундируванням. Суд вважає, що відповідач діяв у рамках закону, а тому позовні
вимоги у частині стягнення компенсації замість невиданих предметів
обмундирування не підлягає задоволенню.

Також
суд вважає позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди внаслідок
невиплати грошовій компенсації за формене обмундирування та матеріальної
допомоги за період з 1996 року по 2005 необгрунтованими та такими які не
підлягають задоволенню, так як, відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини. Як вказувалося вище відповідачі діяли у рамках закону, а тому діі УМВС
України в Луганській області і ЛМУ УМВС України в Луганській області були
правормірними.

Також
суд вважає що Позивач пропустив річний строк для звернення в адміністративний
суд в частині стягнення заборгованості за матеріальну допомогу за 1996 -2004 p.p.. Відповідачі в
своїх письмових запереченнях наполягали на застосування строку давності
звернення до адміністративного суду, який передбачено ст.99 КАС України. Право
вимоги заборгованості по матеріальній допомозі виникло з моменту видання
нормативно-правових актів, регулюючих дані правовідносини. Позивач був
звільнений з ОВД 04.03.2005
року а звернувся до суду лише з позовом про стягнення речового забезпечення
12.12.2006 року, а з вимогами про стягнення матеріальної допомоги лише
12.03.2007 року, тобто після спливу річного терміну.

Позивач
дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право порушене з моменту
публікації нормативних актів, на які він посилається в обгрунтування своїх
вимог або з моменту звільнення. Але у даному випадку річний строк почав
спливати з моменту набрання чинності КАС України, а саме з 01.09.2009 року,
відповідно до п.1 прикінцевих та перехідних положень КАС України. Позов був
поданий 03.02.2006 р. тобто більш ніж 1 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення в адміністративний суд за захистом прав, свобод і
інтересів особи встановлюється річний термін, який, обчислюється з дня, коли
особа дізналася або повинно була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або
інтересів

Згідно ч.1 ст.
100 КАС України пропуск терміну звернення в адміністративний суд є підставою
для відмови в задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому
наполягає одна із сторін. УМВД України в Луганській області наполягало на
відмові в задоволенні позовних вимог на підставі того, що Позивачем був пропущений
річний термін звернення в адміністративний суд.

Судові
витрати відповідно до п.5 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, у разі
відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових
витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок
Державного бюджету України.

Керуючись
ст.ст. 8, 9, 11, 12, 99, 100, 161, 165, 163, 256 КАС України, Указом Президента
України № 926/96 від 04.10.1996 р. "Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу і оплати праці працівників ОВС", Указу
Президента № 926 від 4.10.1996 р.,
суд, Бюджетного Кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на
2000 рік», "Про Державний бюджет України на 2001 рік", "Про
Державний бюджет України на 2002 рік", "Про Державний бюджет України
на 2003 рік", "Про Державний бюджет України на 2004 рік",
"Про Державний бюджет України на 2005 рік", "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" , Закону України «Про відпустки», постанови
КМУ від 8 лютого 1995 р. N100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої
заробітної плати»,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до УМВС
України в Луганській області та до ЛМУ УМВС України в Луганській області про визнання
неправомірними дій посадових осіб та про стягнення грошовій компенсації за
формене обмундирування, матеріальної допомоги за період з 1996 року по 2005
залишити без задоволення у повному обсязі.

Постанова суду
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного
адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.