Справа № 2"а"-19/2007
Суддя: Юсип І.М.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2»а»-19/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року м.
Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого -судді Юсип І.М.

секретаря Якимів
Г.С

з участю представників позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду
в м.Галичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації про
стягнення недоотриманих сум на оздоровлення,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Галицької районної державної адміністрації про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
позивача підтримав повністю, обґрунтувавши їх тим, що позивач ОСОБА_3 є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесено її до
1 категорії - інвалід II групи. У відповідності до вимог ч.ч.4-7 ст. 48 Закону
України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачці передбачена щорічна допомога на
оздоровлення і виплачується в розмірах, інвалідам І-ІІ групи - п»ять
мінімальних заробітних плат. Така допомога на оздоровлення повинна виплачуватися
органами захисту населення за місцем проживання позивача.

За період 2004-2007р.р. відповідачем виплачено щорічну
допомогу на оздоровлення позивачу в загальній сумі 293 грн.40 коп. ,тобто у
2004-2005 p.p. по 26 грн.70 коп, а 2006-2007 p.p. по 120 грн. Дану допомогу відповідачем виплачено на
підставі ст.62 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» де його застосування
проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Дану суму на
оздоровлення відповідач виплатив на підставі

постанови Кабінету Міністрів України « Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від
26.07.1996 року. Вважає, що виплати відповідачем значно нижчі, ніж передбачено
ст.48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи « За змістом ст. 71 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
із змінами від 5.10.2006р. вбачається, що дія положень цього Закону не може
призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього ж
Закону. Вважає, що ст. 71 Закону України « Про державний бюджет України на 2007
рік», якою зупинено виплати допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати суперечать вимогам ст.ст. 16,46,49,52 Конституції України і
тому є неконституційними Просить позов задоволити, стягнувши з відповідача
недоотриману суму в розмірі 6329 грн.10 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не
визнала, посилаючись на недопущення ними порушень вимог чинного законодавства
при виплаті ОСОБА_3, як потерпілій, інваліду від Чорнобильської катастрофи
компенсацій щорічної допомоги на оздоровлення за період 2004-2007 років. Згідно
Законів України «Про державний бюджет» як на 2006 рік так і на 2007 рік було
надано право Кабінету Міністрів України у цих роках встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Фінансування
компенсаційних виплат, доплат та допомог громадянам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, проводилося в повному обсязі як і передбачалося
Законами України « Про державні бюджети України» на 2004-2007 роки. Окрім того
статтею 48 Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової
допомоги а ст. 62 передбачає, що застосування Закону здійснюється у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов»язковими для
виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої
влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб»єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.
Конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати ( ст.67 Закону). Тобто розміри виплат встановлені
постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 836 « Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».На даний момент зміни до
постанови щодо розмірів одноразової компенсації і щорічної допомоги на
оздоровлення а також щодо розмірів розрахункової величини мінімальної заробітної плати ,що
застосовується для обрахування

згаданих виплат, не вносилися. Просить в позові ОСОБА_3
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що надані
сторонами в обгрунтування їх вимог та заперечень, з»ясувавши фактичні обставини
справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до 1 категорії. 14.04.1997 р.
їй була встановлена 2-га група інвалідності в зв»язку із захворюванням,
пов»язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС. З тих причин вона перебуває на обліку
в Управлінні праці та соціального захисту Галицької РДА Івано-Франківської
області. Вказані факти підтверджуються копіями посвідчень особи, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, довідками МСЕК. ( а.с.4-8).

З довідок Управління праці та соціального захисту
населення за №№ 290/01-1.11,291/01-1.11,292/01-1-11, 293/01-1.11 від 14.05.07р.
( а. с. 5-8) вбачається, що протягом останніх трьох років позивачці
нараховувалась та виплачувалась допомога на оздоровлення в загальній сумі 293
грн.40 коп., тобто за 2004 p.- 26.70 грн., за 2005 p.- 26,70 грн., за 2006 р.-120 грн., за 2007 p.-120 грн.

За змістом ст. 48 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 1-2
групи виплачується в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. В цій же статті
зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати.

Посилання представника відповідача на те, що ст. 48
Закону не визначено конкретні розміри компенсацій та грошової допомоги, а ст.
62 передбачено, що застосування Закону здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов»язковими для виконання є
безпідставними.

Законом « Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет
Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір
допомоги та оздоровлення, встановлений законом. Окрім того ст. 71 Закону « Про
статус і соціальний захист...» встановлено, що дія цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Разом з тим, виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами, при нарахуванні і виплаті
позивачці допомоги на оздоровлення, відповідач повинен був керуватися вимогами
Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» де зазначено, що щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в розмірах, інвалідам І-ІІ групи - п»ять

мінімальних заробітних плат.

У період, за який заявлені вимоги про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, розмір мінімальної
заробітної плати повинен бути таким:

2004 р. -01.01.-205,00 грн., 01.09.-237.00 грн. Закон № 1801-ІУ від
17.06.2004;

«Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік»;

2005 р. -
01.01.-262.00 грн.,01.04.-290.00 грн., 01.07.-310.00 грн.,01.09-332.00
грн.

Закон № 2505-ІУ від
25.03.2005р.»Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України
на 2005р. та деяких інших закон. Актів;

2006 р. - 01.01.-350.00 грн.,01.07-375.00
грн.,01.12-400 грн., Закон № 3235-ІУ від

20.12.2005р.,»Про державний бюджет України на 2006 рік»;

2007 р. - 01.01.-400.00 грн.,01.04- 420.00
грн.,01.10-460.00 грн., Закон № 749-У від

15.03.2007р. «Про внесення
змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2007р.»

2004 р. - 221 грн. х 5 мін.зар.плат = 1105.00 грн.;
2005р. - 298,50 грн. х 5 =1492,50 грн.; 2006 р. -375 х 5 =1875.00 грн.; 2007 р.
- 430 х 5 = 2150.00 грн.

Однак фактично за період 2004-2007 p.p. позивач одержав щорічну допомогу на оздоровлення в сумі
293 грн.40 коп, а повинен був отримати 6329 грн. 10 коп.3 врахуванням одержаних
позивачем щорічних допомог на оздоровлення підлягає до стягнення різниця в сумі
6329 грн. 10 коп. як вбачається із розрахунку, який долучений до позовної
заяви( а.с.З).

На неприпустимість обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень вказав і Конституційний Суд України, який
в своєму рішенні від 11.10.2005 року сформулював правову позицію, згідно з якою
Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, до яких
належать також громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Як зазначено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» судам необхідно виходячи з того, що нормативно-правові
акти будь-якого державного чи іншого органу підлягають оцінці на відповідність
як Конституції, так і закону.

За наведених вище доказів і обставин справи суд приходить
до висновку, що при проведенні нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення,
посилання Управління праці та соціального захисту населення Галицької РДА на
постанову Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року « Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щодо розмірів одноразової компенсації

учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи, і щорічної допомоги на оздоровлення
постраждалим громадянам, а також щодо розмірів розрахункової величини
мінімальної заробітної плати застосовується для обрахування згаданих виплат є
неправомірною, оскільки даною постановою порушуються Конституційні права
позивачки що і слід позов задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита
при подачі позовної заяви і відповідач також на підставі Декрету Кабінету
Міністрів України « Про державне мито» звільнений від сплати державного мита,
то у відповідності до ст..94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок
держави.

На підставі ст. ст. 22, 24, 46,55 Конституції України ст.ст.1,13, 48,70,71 Закону України « Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Законів України «Про державний бюджет...» на 2004-2007 роки,
керуючись ст.ст. 94,158,159,161,163,186 Кодексу адміністративного судочинства
України суд ,-

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області
в користь ОСОБА_3 недоотриману одноразову допомогу на оздоровлення в сумі -
6329 гривень 10 коп.3а період з 2004 р. по 2007 р.

Судовий збір по справі
віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржене до Львівського Апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів після проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти
днів апеляційної скарги через Галицький районний суд.