Справа № 2а-692/2007
Суддя: Куімов М.В.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

код суду 27-02
категорія 14 справа
№2а-692/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року Гагарінський районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого
- судді: Куімова М. В.

при
секретарі: Саксоновій А.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 540-ого
Центрального військово-морського госпіталю ВМС ЗС України про зобов'язання
здійснення перерахунку та стягнення заборгованості по сплаті грошової надбавки
за безперервну військову службу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
540-го Центрального військово-морського госпіталю ВМС ЗС України про
зобов'язання здійснення перерахунку та стягнення заборгованості по сплаті
грошової надбавки за безперервну службу,
з тих підстав, що він проходить
військову службу у відповідача та має стаж військової служби більше ніж 15
років, проте, у порушення вимог Указу Президента України
"Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління Державної охорони України за безперервну службу"
№389 від 05 травня 2003 року, йому не
сплачувалася вказана надбавка у повному обсязі. Просить зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок за вказаною надбавкою та стягнути з відповідача
9.030, 05 гривень.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному об'ємі.

У судове
засідання представник відповідача не з'явився,
надіславши письмову заяву,
відповідно до якої, позовні
вимоги визнає у повному об'ємі та просить розглянути справу за його
відсутністю.

Згідно
зі ст. 128 КАС
України, суд вважає за
можливе розглянути справу за відсутністю відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що у задоволені позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно
до вимог п.1 Указу Президента України "Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління Державної охорони України
за безперервну службу" №389 від 05 травня 2003 року, Міністру Оборони України надано право
встановлювати щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України у відсотках до грошового забезпечення військовослужбовцям, які мають
високі результати у службовій
діяльності, залежно від
стажу служби в
таких

розмірах: понад
5 років - до 10 %, понад 10 років - до
30%, понад 15 років - до 50 %, понад 20 років - до 70% та понад 25 років -
до 90%. При цьому, порядок і умови
виплати зазначених надбавок визначаються Міністром Оборони України. А згідно до
п.2 цього Указу, виплату цих надбавок
необхідно здійснювати за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України. Відповідно до п. 1.2 "Інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України", затвердженої Наказом Міністра оборони України
№149 від 26 травня 2003 року, зазначена
виплата вказаної надбавки у аналогічних розмірах; при цьому, п.2.4 вказаної інструкції також передбачає
виплату надбавки в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових
частин, військових навчальних
закладів, організації та установ.

У
судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 2001 року проходить
військову службу у 540-му Центральному ВМГ ЗС України та отримував грошову
надбавку за безперервну військову службу в Збройних Силах України, що передбачена Указом Президента України №389
від 05 травня 2003 року, в наступних
розмірах: за період з серпня 2003 року по жовтень 2003 року у розмірі 10 % його
грошового забезпечення; у листопаді - грудні 2003 року - 50 %; з січня по
серпень 2004 року - 10%, з вересня по
грудень 2004 року - 40 %; з січня по лютий 2005 року - 10 %, з березня 2005 року по теперішній час -
50%, що підтверджується відповідними
довідками відповідача. При цьому,
вказана надбавка сплачувалася позивачу залежно від розміру асигнувань та
наявного фонду грошового забезпечення згідно з п.п.1.2, 2.4 Наказу Міністра Оборони України №149 від
26 травня 2003 року "Про затвердження Інструкції про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах
України".

Суд не
може прийняти до уваги ствердження позивача про те, що йому,
у порушення вимог цього Указу,
постійно не сплачувалася вказана надбавка у максимальному розмірі його
грошового забезпечення, оскільки п. 2
цього Указу визначає тільки максимальний розмір надбавки у процентному відношенні, без визначення його мінімальної границі, виходячи з розміру асигнувань та наявного
фонду грошового забезпечення. З аналогічних мотивів суд також не може прийняти
до уваги факт визнання позову відповідачем.

Відповідно
до ст.
94 КАС України, суд вважає за
необхідне державне мито, що підлягає
сплаті у розмірі 93 гривні, віднести на
рахунок держави, оскільки позивач був
звільнений від його сплати при подачі
позову.

Керуючись ст.
ст. 71, 76,
94, 158-161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволені позову ОСОБА_1 до 540-го Центрального військово-морського госпіталю
ВМС ЗС України про зобов'язання здійснення перерахунку та стягнення
заборгованості по сплаті грошової надбавки за безперервну військову службу, - відмовити.

Судові витрати
по справі віднести на рахунок держави.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Севастополя через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку
ч.5 ст.
186 КАС України.