Справа № 2-а-55/07
Суддя: Стріжакова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а-55/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року Торезький міський суд Донецької області в
складі :

Головуючого-судді Стріжакової Т.В.

При секретарі Косолапової'В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача УМВСУ в
Донецькій області Зима Є.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Торезі адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до Управління МВС України в Донецькій області про визнання незаконним
вимоги щодо сплати податку, зобов'язання зареєструвати автомобіль -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
23.04.2007 року звернувся до суду з позовом до Міського
реєстраційно-екзаменаційного відділу ДАІ м.Тореза УДАІ ГУМВС України в
Донецькій області про визнання неправомірною вимоги щодо сплати податку,
зобов'язання зареєструвати автомобіль. Свої вимоги мотивував тим, що 16.04.2007
року він звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію ввезеного ним на
Україну та оформленого в установленому порядку автомобіля (посвідчення
Амвросіївської митниці від 16.04.2007 року), як автомобіля громадянина, який
в'їжджає на Україну на постійне місце проживання. 18.04.2007 року листом
№9-15-2376 у реєстрації автомобіля йому було відмовлено, оскільки необхідно
сплатити податок з власників транспортних засобів у сумі 5343грн., встановлений
відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації
транспортних засобів». Таку відмову та вимогу сплатити податок у сумі 5343грн.
він вважає неправомірними, оскільки він з об'єктивних причин не міг у 2005р.
зареєструвати автомобіль.

06.08.2005р. він
перетнув кордон України на автомобілі марки Фольцваген PASSAT, 1989 року випуску, шасіНОМЕР_1, який належить йому на праві власності. 07.10.2005 року
він звернувся до Амвросіївської митниці з метою отримати посвідчення для
реєстрації автомобіля в ДАІ, але у митному оформленні автомобіля йому було
відмовлено. Постановою Вищого адміністративного суду України дії митниці
визнані незаконними, митницю зобов'язали оформити автомобіль, і тільки
16.04.2007 року йому було видане посвідчення на реєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ МВС України. На момент ввозу
автотранспортного засобу він готовий був зареєструвати ввезений
автомобіль, але через неправомірні дії митниці не зміг цього зробити, тому
вимогу сплатити податок з власників транспортного засобу у сумі 5343грн. вважає
неправомірною. Вважає, що він повинен сплатити податок у сумі, нарахованій на
момент ввезення транспортного засобу, яка діяла у 2005 році. ПКМУ від
07.09.1998р. визначає, що реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати
власниками передбачених законом податків, наявності посвідчення митниці, тому у
2005р. він не зміг зареєструвати автомобіль.

Просив визнати
незаконними відмову 15-го РЕВ МРВ ДАІ м.Тореза щодо реєстрації автомобіля і
вимоги сплати податок з власника транспортного засобу у сумі 5343грн.,
зобов'язати відповідача зареєструвати автомобіль за ставкою податку з власника
транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент ввезення транспортного засобу
у 2005 році (а.с.2-4).

На зміну
позовних вимог позивач 27.06.2007 року подав до суду заяву, в якій вказав, що
згідно із ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не
мають зворотної сили в часі, не поширюються
на поведінку, що мала місце в той період, коли акт не був прийнятий. Тому посилання
відповідача на ЗУ «Про внесення
змін до деяких законів України щодо реєстрації транспортних засобів» №427-У від
06.12.2006 року, що набрав чинності з 01.01.2007 року та змінив ставки податку
з власників транспортних засобів, не може бути застосованим до нього, оскільки посвідчення митницею йому було видано
16.04.2007р. Він не з своєї провини не мав можливості зареєструвати свій
автомобіль у органах МРЕВ
у 2005р. Просив визнати незаконною вимогу посадових осіб 15-го РЕВ МРВ ДАІ
м.Тореза щодо сплати податку з власника транспортного засобу у сумі 5343грн.,
зобов'язати відповідача зареєструвати автомобіль за ставкою податку з власника
транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент ввезення транспортного засобу
у 2005 році (а.с. ).

2

У судовому засіданні
позивач пояснив, що він
приїхав на Україну на постійне місце проживання,
при цьому у серпні 2005 року ввіз автомобіль, строк експлуатації якого більше 8
років, згідно із діючим законодавством на нього не розповсюджувалася
заборона ввозу такого автомобіля. Митниця йому відмовила у видачі дозволу на
реєстрацію автомобіля, але Вищий адміністративний суд України визнав такі дії
митниці незаконними та зобов'язав її видати дозвіл на реєстрацію автомобіля, який був виданий у 2007 році. У
серпні 2005р. він заплатив би за реєстрацію автомобіля 5грн.за 100куб.см
- 90грн., а з 01.01.2007р. при першій реєстрації автомобіля на Україні вже
необхідно платити 300грн. за 100куб.см - 5343грн. Оскільки він фактично
автомобіль ввіз у 2005 році, не зареєстрував його не з своєї вини, вважає, що
він повинен заплатити за реєстрацію автомобіля у сумі 90грн., яка діяла на
момент його ввозу. При цьому відповідач не винний, порушень не допускає, але
він не згодний платити 5343грн. Винна держава у особі митниці, яка своєчасно у 2005р. не видала посвідчення для
реєстрації автотранспортного засобу, а видала тільки у 2007р. Просив
визнати незаконною вимогу посадових осіб 15-го РЕВ МРВ ДАІ м.Тореза щодо сплати
податку з власника транспортного засобу у сумі 5343грн., зобов'язати
відповідача зареєструвати автомобіль за ставкою податку з власника
транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент ввезення транспортного засобу
у 2005 році

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив, що згідно із до
ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України. Згідно із ст. 1,2,3 ЗУ «Про податок з
власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» позивач
як власник легкового автомобіля Фольцваген Пасат (код НОМЕР_2), який уперше
реєструє його на території України, повинен сплатити податок з власників
транспортних засобів, оскільки його автомобіль має об'єм циліндрів двигуна
1781куб.см. звернувся 16 квітня 2007 року, коли діяв ЗУ «Про внесення змін до
деяких ЗУ щодо реєстрації транспортних засобів» від 06.12.2006р. №427-У. Розмір ставки податку складає 300грн. з 100куб.см,
позивач повинен сплатити: ЗООгрн.хІ7,81=5343 грн.

При реєстрації
транспортних засобів державні органи керуються Правилами державної реєстрації
та обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, а
також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, які затверджені
ПКМУ від 07.09.1998р. №1388, ч.11 п.8 Правил передбачено, що реєстрація
транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених
законодавством податків. У разі відсутності документів про сплату податків
перша реєстрація транспортних засобів не проводиться, що передбачено ст.8 ЗУ №427-У. Митне
оформлення автомобіля позивачем було здійснено 16 квітня 2007 року, позивач про
реєстрацію автомобіля звернувся 16 квітня 2007 року, тому його посилання на п.7
вказаних Правил про продовження терміну реєстрації у зв'язку наявністю поважних
причин, безпідставне, оскільки обчислення строку (10 діб), протягом якого
власник транспортного засобу повинен його зареєструвати, починається з моменту
митного оформлення автомобіля. Посадові особи відповідача не порушували прав та
законних інтересів позивача, вони забезпечили дотримання вимог ст.19
Конституції України, ЗУ №427-У, Правил державної реєстрації, тому просив
відмовити у задоволенні позовних вимог, визнати їх дії законними та
обґрунтованими. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом фактично встановлено, що у постанові Вищого
Адміністративного суду України від 07.02.2007 року вказано, що ОСОБА_1 проживав
у АДРЕСА_2 в'їхав в Україну 06.08.2005 року на постійне місце проживання, набув
громадянство України та прописаний у АДРЕСА_1 При в'їзді на Україну він ввіз
для постійного користування автомобіль марки «Фольцваген Пасат», 1989 року
випуску, який належить йому на праві власності. Митницею йому був виданий талон
відмови від 07.10.2005 року у пропуску на митну територію чи митному оформленні
товарів та інших предметів з посиланням на те, що ст.1 ЗУ «Про питання ввезення
на митну територію України транспортних засобів» №2739-1У від 06.07.2005 року
забороняється ввезення на митну територію України для постійного користування
легкових автомобілів, які на момент ввезення виготовлені та/або експлуатуються
більше, ніж 8 років. Враховуючи, що ЗУ
№3151-1У від ЗОЛ 1.2005 року були внесені зміни у Закон №2739,
доповнено його статтею 3-2, відповідно до якої дія статті 1 Закону №2739 не поширюється на транспортні засоби, які
ввозяться на митну територію України громадянами при переселенні на постійне
місце проживання в Україну, за позовом ОСОБА_1 дії Амвросіївської
митниці по видачі талону відмови у пропуску на митну територію України чи
митному оформленні товарів та інших предметів №001 від 7.10.2005 року визнано
неправомірними, зобов'язано Амвросіївську митницю оформити автомобіль марки
«Фольцваген

3

Пасат», 1989
року випуску, шасіНОМЕР_1 як автомобіль

громадянина, який в'їжджає в Україну на постійне місце
проживання (а.с.6,7).

16 квітня 2007
року Амвросіївською митницею видано посвідчення на реєстрацію транспортного
засобу в органах ДАІ МВС України на автомобіль марки «Фольцваген Пасат», 1989 року випуску, вказано, що Амвросіївська митниця
не заперечує проти реєстрації в органах ДАІ МВС України вказаного
транспортного засобу на ім'я ОСОБА_1, що був ним ввезений в Україну постійно,
пропущено без сплати мита у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання;
транспортний засіб пред'явити органам ДАІ МВСУ в 10-ти денний строк для
реєстрації (а.с.8).

16 квітня 2007
року ОСОБА_1 звернувся у Торезьке МРЕВ Донецької області із заявою про видачу
тимчасового талону у зв'язку із уточненням реєстрових даних, про проведення
перевірки за наявними обліками реєстрації, знаходження транспортних засобів в
розшуку, встановлення року виготовлення, справжності реєстраційних документів
(а.с. 10).

18 квітня 2007 року на адресу позивача надійшов лист 15-го РЕВ МРВ ДАІ
м.Тореза УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області №9/15-2376, в якому позивачу
повідомлено на його заяву, що згідно із ЗУ
«Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації транспортних
засобів» при реєстрації належного йому автомобіля марки «Фольцваген Пасат» йому
необхідно сплатити податок з власників транспортних засобів у сумі 5343грн.,
тому що розмір сплати обчислюється за ставками податку, діючими на момент
реєстрації автомобіля (а.с.9).

Статтею 6 КАС
України передбачено, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод
та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Позивачу судом
було роз'яснено його права у судовому засіданні, у тому числі право звернутися з
вимогами до митниці про стягнення завданої шкоди (збитків), позивач пояснив, що
змін у нього не має, він підтримує вимоги, викладені у позові. Відповідно до
ст.34 ЗУ «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування автомобілі, автобуси, мотоцикли,
мотоколяски... Державна реєстрація і облік здійснюється органами
Державтоінспекції МВСУ, а їх порядок встановлюється КМУ. Власники транспортних
засобів зобов'язані реєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти
діб після їх придбання, одержання або виникнення обставин, що потребують
внесення змін у реєстраційні документи. Статтею 4 цього Закону до компетенції
КМУ віднесено визначення єдиного порядку організації дорожного руху та його
безпеки. У межах встановленої компетенції КМУ постановою від 07.09.1998р. №1388
із змінами затвердив Правила державної реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, мотоциклів усіх типів, марок, моделей, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок» (далі Правила). Пунктом 8 ч.5 цих
Правил передбачено, що реєстрація транспортних засобів проводиться за умови
сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в
установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію,
перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків
реєстраційних документів та номерних знаків. Транспортні засоби (вузли і
агрегати, що мають ідентифікаційні номери), ввезені в Україну фізичними
особами, підлягають реєстрації на підставі заяв власників і виданих митними
органами посвідчень на їх реєстрацію в підрозділах ДАІ із зазначенням
відомостей про сплату мита, заборону відчуження, дати зворотного вивезення
(п.30). З матеріалів справи вбачається, що позивач в'їхав в Україну 06.08.2005
року на постійне місце проживання, при цьому ввіз для постійного користування
автомобіль марки «Фольцваген Пасат», 1989 року випуску, який належить йому на
праві власності. Митницею йому був виданий талон відмови від 07.10.2005 року у
пропуску на митну територію чи митному оформленні товарів та інших предметів.
Такі дії митниці постановою Вищого Адміністративного суду України від 07.02.2007
року визнано неправомірними, зобов'язано Амвросіївську митницю оформити
автомобіль позивача, як автомобіль громадянина, який в'їжджає в Україну на
постійне місце проживання. 16 квітня 2007
року Амвросіївською митницею видано посвідчення на реєстрацію транспортного
засобу в органах ДАІ МВС України на вказаний автомобіль. Цього ж дня позивач
звернувся до відповідача із заявою про видачу тимчасового талону, на що 18
квітня 2007 року йому відповідач направив лист, в якому вказано, що позивачу
необхідно сплатити податок з власників транспортних засобів у сумі 5343грн.,
тому що розмір сплати обчислюється за ставками податку, діючими на момент
реєстрації автомобіля. Позивач просить визнати незаконною вимогу відповідача
щодо сплати податку з власника транспортного засобу у сумі 5343грн.,
зобов'язати відповідача зареєструвати автомобіль за ставкою податку з власника
транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент ввезення транспортного засобу
у 2005 році у сумі 90грн.

4

Відповідно до
ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до
ст.1 ЗУ «Про податок
з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (зі
змінами, внесеними ЗУ
«Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації транспортних
засобів» від 06.12.2006 року №427-У) платниками податку з власників
транспортних засобів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без
громадянства, які здійснюють першу першу реєстрацію, перерєстрацію транспортних
засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством
власні транспортні засоби, які відповідно до ст.2 цього закону є обьєктами
оподаткування. Статтею 2 даного Закону передбачено, що обьєктами оподаткування
є у т.ч. автомобілі легкові - код код НОМЕР_2. Розмір податку з власників
транспортних засобів - легкових атомобілів, код НОМЕР_2, з об'ємом двигуна від
1501куб.см до 1800куб.см, строком використання понад 8 років, визначений у сумі
300грн. (стаття 3 даного Закону).

Враховуючи, що 16 квітня 2007 року позивачу митницею видано посвідчення на
реєстрацію транспортного засобу в органах ДА1 МВС України на його
автомобіль, 16 квітня 2007 року позивач уперше звернувся у органи ДАЇ, раніше з
таким питанням не звертався, на момент звернення діяв вказаний Закон зі
змінами, то посадові особи відповідача правильно вказали позивачу, що йому
необхідно сплатити податок з власників транспортних засобів у сумі 5343грн.
(300грн.х17,81куб.см= =5343грн.), при цьому
вони діяли правомірно: у межах своїх повноважень, в установлений спосіб, не порушуючи
строки, на підставі діючого на момент звернення ЗУ «Про податок з власників
транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (зі змінами,
внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації
транспортних засобів»). Тому у вимогах позивача визнати незаконною вимогу
посадових осіб відповідача щодо сплати податку з власника транспортного засобу
у сумі 5343грн., зобов'язати відповідача зареєструвати автомобіль за ставкою
податку з власника транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент ввезення
транспортного засобу у 2005 році - необхідно відмовити.

Судом не
приймається посилання позивача на п.7 вказаних Правил про продовження терміну
реєстрації у зв'язку наявністю поважних причин, безпідставне, оскільки
обчислення строку (10 діб), протягом якого власник транспортного засобу повинен
його зареєструвати, починається з моменту митного оформлення автомобіля

Керуючись: ст.19
Конституції України, ст.4,34 ЗУ
«Про дорожній рух», ст.1,2,3 ЗУ
«Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і
механізмів» (зі змінами, внесеними ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо реєстрації
транспортних засобів» від 06.12.2006 року №427-У), п.7, ч.5 п.8, п.30 Правил
державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів,
марок, моделей, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і
моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», затверджених ПКМУ від
07.09.1998 року №1388, ст.ст. 6,60,158,159,160,161,162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1до Управління МВС України в Донецькій області
про визнання незаконним вимоги щодо сплати податку з власника транспортного
засобу у сумі 5343грн., зобов'язання відповідача зареєструвати автомобіль за
ставкою податку з власника транспортного засобу у сумі, яка діяла на момент
ввезення транспортного засобу у 2005 році податку, - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заяву про апеляційне оскарження рішення та апеляційна
скарга подаються апеляційному суду через Торезький міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.