Справа № 2-а-266/07
Суддя: Оладько С.І.
Дата ухвалення: 2007-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-26607
ПО СТАН О ВА

Іменем України

02 жовтня 2007 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі

головуючої судді Оладько СІ

суддів Савченко С.І.Линник В.Я

при
секретарі Подолян
Л.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до військової частини А 2923,
Міністерства оборони України,про стягнення невиплаченої компенсації за
продовольче забезпечення в суммі 40 191 гр 25 коп.

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом,в якому вказав,що він
проходив дійсну військову службу у військовій частині А 2923 з 03.10.1994р по
15.11.2006р і знаходився на продовольчому забезпеченні у даній військовій
частині. ;

Порушуючи вимоги ст.ст. 1,2,9 Закону Україну "Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей", військова
частина А 2923 не надавала йому продовольче забезпечення або грошову
компенсацію з 2000року,в зв"язку з чим у військової частини утворилась
заборгованість перед ним.

Просить визнати дії командування військової частини неправомірними і
незаконними та стягнути із військової частини на його користь грошову
компенсацію за неотримане продовольче забезпечення з березня 2000р в суммі
40191 гр 25 коп.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 14.09.2007 р в якості співвідповідача
по справі було залучено Міністерство оборони України.

6 судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному
обсязі,вважає що відповідачем по справі буде військова частина А 2923,тому
просить визнати неправомірними дії саме військові частини та стягнути із
військової частини на його користь 40191 гр25 коп.

Представник військової частини А 2923 в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив.що Законом України " Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів" з 11.03.2000р призупинено дію ч 2 ст. 9
Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та
ч.1енів їх сімей".Починаючи з 2001 р в Державному бюджеті кошти на
придбання продуктів харчування за нормою №7 не виділяються.Законом України
"Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх
сімей" із змінами внесеними в 2006р відновлено видачу грошової компенсації
військовослужбовцям за належне речове майно.але Законом України "Про
державний бюджет України на 2007р" дію даної статті призупиненр.Крім
того.вважає.що позивач пропустив строк позовної давності,оскільки зазначений
строк сплинув ще 11.03.2004р.Просить в позові відмовити.

Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні позов не
визнав та пояснив.що Законом України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України з питань соціального захисту
військовослужбовців,військовозобов"язаних та резервістів..." від
03.11.2006р було доповнено ст. 9-1 "Продовольче,речове та інше забезпечення
військовослужбовців".Згідно даної статті військовослужбовці.які проходять
військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі
мають право на отримання замість анлежних їм за нормами забезпечення предметів
речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених
предметів.Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів
України.Але ні постанова,на Закон не передбачають отримання грошової
компенсації саме взамін продовольчого забезпечення.Щодо отримання продовольчого
забезпечення в натурі позивач позовні вимоги не заявив. Крім того.вважає.що
даний спір повине розглядатись окружним адміністративним судом.Просить в позові
відмовити.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу.вивчивши матеріали справи,вважає
позов таким,що підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено,що позивач проходив дійсну військову
службу у військовій частині А 2923 з 03.10.1994р по 15.11.2006р і знаходився на
продовольчому забезпеченні

у даній військовій частині.Наведене стверджується витягом із особової
справи (а.с.8), витягом із наказу (а.с.9),також даний факт не оспорюється
відповідачами по справі.

Відповідно до ч 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей" "військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове забезпечення^ також речове майно і
продовольчі пайки або по їх бажанню грошову компенсацію" 17.02.2000р
Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів"
було призупинено дію частини 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та ч.1енів їх сімей" в частині
одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх.бажанням грошової
компенсації замість них та замість речового майна.алеза змістом даного Закону
призупинено нарахування та виплату компенсації за речове майно і продовольчі
пайки військовослужбовцям під час проходження ними служби і не поширюється на
військовослужбовців.які звільнилися або переведені до інших військових
формувань. Позивач по справі з 15.11.2006р звільнився з військової служби.тому
враховуючи викладене та враховуючи судову практику Верховного Суду України по
зазначеній категорії справ ,суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії
Міністерства оборони України в частині ненарахування та невиплати позивачу при
звільнення його з військової служби грошової компенсації за неотримане
продовольче забезпечення з березня 2000р по час його звільнення по
15.11.2006р.Суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії саме
Міністерства Оборони України,поскільки в судовому засіданні встановлено,що
військова частина А 2923 не є юридичною особою,а є відокремленим підрозділом
Міністерства Оборони України,що стверджується довідкою (а.с. 21) та
відповідними нормативними актами (а.с.22-41 .Поскільки суду не надано
відповідного розрахунку грошової компенсації.яка підлягає відшкодуванню
позивачу.суд вважає за необхідне зобов"язати Міністерство Оборони України
нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане продовольче
забезпечення за період з березня 2000р по 15.11.2006 рік.

Заперечуючи проти позову представник військової частини А 2923 посилався на
те.що позивач пропустив строк позовної давності.Дані посилання суд вважає
помилковими,поскільки згідно Кодексу адміністративного судочинства України
передбачений строк позовної давності в один рік.В судовому засіданні
встановлено,що позивач звільнився з військової служби 15.11.2006р,позовна заява
подана до суду 31.08.2007р,тобто строк позовної давності не закінчився.

Представник Міністерства оборони України також посилався на те.що дана
справа підсудна Київському окружному адміністративному суду.Дані посилання
представника відповідача також є помилковими,поскільки згідно ч 5 розділу У11
"Прикінцеві та перехідні положення "КАС України встановлено,що до
початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм
справи вирішують у першій та апеляційний інстанціях відповідні місцеві та
апеляційні загальні суди за правилами КАС України.Після початку діяльності
окружного адміністративного суду адміністративні позови,подані до відповідних
місцевих загальних судів у справах,що підсудні окружному суду,передаються цими
судами до окружного адміністративного суду.якщо провадження у справі ще не
відкрито".Як вбачається із матеріалів справи .ухвалою судді Ірпінського
міського суду від 31.08.2007р було відкрито провадження у адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1дому відповідно до положень КАС України дана справа
повинна розглядатись відповідним місцевим судом.

На підставі ст.,1,2,9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
ч.1енів їх сімей ".керуючись ст.ст. 3,10,60,157-163 КАС України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити частково .

Визнати протиправними дії Міністерства Оборони України щодо ненарахування
та невиплати при звільненні ОСОБА_1грошової компенсації за неоотримане
продовольче забезпечення за період з березня 2000р по 15.11.2006 рік.

Зобов'язати Міністерство Оборони України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову
компенсацію за неотримане продовольче забезпечення за період з березня 2000р по
15.11.2006 рік.

Постанова суду може
бути оскаржена до
Київського адміністративного
апеляційного суду шляхом
подачі заяви про
апеляційне оскарження на
протязі 10 днів
із

послідуючою
подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів або шляхом подачі апеляційної
скарги на протязі 10 днів.

Постанова суду в повному обсязі буде виготовлена 07.10.2007р