Справа № 2-А-39/07
Суддя: Федонюк С.Ю.
Дата ухвалення: 2007-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
жовтня 2007 року справа
№ 2-А-39/07 м. Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді Федонюк
С. Ю.,

при
секретарі Навроцькій
М. Р.,

з участю :

прокурора Бордюженко
Е.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Колемасової
С. Ф.,

представника третьої особи Ясинської Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську адміністративну справу за
позовом прокурора м. Нововолинська в інтересах ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому, третя особа на стороні відповідача головне
управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської
облдержадміністрації, про визнання дій
управління праці та соціального захисту протиправними та стягнення з
відповідача недоплаченої суми одноразової допомоги,

встановив:

Прокурор
м. Нововолинська звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1з адміністративним
позовом до управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН)
Нововолинського міськвиконкому, залучивши до позову в якості третьої особи
головне управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи
Волинської облдержадміністрації, в якому
просили зобов"язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу суму
недорахованої одноразової допомоги 16590, 60 грн. як особі, що має статус постраждалого від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інваліда 2 групи від
захворювання, пов"язаного з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Під час
судового розгляду прокурор в інтересах позивача уточнив позовні вимоги, додавши вимогу про визнання протиправними дій
відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 одноразової допомоги в сумі 284, 40 грн.

2

Свої змінені позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до ст. 48 Закону України " Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
для інвалідів 2 групи передбачена виплата одноразової допомоги в розмірі 45
мінімальних заробітних плат. Виплати проводяться протягом одного місяця з дня
встановлення інвалідності. Позивач визнаний інвалідом 2 групи 18 вересня 2006
року, йому вказана допомога нарахована і
виплачена в жовтні 2006 року в розмірі 284 грн.40 коп. на підставі Постанови
Кабінету Міністрів № 836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Вважають, що оскільки управління праці та
соціального захисту населення виплатило ОСОБА_1 одноразову компенсацію , обрахувавши її не з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої у
відповідності із Законом України "Про Державний бюджет на 2006
рік", у розмірі 375 грн., а в сумі 284, 40 грн. відповідно до згаданої
Постанови Кабміну України від 26.07.1996 р. № 836. Посилаючись на ст.
ст. 50, 92 Конституції України, ст.
9 КАСУ, просять визнати дії відповідача
протиправними і стягнути з нього в користь позивача одноразову компенсацію в
сумі 16590, 60 грн., виходячи з
розрахунку : 45 х х 375 грн. - 284, 40 (виплачена сума) = 16590, 60 грн.

Представники
відповідача Колемасова С. Ф. та третьої особи на стороні відповідача Ясинська
Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважаючи,
що дії по нарахуванні одноразової соціальної виплати позивачу були
правомірними, відповідали вимогам
законодавства, яке було чинне на час
виникнення права ОСОБА_1
на вказану допомогу. Свої заперечення обґрунтовують тим, що одноразову компенсацію позивачу нараховано
відповідно до ст. 48 Закону України
"Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Згідно ст. 63 даного
Закону фінансування витрат здійснюється з державного бюджету, а відповідно до ст. 62 Закону застосування цього Закону
провадиться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, гідно із ст. 95 Конституції України виключно Законом
про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків. 4.2
ст. 4 Бюджетного кодексу України встановлює, що при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не
суперечать положенням цього кодексу та Закону на відповідний бюджетний рік.
Оскільки Законом " Про Державний бюджет на 2006 рік" призупинено
дію ст. 48 Закону "Про статус.
.." в частині виплати компенсацій у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати, і надано право Кабінету
Міністрів у 2006 році виплачувати дані компенсації в твердих сумах згідно
наявних асигнувань, відповідно до
бюджетних цільових програм. А тому саме
в 2006 році розмір одноразової виплати ОСОБА_1
було нараховано і виплачено згідно діючого на той момент
законодавства, а саме - в сумі 284, 40
грн., що визначено в паспорті бюджетної
програми на 2006 рік Міністерством праці та соціальної політики України.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи в їх сукупності,
а також проаналізувавши норми закону,
що регулюють

з

спірні
правовідносини і були чинними на момент виникнення даних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи внаслідок захворювання,
пов"язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, постраждалим 1 категорії. Інвалідність
встановлена у вересні 2006 року довічно (а.с.
13).

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-ХП одноразова
компенсація інвалідам II групи - учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виплачується в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності. Виплати , зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня
встановлення інвалідності. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати.

Згідно
із ст. 62 цього ж Закону
роз"яснення порядку застосування Закону провадиться у порядку визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковим для виконання всіма міністерствами та відомствами , а також місцевими органами державної
виконавчої влади, в тому числі і
відповідачем по справі - управлінням праці та соцзахисту.

ст. 63 зазначеного Закону встановлює, що фінансування витрат, пов"язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного
бюджету. ст. 67 передбачено, що
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

З
п."е" ст. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. , яка діє на даний час і регулює
порядок та розмір виплати одноразової компенсації особам, що стали інвалідами внаслідок аварії на ЧАЕС, видно,
що розмір вказаної одноразової соціальної виплати встановлено в сумі
28440 тис. карбованців, що відповідно до
Указу Президента від 25.08.1996 р. № 762 "Про грошову реформу в
Україні" та постанови КМУ від 26.08.1996 р. № 1002 при перерахунку на
гривні становить 284, 40 грн.

З
матеріалів справи і з пояснень сторін вбачається, що одноразову компенсацію ОСОБА_1 виплачено 17
жовтня 2006 року в сумі 284, 40 грн.

Відповідно
до ст.
95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Дію
абзацу 2 ч.1 ст. 48 Закону "Про
статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2006 рік".

ст. 109 Закону України від 20.12.2005 р. №
3235-ІУ "Про Державний бюджет на 2006 рік" встановленого Кабінету
Міністрів України надається право у 2006 році встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до

4

чинного
законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Як видно
з матеріалів справи, бюджетною програмою
на 2006 рік, затвердженою Наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 18.02.2006 р. № 35а/20
(а.с. 27-28), абсолютний розмір
одноразової компенсації за шкоду,
заподіяну здоров"ю інвалідам II групи
встановлено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.96 №
836 у сумі 284, 40 грн., що і було
доведено до управління праці та соціального захисту населення в м.
Нововолинську, і відповідно ним
виконувалось.

Проаналізувавши норми даної Постанови,
видно, що вона діяла на момент
виникнення спірних правовідносин, а
також діє до даного часу і розміри виплат не змінювались протягом багатьох
років, лише в 2005 році збільшено розмір
щорічної допомоги на оздоровлення та в 2007 році згідно із постановою Кабміну
від 20.04.2007 р. встановлено в твердій сумі збільшені розміри виплат деяким
категоріям громадян, що постраждали від
аварії на ЧАЕС, в тому числі і ті, що передбачені ч.1 ст. 48 Закону "Про статус. .", і
які визначаються з мінімальної зарплати - наприклад : дітям-інвалідам, сім"ям,
які втратили годувальника та батькам померлого.

Враховуючи
, що на момент призначення позивачу одноразової виплати у законодавчому порядку
було зупинено дію ст. 48 Закону
"Про статус. .." в частині виплати компенсацій і допомог, які обраховуються залежно від мінімальної
зарплати , відповідач керувався у
призначенні розміру даної соціальної виплати Постановою Кабміну України від
26.07.96 р. № 836 "Про компенсаційні виплати, особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що безпосередньо визначає суму виплати
інваліду II групи в абсолютній величині - 284, 40 грн.

Посилання
позивача та прокурора на Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007
року на підтвердження неправомірності дій відповідача не є підставним, оскільки даним Рішенням визнано
неконституційними ряд положень Закону України "Про Державний бюджет на
2007 рік", які втрачають чинність з
дня ухвалення Рішення. Щодо Закону України "Про Державний бюджет на 2006
рік" , яким було призупинено дію
абзацу 2 ч.1 ст. 48 Закону "Про
статус. .." та надано право Кабміну встановлювати розміри соціальних
виплат в абсолютних сумах у Рішенні Конституційного Суду не йшлося, тобто залишились чинними вказані
положення Закону "Про Державний
бюджет на 2006 рік".

Враховуючи
наведене, суд вважає, що визнати дії відповідача щодо нарахування
та виплати позивачу одноразової компенсації в сумі 284, 40 грн. протиправними
та стягнути з нього 16590, 60 грн. немає підстав, тому суд в адміністративному позові
відмовляє.

Керуючись ст. 95 Конституції України, ст.
ст. 48, 62, 63, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р.№796-ХІІ , ст.
ст. 77, 109 Закону України "Про Державний бюджет на 2006
рік"'№ 3235-ІУ від 20.12.2005 p.,

постановою
Кабінету Міністрів № 836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. ст.
11, 158-163 КАС України, суд-

постановив:

В позові
прокурора м. Нововолинська в інтересах ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому, третя особа на стороні відповідача головне
управління праці, соціальних питань та у
справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Волинської
облдержадміністрації, про визнання дій
управління праці та соціального захисту протиправними та стягнення з
відповідача недоплаченої суми одноразової допомоги, - відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з з дня складення постанови в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, передбачений ст. 186 КАСУ України, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, постанова,
якщо її не було скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.