Справа № 2-а-384\07
Суддя: Архангельський A.M.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова іменем Укр
аїни
06 грудня 2007 року Тетіїв
ський районний суд Київської
області в складі:
головуючого судді: Арханге
льського A.M.
при секретарі: Волошко К.В.

за участю адвоката: О
СОБА_1 на стороні позивача,

розглянувши в відкрито
му судовому засіданні в м. Тет
іїв адміністративну справу з
а адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації, про стягнення
недоотриманих належних сум щ
орічної допомоги на оздоровл
ення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до с
уду з названим позовом в яком
у вказує, що вона є учасником л
іквідації наслідків аварії н
а Чорнобильській АЕС 1 катего
рії, а тому згідно ст.48 Закону У
країни „Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи" має право н
а щорічну грошову допомогу н
а оздоровлення в розмірі 5 мін
імальних заробітних плат, ро
змір якої визначається на мо
мент виплати. Про те відповід
ач порушує вимоги закону і за
2000-2007 роки виплатив таку допомо
гу у значно нижчому розмірі. О
скільки відповідач відмовля
ється провести доплату вказа
ної грошової допомоги, то поз
ивачка просить суд стягнути
з нього недоплачену суму одн
оразової грошової допомоги н
а оздоровлення за 2000-2007 рік в роз
мірі 15566 грн. 50 коп. згідно додано
го розрахунку.
В судовому засіданні пред
ставник позивача ОСОБА_1 у
точнив позовні вимоги і прос
ив суд визнати відмову відпо
відача щодо перерахунку вказ
аної грошової допомоги непра
вомірною та стягнути з відпо
відача на користь позивача н
едоотриману суму грошової до
помоги на оздоровлення за 2000-200
7 роки, виходячи з розміру міні
мальної заробітної плати на
момент виплати. На думку пред
ставника вина відповідача в
тому, що він не здійснював пер
спективні розрахунки потреб
и коштів на забезпечення вик
онання державних програм соц
іального захисту постраждал
ого від наслідків Чорнобильс
ької катастрофи населення ра
йону та не подав їх відповідн
им органам.
Представник управління
праці та соціального захист
у населення Тетіївської райд
ержадміністрації Биховце
ва Л.В. в своїх письмових та у
сних поясненнях заперечує пр
оти позову посилається на те
, що одноразова допомога на оз
доровлення ОСОБА_2 виплач
увалась у відповідності до п
останов Кабінету Міністрів У
країни та Законів України „П
ро Державний бюджет України
на 2000-2007 роки". Крім того ст.62 Зако
ну України "Про статус і соціа
льний захист громадян, які по
страждали внаслідок Чорноби
льської катастрофи" прямо зо
бов'язує управління щорічну
допомогу на оздоровлення про
водить в порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України
, рішення якого є обов'язковим
и для виконання міністерства
ми та іншими центральними ор
ганами виконавчої влади Укра
їни, місцевими органами держ
авної влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно ві
д їх відомчої підпорядковано
сті та форм власності. Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації є розп
орядником коштів, а тому діюч
и відповідно постанов Кабіне
ту Міністрів України не допу
скало порушень законодавств
а, а тому позовні вимоги не обґ
рунтовані.
Суд розглянувши матеріа
ли справи, заслухавши поясне
ння позивача та його предста
вника адвоката ОСОБА_1, по
яснення представника відпов
ідача, свідка ОСОБА_4, досл
ідивши письмові докази вважа
є, що позовні вимоги підлягаю
ть частковому

задоволенню.
В судовому засіданні в
становлено, що ОСОБА_2. є уч
асником ліквідації наслідкі
в аварії на Чорнобильській А
ЕС 1 категорії і як учасник лік
відації наслідків аварії отр
имувала щорічну допомогу на
оздоровлення в таких розміра
х: за 2000 - 2004 роки - по 21.5 грн. за кожен
рік; за 2005 -2007 роки - по 100 грн. за рік
, а всього за 8 років їй виплаче
но 433.5 гривень. В квітні 2007 року п
озивач звернулася до відпові
дача з проханням провести до
рахування та виплатити недо
отримані кошти на оздоровлен
ня, про те в задоволенні вимог
позивача було відмовлено. Вс
тановлені судом обставини пі
дтверджуються: поясненнями п
редставників сторін, показам
свідка ОСОБА_4, копією пос
відчення НОМЕР_1, копією р
ахунку НОМЕР_2 про отриман
ня коштів на оздоровлення за
2006-2007 роки, копією відповіді та
інформації відповідача про о
тримання позивачкою сум на о
здоровлення за 2004-2007 роки..
Крім того в судовому засі
данні установлено із „Положе
ння про відділ у справах захи
сту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи у
правління праці та соціально
го захисту населення Тетіївс
ької райдержадміністрації",
що основною функцією відділу
є здійснення перспективних
розрахунків потреби коштів Ф
онду на забезпечення виконан
ня державних програм соціаль
ного захисту постраждалого в
ід наслідків Чорнобильської
катастрофи населення району
та надання їх відповідним ор
ганам.
Вимоги позивачки ОСОБА
_2 підлягають частковому за
доволенню виходячи із наступ
них підстав.
Відповідно до ст.48 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян, які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи " передбач
ена щорічна допомога на оздо
ровлення учасникам ліквідац
ії наслідків аварії на ЧАЕС і
нвалідам 3 групи - в розмірі чо
тирьох мінімальних заробітн
их плат, розмір якої визначає
ться на момент виплати. Щоріч
на допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за м
ісцем їх проживання органами
соціального захисту населен
ня.
Постановами Кабінету Мі
ністрів України від 26.07.1996 року №
836 „Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі Постанова КМУ № 836) т
а від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну
допомогу на оздоровлення гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи" ( далі Постанова КМУ № 562) в
становлено щорічні виплати і
нвалідам 3 групи на оздоровле
ння за період з 2000 року по 2004 рік
в розмірі по 21.50 гривен, а з 2005 рок
у по 2007 рік по 90 гривен. На думку
суду Постанови КМУ № 836 та № 562 су
перечать вимогам ст. 48 Закону
України "Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи" та іншим За
конам України.
Відповідно до Закону Укр
аїни "Про встановлення мінім
альної заробітної плати на 2000
рік" розмір мінімальної заро
бітної плати встановлено з 01.0
7.2000 року в сумі 118 гривен, який зг
ідно внесень послідуючих змі
н до Державного бюджету Укра
їни зростав кожен наступний
рік.
Згідно Закону України
"Про встановлення мінімально
ї заробітної плати на 2002 рік" ро
змір мінімальної заробітної
плати встановлено з 01.01.2000 року
в сумі 140 грн., який згідно внесе
нь послідуючих змін до Держа
вного бюджету України зроста
в кожен наступний рік.
Згідно Закону України "Про
встановлення мінімальної за
робітної плати на 2003 рік" розмі
р мінімальної заробітної пла
ти встановлений 185 грн., який зг
ідно внесень послідуючих змі
н до Державного бюджету Укра
їни зростав кожен наступний
рік.
Відповідно до ст.89 Зако
ну України "Про Державний бюд
жет України на 2004 рік" з 1 січня 20
04 року розмір мінімальної зар
обітної плати встановлений н
а рівні 205 грн. на місяць, з 1 вере
сня 2004 року-237 грн. на місяць.
Ст. 83 Закону України "Про Де
ржавний бюджет України на 2005 р
ік" установлений з 1 січня 2005 ро
ку розмір мінімальної заробі
тної плати 262 грн. на місяць, з 1 к
вітня 2005 року-290 грн., з 1 липня 2005 ро
ку-310 грн., з 1 вересня 2005 року-332 грн
.
Згідно ст.82 Закону України
"Про Державний бюджет Україн
и на 2006 рік" установлений з 1 січ
ня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350 грн. на міс
яць, з 1 липня 2006 року-375 грн., з 1 гру
дня 2006 року - 400 грн..
Відповідно до ст.76 Закон
у України „Про державний бюд
жет України на 2007 рік",

установлено з 1.04.2007 року р
озмір мінімальної заробітно
ї плати 420 грн. на місяць, з 1.07.2007 ро
ку 440 грн. на місяць та з 1.10.2007 року
- 460 грн. на місяць.
Всі вказані Закони не м
али жодних обмежень щодо зас
тосування ст.48 Закону "Про ста
тус і соціальний захист гром
адян, які постраждали внаслі
док Чорнобильської катастро
фи", яка передбачає право пози
вача, як інваліда 3 групи на що
річну допомогу на оздоровлен
ня в розмірі 4 мінімальних зар
обітних плат, а навпаки, ст. 2 вк
азаного вище Закону України
"Про встановлення мінімально
ї заробітної плати на 2003 рік" пе
редбачено обов'язок Кабінету
Міністрів України (далі КМУ) з
дійснювати застосування цих
норм.
Заперечуючи позов , від
повідач посилається на те , що
згідно ст.62 Закону України "Пр
о статус і соціальний захист
громадян, які постраждали вн
аслідок Чорнобильської ката
строфи" - роз'яснення порядку з
астосування цього Закону Укр
аїни провадиться КМУ, рішенн
я якого є обов'язковими для ви
конання міністерствами та ін
шими центральними органами д
ержавної виконавчої влади Ук
раїни, місцевими органами де
ржавної виконавчої влади, вс
іма суб'єктами господарюванн
я незалежно від їх відомчої п
ідпорядкованості та форм вла
сності. А тому саме в розмірах
, які і визначені КМУ, виходячи
з реальних можливостей Держ
авного бюджету України згідн
о з бюджетними призначеннями
і враховуючи вимоги ст. 95 Конс
титуції України, позивачу пр
оведена виплата зазначеної д
опомоги на оздоровлення.
Але з цими заперечення
ми відповідача суд не може по
годитися з наступних підстав
.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конс
титуції України органи держа
вної влади та органи місцево
го самоврядування, їх посадо
ві особи зобов'язані діяти ли
ше на підставі, в межах повнов
ажень та у спосіб, що передбач
ені Конституцією та законами
України.
За ст.ПЗ Конституції Укр
аїни Кабінет Міністрів Украї
ни у своїй діяльності керуєт
ься Конституцією і законами
України, актами Президента У
країни.
Згідно ч. І ст.9 КАС Україн
и суд при вирішенні справи ке
рується принципом законност
і, відповідно до якого органи
державної влади, органи місц
евого самоврядування, їхні п
осадові і службові особи зоб
ов'язані діяти лише на підста
ві, в межах повноважень та у сп
осіб, що передбачені Констит
уцією та законами України.
Ст. 95 Конституції Україн
и, на яку посилається предста
вник відповідача, передбачен
о, що виключно законом про Дер
жавний бюджет України визнач
аються будь-які видатки держ
ави на загальносуспільні пот
реби, розмір, і цільове спряму
вання цих видатків.
Але законами про Держа
вний бюджет України на відпо
відні роки розмір вказаної д
опомоги не визначений, як нап
риклад, розмір одноразової г
рошової допомоги ветеранам в
ійни, на яких поширюється чин
ність Закону України "Про ста
тус ветеранів війни, гаранті
ї їх соціального захисту".
Крім того, ст. 62 Закону Укр
аїни "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраж
дали внаслідок Чорнобильськ
ої катастрофи", на яку також по
силається відповідач запере
чуючи проти позову, надає КМУ
право визначати порядок зас
тосування цього Закону, але н
е делегує йому повноважень щ
одо визначення розміру допом
оги на оздоровлення, встанов
леної цим Законом.
Відповідно до ст.71 Закону У
країни "Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи" дія положен
ь цього Закону не може призуп
инятися іншими законами, крі
м законів про внесення змін д
о цього Закону.
Слід зазначити, що дію п
оложень ст.48 вказаного Закону
зупинено на 2006 рік в частині ви
плати компенсацій і допомог
у розмірах відповідно до мін
імальної заробітної плати зг
ідно з Законом України від 20.12.2
005 року Ж3235-ІУ, до цього Верховна
Рада України ніяких законів
з цих питань не приймала.
Між тим, визначені Поста
новою КМУ № 836 розміри щорічно
ї допомоги на оздоровлення з
алишалися тривалий час незмі
нними, хоча розмір мінімальн
ої заробітної плати неоднора
зово змінювався, а з 2005 року Пос
тановою КМУ № 562 розмір цієї до
помоги був змінений, але всуп
ереч ст.48 Закону він також виз
начений у твердій грошовій с
умі.
Отже, оскільки закони У
країни мають вищу юридичну с
илу над урядовими нормативни
ми актами, то суд вважає, що пр
и вирішенні даного спору під
лягають

застосуванню саме полож
ення ст.48 Закону "Про статус і с
оціальний захист громадян, я
кі постраждали внаслідок Чор
нобильської катастрофи" та п
оложення зазначених вище Зак
онів про встановлення розмір
у мінімальної заробітної пла
ти, а не постанови КМУ № 836 та №562.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності норм
ативно-правового акта Консти
туції України, закону Україн
и, міжнародному договору, зго
да на обов'язковість якого на
дана Верховною Радою України
, або іншому правовому акту су
д застосовує правовий акт, як
ий має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. ст. 22 , 64 Конс
титуції України зміст і обся
г прав і свобод людини при при
йнятті нових законів або вне
сенні змін до чинних законів
не може бути звужений, а право
громадян на соціальний захи
ст , інші соціально - економічн
і права можуть бути обмежені
, у тому числі зупиненням дії з
аконів (їх окремих положень) л
ише в умовах воєнного та надз
вичайного стану на певний ст
рок .
Таким чином, враховуючи
наведене, суд вважає, що управ
ління праці та соціального з
ахисту населення Тетіївсько
ї райдержадміністрації пови
нно було відповідно до свого
положення здійснювати персп
ективні розрахунки потреби к
оштів на забезпечення викона
ння державних програм соціал
ьного захисту постраждалого
від наслідків Чорнобильсько
ї катастрофи населення район
у та подати їх відповідним ор
ганам, а потім виплачувати по
зивачу щорічну допомогу на о
здоровлення виходячи із розм
іру мінімальної заробітної п
лати на момент виплати.
Поскільки відповідачем
не виконанні покладені зако
нодавством на нього обов'язк
и то позов підлягає до задово
лення
Представник відповіда
ча в просить застосувати до д
аних право стосунків ст. 100 КАС
України суд та відмовити в за
доволенні адміністративног
о позову. Суд вважає, клопотан
ня представника відповідача
не може бути задоволено, по ск
ільки на думку суду позивач н
е порушив встановлений ст. 99 К
АС України річний строк для з
вернення до адміністративно
го суду за захистом прав, своб
од та інтересів особи. Як вста
новлено, позивач про порушен
ня своїх прав дізнався отрим
авши відповідь з управління
праці та соціального захисту
населення Тетіївської район
ної державної адміністрації
від 27.08.2007 року, в якому дано офіц
ійне письмове роз'яснення що
до виплати вказаної допомоги
на оздоровлення та відмовле
но в проведенні перерахунку
цієї допомоги всім категорія
м потерпілих, які мають право
на її одержання, що стверджує
ться копією зазначеного лист
а за №7/7/92 від 27.08.2007 року Крім того,
як пояснив представник пози
вача, його довірителю стало в
ідомо про порушення його пра
в, після ознайомлення з рішен
нями Верховного Суду України
та Вищого Адміністративного
Суду України щодо практики з
астосування законодавства, я
ке регулює порядок виплати в
казаної грошової допомоги на
оздоровлення.
Враховуючи вищевикладе
не, суд приходить до висновку
, що перебіг річного строку зв
ернення до суду за захистом с
воїх прав для позивача почин
ається з того часу, коли він ді
знався про порушення його пр
ав, на що вказано вище в постан
ові, а не з моменту виплати вка
заної допомоги.
Таким чином, суд вважає
за можливе визнати відмову в
ідповідача щодо перерахунку
вказаної грошової допомоги
неправомірною та стягнути на
користь позивача з відповід
ача недоотриману суму допомо
ги на оздоровлення за 2000 - 2007 рок
и виходячи із слідуючого роз
рахунку. При цьому розмір мін
імального розміру заробітно
ї плати визначається на моме
нт щорічної виплати..
З урахуванням отриманої
суми 21.5 грн. та розміру мінімал
ьної заробітної плати на час
виплати позивачу допомоги в
2000 році 118 гривень на користь по
зивача підлягає стягненню за
2000 рік - 563.3грн. (118x5 - 26.7); за 2001 році - 563.3гр
н. ( 118х 5-26.7); за 2002 році - 673.3грн. (140x5-26.7), за
2003 рік - 898.3 грн. ( 185x5-26.7): за 2004 рік з урах
ування отриманої суми 26.7 грн. т
а розміру мінімальної заробі
тної плати на час виплати поз
ивачу допомоги в серпні 2004 рок
у 205 гривень на користь позива
ча підлягає стягненню за 2004 рі
к -998.3 грн. ( 205x5-26.7), за 2005 рік з урахува
ння отриманої суми 100 гривен т
а розміру мінімальної заробі
тної плати на час виплати поз
ивачу допомоги в квітні 2005 рок
у 290 гривень на користь позива
ча підлягає стягненню за 2005 рі
к - 1350 грн. ( 290x5-100), за 2006 рік з урахува
нням отриманої суми 100 гривень
та розміру

мінімальної заробітної
плати на час виплати позивач
у допомоги в квітні 2006 році 350 гр
ивень на користь позивача пі
длягає стягненню за 2006 рік - 1650 г
рн. (350x5 -100), за 2007 рік з урахуванням
отриманої суми 100 гривень та р
озміру мінімальної заробітн
ої плати на час виплати позив
ачу допомоги в березні 2007 році
400 гривень на користь позивач
а підлягає стягненню за 2007 рік
- 1900 грн.(400х5-100), а всього розмір з 200
0 року по 2007 рік недоотриманої д
опомоги на оздоровлення визн
ачений становить в розмірі 8596
.5 гривен .
Поскільки позивач був з
вільнений від сплати судовог
о збору то судові витрати у ві
дповідності зі ст. 94 КАС Украї
ни підлягають стягненню з ві
дповідача в доход держави. Ві
дповідно ст. 88 КАС України суд
вважає за необхідне повніст
ю звільнити Управління праці
і соціального захисту насел
ення Тетіївської районної де
ржавної адміністрації від сп
лати судового збору у розмір
і 51 гривня на користь держави
так як вказаний відповідач є
бюджетною організацією та г
рошові кошти для виплати цьо
го виду компенсації, що оспор
ювався надходять з державног
о бюджету
На підставі ст.4 Декрету КМ
"Про державне мито" позивач зв
ільнений від сплати судового
збору на користь держави.
Керуючись ст.ст. 19,22,64, 113 Кон
ституції України, ст.48, 62,71 Закон
у України "Про статус і соціал
ьний захист громадян , які пос
траждали внаслідок Чорнобил
ьської катастрофи", ст. 83 Закон
у України "Про Державний бюдж
ет України на 2002 - 2007 роки", ст.ст.6,9,
17,89,99,100,158-163,185,186 КАС України, Рішення
м Конституційного Суду Украї
ни від 09.07.2007 року, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_2 до упр
авління праці та соціального
захисту населення Тетіївськ
ої райдержадміністрації про
стягнення недоотриманих нал
ежних сум щорічної допомоги
на оздоровлення задовольнит
и частково.
Визнати відмову управл
іння праці та соціального за
хисту населення Тетіївської
райдержадміністрації щодо п
ерерахунку одноразової грош
ової допомоги на оздоровленн
я ОСОБА_2 виходячи з розмі
ру мінімальної заробітноШ пл
ати неправомірною.
Стягнути з управління пра
ці та соціального захисту на
селення Тетіївської райдерж
адміністрації на користь О
СОБА_2, 1966 року народження
, 8596 (вісім п'ятсот дев'яносто ші
сть) гривень 50 коп. недоотрима
ної суми одноразової грошово
ї допомоги за 2000 - 2007 роки.
Стягнути з управління прац
і та соціального захисту нас
елення Тетіївської райдержа
дміністрації на користь ОС
ОБА_2 200 ( двісті) гривень за на
дання юридичної допомоги.
Постанова може бути ос
каржена до Київського апеляц
ійного адміністративного су
ду через Тетіївський районни
й суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апел
яційне оскарження, яка може б
ути подана до суду протягом д
есяти днів з дня проголошенн
я постанови.