Справа № 2“а”7/07
Суддя: Логвинюк І.М.
Дата ухвалення: 2007-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 "а" 7/07 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
квітня 2007 р. Ковельський
міськрайсуд Волинської обл.,
в складі: головуючого-судді- Логвинюк І. М, за участю : секретаря - Бакай
Л.О.,

позивача-
ОСОБА_1, представника відповідача- Бутейка М.М., представника відповідача-
Романчук Л.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у
Волинській області про визнання нечинними рішень Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській області про його звільнення із служби в
органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за наказами по особовому
складу №№ 127 о/с,128 о/с від 02.10.98 p.; скасування як
неправомірного рішення Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Волинській області про призначення йому розміру пенсії на підставі наказу по
особовому складу № 128 о/с від 02.10.98 р. та зобов"язання Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області прийняти рішення про
звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ у відставку згідно з
наказом № 135 о/с від 23.10.98 р.; внести у його трудову книжку відомості про
звільнення із служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 301
від 27.04.93 p.;
зарахувати 8 років 6 місяців до стажу служби у пільговому обчисленні
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 р. № 393 та
подати відповідні дані та документи про його звільнення зі служби у відставку
та про отримувану ним доплату та пільговий стаж служби до пенсійного органу -
Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській обл. для проведення
перерахунку призначеної пенсії;

встановив:

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з даним адміністративним
позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській обл. ( далі - УМВС),
мотивуючи тим, що йому на день звільнення з органів внутрішніх справ (далі -
ОВС) виповнилось 46 років, вислуга років склала 27 років. Перебуваючи на службі
в ОВС, він мав спеціальне звання - підполковник міліції та досяг граничного
віку перебування на службі у ОВС. Мав військове звання старшина міліції УВВ
МВС. У 1977 р. його було знято з військового обліку без встановленого розряду
для перебування на службі у запасі. Він на час звільнення з ОВС не перебував на
військовому обліку чи у запасі другого розряду, як старшина міліції. Згідно із
свідоцтвом про хворобу № 598 від 01.10.98 p., який
він вважає рекомендаційним, лікарняною комісією поліклініки УМВС у Волинській
обл. було визнано його обмежено придатним до військової служби із
захворюванням, пов»язаним з проходженням служби в ОВС. За рішенням МСЕК йому
встановлено втрату 25 % працездатності. Однак, його було помилково та
неправомірно згідно з наказами по особовому складу № № 127,128 від 02.10.98 р.
звільнено зі служби в ОВС у запас з постановкою на військовий облік в період
його тимчасової непрацездатності. У з»язку з порушенням трудового законодавства,
наказом по УМВС по особовому складу № 135 від 23.10.98 р. відповідачем - УМВС
України у Волинській обл.
було змінено пункт « Підстава « наказу № 128 о/с від 02.10.98 р. та
звільнено його зі служби в ОВС у відставку з 17.10.98 р.

УМВС також було невірно призначено розмір довічної пенсії за вислугу років,
до трудової книжки було невірно внесено запис про звільнення відповідно до
наказу УМВС №

127 від
02.10.98 р. та без зазначення підстави звільнення. До особової справи було
внесено

дані про звільнення з ОВС у відставку (за віком ) з
17.10.98 р. згідно з п. 65 «а» «Положення

про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ

Української РСР «.

Просив визнати нечинним рішення відповідача - УМВС про звільнення його зі
служби в ОВС у запас Збройних Сил України за наказами по особовому складу №№
127 о/с,

128 о/с від
02.10.98 p.;
скасувати рішення відповідача - УМВС про призначення йому розміру

пенсії за вислугу років на підставі виписки про
звільнення зі служби з ОВС у запас Збройних

Сил України за наказом по особовому складу № 128 о/с від
02.10.98 р.; зобов»язати

відповідача - УМВС призначити йому розмір пенсії за
вислугу років на підставі звільнення

зі служби в ОВС у відставку відповідно до наказу
відповідача по особовому складу № 135

о/с від 23.10.98 р. ; зобов»язати провести перерахунок
розміру призначеної йому пенсії за

вислугу років з врахуванням щомісячної доплати до
грошового забезпечення в розмірі 118

грн., отримуваної ним згідно з грошовим атестатом № 49 за
1998 р.

У своїй заяві від 11.01.07 р. позивач доповнив свої позовні вимоги та
просить суд зобов»язати відповідача провести обчислення періоду проходження ним
служби у підрозділі карного розшуку із розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць
служби та з врахуванням цього провести перерахунок розміру пенсії відповідно до
загальної вислуги років, мотивуючи тим, що відповідач, призначивши йому пенсію
за Законом України « Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб
«Постановою KM України № 393 від 17.07.92 р. «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та ч.1енам їх сімей «, не врахував, що до п. З вказаної
постанови постановою KM України № 1009 від 18 грудня 1995 р. було доповнено п.п.
«в» про обчислення періодів проходження служби у підрозділах карного розшуку із
розрахунку 1,5 місяця служби за кожен місяць служби. Після звільнення позивача
із служби постановою KM України № 1497 від 16.11.01 р. дане положення п.п. «в»
п. З постанови KM України № 393 від 17.07.92 р. було доповнено абзацом
такого змісту : « час проходження служби особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ у підрозділах карного розшуку за переліком
посад і умовами, що визначаються міністерством внутрішніх справ», що також
відповідачем враховано не було і перерахунок призначеної раніше пенсії
здійснено не було. З 01.01.06 р. перерахунку підлягала призначена йому раніше
пенсія , що відповідачем - УМВС зроблено не було. Він отримував щомісячно
додаткову доплату в розмірі 118 грн. згідно з постановами KM України
№ 257 від 02.04.93 p., № 452 від 06.04.98 p., що
відповідачем -УМВС також враховано не було.

Надалі позивач своєю заявою від 21.02.07 р. змінив свої позовні вимоги та
просить визнати дійсним його звільнення з ОВС у відставку за пунктом 65 «
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР «; зобов»язати відповідача - УМВС внести
відповідний запис у його трудову книжку та подати дані та документи про
звільнення його у відставку за наказом № 135 о/с до пенсійного органу ;
зобов»язати пенсійний орган призначити та провести відповідний перерахунок
розміру його пенсії за вислугу років як звільненому у відставку згідно чинного
пенсійного законодавства. Просить позов задовольнити.

Заявою від 20.03.07 р. позивач знову змінив свої позовні
вимоги, просить визнати нечинним рішення відповідача- УМВС про звільнення його
зі служби з ОВС у запас ЗС України за наказами №№ 127 о/с , 128 о/с від
02.10.98 p.; скасувати неправомірне рішення відповідача-УМВС про
призначення йому пенсії як звільненому у запас, зобов»язати відповідача - УМВС
прийняти рішення про звільнення його зі служби в ОВС у відставку звідно з
наказом № 135 о/с від 23.10.98р.; внести у його трудову книжку відомості про
звільнення із служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 301
від

27.04.93 p.;
зарахувати 8 років 6 місяців до стажу служби у пільговому обчисленні
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 р. № 393 та
подати відповідні дані та документи про його звільнення зі служби у відставку
та про отримувану ним доплату та пільговий стаж служби до пенсійного органу -
Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській обл. для проведення
перерахунку призначеної пенсії;

Ухвалою суду від 29.03.07р. до участі у розгляді справи в якості
співвідповідача залучено Головне Управління Пенсійного фонду України у
Волинській області ( далі -ГУПФ).

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги, зазначені у заяві від
20.03.07 р. підтримав, обгрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Зазначає, що
про порушення його прав йому стало відомо лише у 2006 р. після звернень зі
скаргами до вищестоящих установ МВС України. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - УМВС в судовому засіданні позову не визнав, суду
пояснив, що дійсно, позивач у 1998 р. був звільнений із служби в ОВС в запас
05.10.98 p.,
про що було видано наказ № 128 о/с від 02.10.98 р. Однак, оскільки згодом
позивач представив листок непрацездатності, 23.10.98 р. було видано наказ № 135
о/с, яким змінено лише дату звільнення зі служби - з 17.10.98 р. з врахуванням
та на підставі даних листка непрацездатності. Звільнення позивача із служби у
запас є правомірним, підстав для звільнення його зі служби у відставку не було.
На час звільнення позивач будь-якого медичного висновку про непридатність до
служби у зв»язку із станом здоров»я чи наявністю групи інвалідності, не
надавав. Дійсно, відповідачем -УМВС помилково у трудовій книжці позивача було
зазначено номер наказу про звільнення не №128 о/с, а №127 о/с, і цю помилку у трудовій книжці УМВС згідне
виправити. Відповідно, як особі, що звільнена у запас ЗС України, позивачу не
належить доплата до місячного грошового забезпечення у розмірі 40 % від суми
пенсії, підстав для зарахування 8 р. та 6 міс. у пільговому обчисленні немає,
так як постанова KM України від 16.11.01 р. № 1497 набрала чинності після
звільнення позивача із служби. Щомісячне додаткове грошове утримання позивачу
перед виходом на пенсію не призначалось. Нарахування пенсії проведено вірно.
Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - ГУПФ в судовому засіданні позову не визнала, суду
пояснила, що вважає, що звільнення позивача із служби в ОВС УМВС було проведено
вірно, пенсія нарахована правильно та підстав для проведення її перерахунку
немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши
письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний
та підлягає до часткового задоволення.

Згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою KM
Української РСР від 29.07.91 р. № 114 ( далі - Положення... ) , визначено
порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу ОВС УРСР,
їх права і обов"язки.

Судом встановлено, що на час звільнення з ОВС позивачу було присвоєно
спеціальне звання підполковника міліції, тобто, відповідно до ст. 2
Положення... , він належав до осіб старшого начальницького складу.

Відповідно до ст. 7 Положення... , особи старшого начальницького складу,
залежно від присвоєних їм спеціальних звань, перебувають на службі в ОВС до
віку - 45 років.

За змістом ст. 8 Положення..., особи старшого начальницького складу, які
досягай встановленого для них п. 7 Положення... віку, підлягають звільненню в
запас з постановкою на військовий облік або у відставку та можуть бути
звільнені у запас Збройних Сил України або у відставку також до закінчення
строку, на який їм продовжено строк служби в ОВС.

За змістом п. 62 розділу У11 " Звільнення зі служби", звільнення
осіб начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил СРСР ( з постановкою на
військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку,
встановленого Законом СРСР " Про загальну військову повинність" для
перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров"я
придатні до військової служби.

б) у відставку, якщо звільнені особи досягай граничного віку, встановленого
Законом СРСР " Про загальну військову повинність", для перебування в
запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані
військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров"я до
військової служби (із зняттям з військового обліку).

За змістом п.64 розділу У11 Положення..., особи старшого начальницького
складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком- при
досягненні віку, встановленого для них п. 7 Положення..., при

наявності вислуги років;

б) через хворобу
- у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний

час за рішенням військово-лікарської комісії;

За змістом п.65 Положення..., особи начальницького складу звільняються зі
служби у відставку (із зняттям з військового обліку) :

а) за віком- при
досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР " Про

загальну військову повинність" для перебування в
запасі осіб, які мають відповідні військові

звання;

б) через хворобу
- у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням

військово- лікарської комісії.

25.03.1992 р. було прийнято Закон України " Про загальний військовий
обов"язок і військову службу ", у ст. 28 якого встановлено граничний
вік перебування у запасі на час звільнення позивача з ОВС.

Та обставина, що позивач звільнений із служби в ОВС відповідачем - УМВС та
у його трудовій книжці зроблено помилково зазначено посилання, як на підставу
внесення запису у трудову книжку про звільнення, на наказ № 127 о/с від
02.10.98 p.,
що стверджується копією трудової книжки, виданої 13.10.69р. на ім"я
позивача, сторонами не оспорюється.

Із тексту копією наказу № 127 о/с від 02.10.98 р. слідує, що будь-яких
рішень УМВС щодо позивача у даному наказі не зазначено.

Тієї обставини, що на час звільнення з ОВС позивач перебував у спеціальному
званні - підполковник міліції, представники відповідача не оспорюють. Ця
обставина стверджується також матеріалами особової та пенсійної справи
позивача.

Із копії військового квитка НОМЕР_1, виданого у 1970 р. на ім"я
позивача, пояснень позивача та представника відповідача - УМВС, слідує, що на
час звільнення позивача з ОВС у запас, а саме: за станом на 23 жовтня 1998 p., він мав
військове звання -старшина (згідно з наказом УВВ МВС від 04.11.72 р. № 341).

Із свідоцтва про хворобу № 598, виданого 01.10.98 р. Військово-лікарняною
комісією УМВС у Волинській обл., слідує, що щодо позивача комісією було
прийнято рішення про визнання його обмежено придатним до військової служби. Як
пояснив позивач, дане рішення комісії він не оспорював.

Копією наказу № 128 о/с від 02.10.98 р. по особовому складу УМВС України у
Волинській області стверджується, що дійсно, позивача було звільнено із ОВС у
запас Збройних Сил згідно з п. 64 "а" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом ОВС України.з 05.10.98 р. та зазначено його
вислугу років - 27 років, 16 днів.

Як вбачається з копії наказу № 135 о/с від 23.10.98 р. по особовому складу
УМВС України у Волинській обл., що дійсно, даним наказом на підставі листка
непрацездатності від 01.10.98 р.НОМЕР_2 виданого вузловою лікарнею ст. Ковель
Львівської залізниці, окремим абзацом наказу було частково змінено пункт наказу
УМВС у області № 128 о/с від 02.10.98 р. та зазначено, що позивача слід
рахувати звільненим з 17.10.98 p., відповідно, вказано перераховані дані вислуги його
років.

Із оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи
позивача № 81/4348, слідує, що позивачем подано 05.10.98 р. УМВС заяву про
призначення пенсії у зв"язку із звільненням зі служби 05.10.98 р. по
хворобі та за вислугою років та відповідачем - УМВС, що на той час виконував
функції пенсійного органу для пенсіонерів ОВС, було підготовлено висновок про
призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з Законом України "
Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів

внутрішніх справи" від 09.04.92 p., з 17.10.98 р. на
підставі п. 64 "а" Положення..., за віком, з врахуванням як
календарного, так і пільгового обчислення вислуги років, суми грошового
забезпечення, даних грошового атестату № 49 від 04.11.98 р. Відповідно,
23.11.05 p.,
19.04.05 Р..19.01.05 р..25.08.04 р..02.10.03 р..04.12.02 р.,11.01.01
р..09.12.99 р..18.06.99 р. проводились перерахунки призначеної пенсії.

Копією рапорта позивача
на ім"я начальника УМВС України у Волинській обл.від 27.04.98 р. слідує,
що останній просив звільнити з ОВС на пенсію у зв"язку з досягненням віку
та вислугою років.

Копією довідки, що міститься в особовій справі позивача, стверджується, що
пенсія йому призначена з 17.10.98 р. із таких видів грошового забезпечення, як
посадовий оклад, оклад за звання, 40 % надбавка за вислугу років, 10% надбавка
за таємність, що відповідає даним грошового атестата № 49.

Із копій висновків по службових перевірках за зверненнями позивача,
проведеними ВРП УМВС України у Волинській обл.
у березні 2006 р.та у жовтні 2006 p., слідує, що після набрання чинності постановою KM України
від 17.07.92 р. № 393 " Про порядок обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
ч.1енам їхніх сімей", та змін, внесених постановою KM
України від 16.11.01 р. № 1497, позивач не працював у підрозділі карного
розшуку за переліком посад і умовами, визначеними МВС України.

Як зазначає позивач, відповідач - УМВС зобов"язаний був звільнити його
відповідно до поданої ним заяви у відставку через хворобу. Одночасно він
пояснив в судовому засіданні, що визнаний обмежено придатним до військової
служби, будь-якого медичного висновку про непридатність до військової служби,
як це вимагає зміст п.п. 64,65 Положення..., на час звільнення він відповідачу
- УМВС не надавав, що стверджується також свідоцтвом про хворобу № 598, виданим
01.10.98 р. військово-лікарняною комісією УМВС у Волинській обл..

Відповідно до п.п. 12,18 розділу 11 "Права, обов'язки і
відповідальність" Положення..., особи начальницького складу органів
внутрішніх справ одержують грошове забезпечення за нормами, встановленими
законодавством. їх пенсійне забезпечення здійснюється в порядку, встановленому
законодавством.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звільнений із органів
міністерства внутрішніх справ у запас Збройних Сил згідно з п.п."а"
п.64 Положення ..., у зв"язку з досягненням ним віку, встановленого п. 7
даного Положення..., що передбачає постановку на військовий облік. Дана
обставина стверджується копією наказу УМВС України у Волинській області"
По особовому складу " № 128 о/с від 02.10.98 р.

Копією наказу УМВС України у Волинській області " По особовому складу
" № 135 о/с від 23.10.98 p.,
стверджується, що відповідач - УМВС України у Волинській обл. окремим абзацом,
частково змінив пункт наказу УМВС в області № 128 о/с від 02.10.98 р. та
наказав рахувати позивача звільненим з 17.10.98 p., з огляду на
наявність листка непрацездатності від 01.10.98 р.НОМЕР_2 виданого вузловою
лікарнею ст. Ковель Львівської залізниці.

Таким чином, на думку суду, відповідачем - УМВС України у Волинській обл.
виданням наказу № 135 о/с від 23.10.98 p., з
врахуванням даних листка непрацездатності, було змінено лише дату звільнення
позивача, зазначену у його ж наказі № 128 о/с від 02.10.98 p., а не
підставу чи вид звільнення.

Із копії наказу УМВС України у Волинській обл. " По
особовому складу " № 127 о/с від 02.10.98 p., слідує, що
жодним пунктом даного наказу не вирішувалось будь-яке кадрове питання щодо
позивача, а тому такий наказ неправомірно зазначено у трудовій книжці позивача
як підстава до внесення запису про його звільнення. Вимога позивача про
зобов"язання відповідача - УМВС внести виправлення у трудову книжку
позивача є правомірною.

Разом з тим,
на думку суду, доцільно зобов"язати відповідача -УМВС внести виправлення у
трудову книжку позивача, зазначивши у ній підставами для внесення запису про
звільнення як наказ № 128 о/с від 02.10.98 p., так і наказ №
135 о/с від 23.10.98 p.,
яким внесено зміни у наказ № 128/о/с від 02.10.98 р. Посилання на наказ №
127 о/с від 02.10.98 р. слід виключити.

Вимога позивача про визнання нечинним рішення відповідача про звільнення
його зі служби за наказом № 128 о/с від 02.10.98 р. є безпідставною, оскільки
саме у цьому наказі відповідачем - УМСВС зазначено підставу звільнення та
посилання на пункт Положення...

Вимога позивача про скасування рішення відповідача про призначення йому
пенсії як особі, звільненій у запас ЗС України, є безпідставною, оскільки,
відповідно до п.64 "а" Положення..., ст. 28 Закону УРСР " Про
військовий обов'язок та військову службу" в редакції 25.03.92 p., в редакції, що
була чинною на день звільнення позивача, Наказу МО УРСР № 010 від 06.01.86 р. " Про настанову з
військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і
матросів запасу ЗС УРСР ", що був чинним на час звільнення позивача, він
підлягав звільненню з ОВС у запас ЗС України, як особа, що на час звільнення не
досягла граничного віку перебування у запасі відповідно до військового звання.

Підстав для зобов"язання відповідача - УМВС внести до трудової книжки
позивача відомостей про звільнення його у відставку, суд не вбачає.

Підстав для задоволення вимог позивача про зобов"язання відповідача -
УМВС прийняти рішення про звільнення позивача у відставку за станом
здоров"я, в судовому засіданні не здобуто.

Пенсія призначена позивачу відповідно до положень Закону України " Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб " від 09.04.92 p., що визначає
умови, норми і порядок пенсійного забезпечення осіб начальницького складу ОВС
України. Даних про отримання позивачем перед виходом на пенсію щомісячної
надбавки до грошового утримання в судовому засіданні не здобуто та з матеріалів
справи, копій матеріалів особової справи, наданих відповідачем -УМВС, пенсійної
справи, не випливає.

Підстав для задоволення вимог позивача про зобов"язання відповідача
-УМВС подати відповідачу- ГУПФ такі відомості та документи, що свідчили б про
звільнення позивача у відставку, а не у запас, надавали йому право на перерахунок
призначеної пенсії, що належить особам, звільненим у відставку, відповідно до
Постанови KM України від 02.09.93 р. № 257 "Про умови оплати
праці працівників органів внутрішніх справ"; зарахування 8 р.6 міс. до
вислуги років у пільговому обчисленні за період проходження служби у підрозділі
карного розшуку, згідно з Постановою KM України від
17.07.192 р. № 393 " Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та ч.1енам
їхніх сімей", суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 7-11, 17,51,71,94,99,158-163 КАС України, п.п.1,7,8 ;
пп."а" п. 62 пп."а" п. 64 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого постановою KM Української РСР від

29.07.91 р. № 114,
ст.ст. 1,43 Закону України " Про пенсійне забезпечення

військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та

деяких інших осіб " від 09.04.92 p., із
змінами та доповненнями, ст.28 Закону України " Про

військовий обов'язок і військову службу" від
25.03.1992 p., постановою KM України від

17.07.92 р. № 393
" Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і

грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,

військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам

начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ
та ч.1енам їхніх сімей" зі змінами

, внесеними постановою KM України
від 16.11.01 р. № 1497, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов"яати відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ
України у Волинській обл.,
внести до трудової книжки позивача - ОСОБА_1зміни у графу 4 та як підставу
внесення запису про його звільнення зазначити накази № 128 о/с по УМВС України
у Волинській обл. від
02.10.98 р. , № 1358 о/с від 23.10.98 р.
по УМВС України у Волинській обл., запис про наказ № 127 о/с від 02.10.98 p.- анулювати.

В решті позову -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_13 ( три) грн. 40
коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного
суду через Ковельський міськрайсуд у слідуючому порядку: заява про апеляційне
оскарження подаєтьчя протягом 10 днів з дня її проголошення, а апеляційна
скарга - протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.