Справа № 2а-740/08
Суддя: Балюкова К.Г.
Дата ухвалення: 2008-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Місцевий Ленінський районний| суд
Справа № 2а-740/08 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

12 листопада 2008
р. Ленінський районний суд м. Севастополя

у складі: головуючого - судді Балюкової К.Г.

при секретарі - Усатій
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Севастополі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м.Севастополі, Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.Севастополя про зобов'язання здійснити виплату,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вказуючи
на те, що вона має статус дитини війни і
має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком. Законом України „Про державний
бюджет України на 2007 рік” п.12 ст. 71 було призупинено дію ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни” в частині виплати щомісячної
доплати до пенсії. 09 липня 2007 року рішенням Конституційного Суду України №
6-рп-2007 (справа № 1-29/2007) було визнано положення п.12 ст. 71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік” неконституційним. Таким
чином, починаючи з 09 липня 2007 року відповідачі зобов'язані були здійснити
перерахування пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного
Суду України розмір виплати їм пенсій. Але відповідачі ігнорують зазначене
рішення Конституційного Суду України, що порушує конституційні права і свободи
позивачів, позбавляє їх законного права на отримання перерахованих пенсій.
Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд зобов'язати відповідача ГУ ПФУ
у м.Севастополі нарахувати на її користь недоплачену їй як дитині війни
щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733 грн.30
коп., поновивши їй строк звернення до суду за період з січня 2006 р. по грудень
2007 р. .

Ухвалою суду до участі у справі в якості другого
відповідача було притягнуто Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.Севастополя.

В судовому засіданні
позивачка підтримала заявлені нею у позовній заяві вимоги в повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.

Представник Управління
Пенсійного фонду України у м.Севастополі в судове засіданні не з'явилася, надавши
заяву про розгляд справи в її відсутність, вирішення спору залишила на розсуд
суду.

Представник Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Севастополя вимоги позову не
визнала, надавши письмові заперечення на позов, яки долучені до матеріалів
справи, згідно якого вважала позов необґрунтованим, просила в його задоволенні
відмовити. Крім того, просила застосувати до заявлених у позові вимог строк
давності на звернення до суду із позовом, передбачений ст.99 КАС України.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, представника Управління Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м.Севастополя, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Законом України „Про соціальний захист дітей війни” №
2195-1 від 18.11.2004 року встановлено правовий статус дітей війни і визначено
основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом
надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що дітям війни
пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.
При цьому ст. 3 цього ж Закону передбачено, що державні соціальні гарантії
дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Cудом встановлено, що позивачка є пенсіонеркою, їй призначена пенсія за
віком, вона відносяться до категорії - "діти війни", про що в
посвідченні є відповідна відмітка (а.с.2). В зв'язку з цим, на позивачку
поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" і вона має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за
віком.

Відповідно до пункту 12 ст. 71 Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію
ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з
урахуванням ст. 111 цього ж Закону за якою підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка
виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім
тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру
надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №
6-рп-2007 від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення Закону
України "Про державний бюджет України на 2007 рік", в тому числі і п.
12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з
урахуванням ст. 111 цього ж Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій
справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідне рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при
прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи
вищевикладене, посилання представника відповідача в запереченнях на положення
статті 71 та 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007р.», які зупинили дію
статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» суд вважає неспроможними.

З огляду на
правову позицію Європейського суду з прав людини та положення частини 1 статті
58 Конституції України реалізація особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних відносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань, тому
посилання органів державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання, не повинні прийматися до уваги.

Частиною 1 статті
28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком
за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу
встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеному законом. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність,
згідно статті 62 Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 р.” встановлений з 1 січня -380гр., з 1
квітня -406гр., з 1 жовтня -411гр.. В даному випадку сума щомісячної соціальної
допомоги складає 613,50 грн. за період з серпня 2007 року по грудень 2007 року включно, яка підлягає
виплаті відповідачем на користь позивача.

При цьому належним відповідачем по
заявлених у позові вимогах суд вважає Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.Севастополі, оскільки відповідно до п.п.4,10 Положення про управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах, (в редакції постанови правління Пенсійного
фонду України від 25.02.2008 року № 5-5), які є підвідомчими відповідно
головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, до компетенції вказаних органів входить забезпечення
своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, саме даний
відповідач безпосередньо проводить нарахування та виплату пенсійних виплат
позивачеві.

В задоволенні
решти вимог необхідно відмовити в зв'язку із пропущеним строку звернення до суду відповідно до вимог ст. 99
КАС України. Підстав для поновлення строку звернення до суду відповідно до вимог ст.102 КАС України судом не
встановлено.

Оскільки при зверненні до суду
позивачем не були сплачені судові витрати, по результатах розгляду справи їх
належить віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 19, 22, 55,
124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" № 2195-І від 18.11.2004 року, рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від 09.07.2007 року, керуючись ст.ст.
11,12,71,100,160, 161 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Севастополя здійснити виплату
ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни, за період з серпня по
грудень 2007 р. у розмірі 613 грн.50 коп.

В задоволенні решти вимог
адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні вимог
адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у
м.Севастополі - відмовити.

Судові витрати по справі
віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена. Заяву про апеляційне оскарження може бути
подано протягом десяти днів до Ленінського районного суду м.Севастополя.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Севастопольського апеляційного
адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Севастополя.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження (10 днів).

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Ленінського районного

Суду м.Севастополя Балюкова К.Г.