Справа № 2-а-5-741/07
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2007-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-a-5-741/2007 року
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 березня 2007
року

Центральний
районний суд міста Миколаєва

У
складі: головуючого - судді Алєйнікова В.О.

при
секретарі Гуковій
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну
справу за позовом

ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у ЛЕНІНСЬКОМУ районі міста Миколаєва, Відділення державного казначейства України у
Миколаївськії області про захист прав,
відшкодування моральної шкоди, -

Встановив

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної податкової
інспекції у ЛЕНІНСЬКОМУ районі міста Миколаєва,
Відділення державного казначейства України у Миколаївськй області, просив суд:

1.
першу податкову вимогу № 1/112 від 15.09.05 p.,
видану Державною податковою інспекцією у ЛЕНІНСЬКОМУ
районі міста Миколаєва, визнати
незаконною та скасувати;

2.
зобов'язати Державну податкову інспекцію у ЛЕНІНСЬКОМУ
районі міста Миколаєва повернути йому переплату земельного податку обсягом 81
грн. 50 копійок;

3.
зобов'язати Державну податкову інспекцію у ЛЕНІНСЬКОМУ
районі міста Миколаєва надати йому письмове повідомлення про зняття застави з
усіх активів;

4.
стягнути з Відділення державного казначейства України у
Миколаївськй області 100.000 грн. на відшкодування завданої йому моральної
шкоди

У своїй
заяві, що була підтримана ним під час
судового засідання позивач по-суті вказував,
що з лютого 2005 року набув право власності в порядку спадкування на
житловий будинок, за яким закріплена
земельна ділянка, через що є платником
земельного податку.

Проте
акий податок Державна податкова інспекція у ЛЕНІНСЬКОМУ районі міста Миколаєва
нараховує йому з 2003 року, через що
хибно видала оскаржуване повідомлення та змусила його надмірно сплатити суми
податку.

Моральна
ж шкода завдана йому такими діями, а
також небажанням відпоідачів належним чином виправити цей недолік.

2

Представники
відповідачів під час судового засідання вважали позов таким, що не підлягає задовленню.

Після
вислуховування сторін та перевірки матеріалів справи суд дійшов висновку про
те, що у задоволенні поданого позову
слід відмовити у повному обсязі за

такого.

1 Оскаржувана «перша податкова вимога» від
15 вересня 2005
року № 1/112

стосується
/в тому числі - в частині передачу усіх активів у податкову заставу/ виключно
ОСОБА_2 та майна й активів, що належать
ОСОБА_1; ані позивача, ані належного
йому майна вона не стосується взагалі. /а.с.
16/

Отже, підстави вважати, що шляхом її видами порушені права
позивача, є відсутніми, а ОСОБА_1 не є належним позивачем при її
оскарженні.

2. Твердження про неправомірність вимоги
щодо сплати податку за період з 2003 року

та
наявність переплати через сплату податку у цей період є наслідком хибного тлумачення
позивачем вимог діючого законодавства.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на житловий
АДРЕСА_1 зрештою - в порядку спадкування після смерті свого брата ОСОБА_3, який помер 24 червня 2003 року /ах. 17-19/

Відповідно
до частини 2 статті 548 ЦК
Української РСР же прийнята спадщина визнається належною спадкодавцю з часу
її відкриття /в цьому випадку - з червня 2003 року/.

За
такого обов'язок щодо її утримання,
зокрема - сплати земельного податку -лежить на позивачеві з часу
відкриття спадщини, але не з часу
реєстрації свідоцтва про право власності на спадщину.

Отже, підстави для задоволення вимог щодо
повернення зайво сплачених коштів також є відсутніми.

З. Вимога про
видачу письмове повідомлення про зняття застави з усіх активів також

не
можуть бути задоволені за такого.

По-перше, матеріалами справи не доведено, що застава на активи позивача накладалась.
Посилання позивача про першу податкову вимогу є безпідставними, оскільки ця вимога ані позивача, ані його активів не стосується.

По-друге, у встановленому для цього порядку за
отриманням такого повідомлення позивач не звертався, через що підстави його вимагати судом є
відсутніми.

4. Оскільки відсутні підстави для
задоволення вимог позивача про захист його прав та

порушення
прав позивача при розгляді цієї справи судом не встановлено, підстави для задоволення вимог щодо
відшкодування моральної шкоди є відсутніми.

3

Керуючись ст. 2, 161 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у ЛЕНІНСЬКОМУ
районі міста Миколаєва, Відділення
державного казначейства України у Миколаївськй області про

захист
прав, відшкодування моральної
шкоди, - відмовити.

Постанова
може бути оскарженою до апеляційного адміністративного суду через Центральний
районний суд міста Миколаєва протягом 10 днів

СУДДЯ АЛЄЙНІКОВ В.О.