Справа № 2а-9872/08
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9872/08
Харківський окружний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 року
м. Харків

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

Суддів Данилової
М.В., Самойлової В.В.

при секретарі - Набока О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження
адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Орджонікідзевської районної ради м. Харкова та Кабінету Міністрів
України, з участю третьої особи Головного
управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної
державної адміністрації, про зобов'язання в перерахунку та виплаті належних
соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з адміністративним
позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова, в якому просив суд визнати дії відповідача
незаконними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок належних йому
щорічної допомоги на оздоровлення і разової грошової допомоги за 2005 - 2007
р.р. у встановлених обсягах виключно із законодавчо встановлених розмірів
мінімальної заробітної платні і мінімальної пенсії за віком на кінець 2007 року
і виплату заборгованості, що утворилася в результаті здійсненого перерахунку, в
сумі -15482,64 грн.

Свій
позов він обґрунтував тим, що на підставі висновку МСЕК при інвалідності другої
групи його віднесено до першої категорії потерпілих в наслідку аварії на ЧАЕС,
а також він має статус інваліда війни.

У
зв'язку із вищезазначеним, позивач має право на отримання різних пільг,
компенсацій і допомог, передбачених Законами України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а саме, право на
отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, згідно із п. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і право
на отримання щорічної разової допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій, згідно
зі ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”.

Проте,
нарахування та виплата вказаних допоміг здійснюється відповідачем в значно
менших розмірах ніж передбачено законодавством.

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.09.2008 року до участі у
справі в якості співвідповідача було залучено Кабінет Міністрів України та
справу на підставі ст. 22 КАС України було направлено на розгляд до Харківського
окружного адміністративного суду.

Відповідно
до ч.6 ст. 22 КАС України Спори між адміністративними судами щодо підсудності
не допускаються.

До
Харківського окружного адміністративного суду позивач надіслав письмову заяву в
якій просив суд розглянути справу без його участі в судовому засіданні.

Представник
відповідача Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевської районної ради м. Харкова до суду надав письмову заяву в якій
просила суд розглянути справу без її участі в судовому засіданні. Своїм правом
надати письмові заперечення не скористалася.

Представник
Відповідача -КМУ до суду надіслала письмову заяву, в якій просила суд
розглянути справу без її участі в судовому засіданні. Також надала письмові
заперечення на позов, в яких прохав відмовити у задоволенні позову в повному
обсязі, посилаючись на те, що повноваження Кабінету Міністрів України
передбачені відповідним Законом України від 16.05.08 року. Дані повноваження не
характеризують Кабінет Міністрів України, як орган уповноважений на проведення
нарахування чи виплату соціальних виплат. Зміст даних повноважень виключає
можливість участі Кабінету Міністрів України в даній справі в якості
відповідача. Також послались на ст.ст. 99-100 КАС України та враховуючи
пропущення Позивачем річного терміну звернення до суду з адміністративним
позовом, неподання клопотання про відновлення пропущених строків з зазначенням
поважних причин, наполягали на застосуванні вказаних строків.

До суду третя особа
надала письмові заперечення на позов в яких прохала відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі та прохала суд розглянути справу за відсутності їх
представника.

Враховуючи
що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності,
то суд відповідно до ст. 122 КАС України ухвалив проводити судовий

розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку про часткове задоволення позовних вимог, встановивши наступні
обставини.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, а також
віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, а також має право на
пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни
згідно посвідчення НОМЕР_2.

Також судом
встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 02 червня 2008 року, а
дізнався про свої порушені права щодо встановлених законом виплат починаючи з
2005 року.

Згідно Листа №2828
від 26.05.2008 року Позивач отримував щорічну допомогу до 9 травня:

за 2005 рік - 270,00 грн. відомість №40 за
квітень 2005р. відправлена 14.04.2005р. на поштове відділення 61172; за 2006
рік - 270,00 грн. відомість №37 за квітень 2006р. відправлена 13.04.2006р. на
поштове відділення 61172; за 2007 рік - 360.00 грн. - відомість №35 за квітень
2007р. відправлена 11.04.2007р. на поштове відділення 61172.

Та
щорічну допомогу на оздоровлення :

За 2005рік - 90,00грн. відомість №6 за
грудень 2005р. відправлена 15.12.2005р. на поштове відділення 61172; за 2006рік
- 90,00грн. відомість №6 за травень 2006р. відправлена '6.06.2006р. на поштове
відділення 61172; за 2007рік - - 120,00грн. відомість №5 за серпень 2007р.
відправлена 20.08.2007р. на поштове відділення 61172.

Згідно вимог ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України встановлений строк звернення до
адміністративного суду і відповідно до ч. 1 даної статті адміністративний позов
може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 зазначеної
норми встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 Кодексу
адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків
звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1
ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Крім цього позивачем
не було надано доказів поважності причин пропуску звернення до суду згідно яких
суд міг визнати причину пропуску такого строку поважною та не було клопотань
про відновлення цього строку.

Таким чином підлягає
відмові у задоволенні адміністративного позову частина позовних вимог позивачу,
а саме прохання зобов'язати відповідача, Управління праці та соціального
захисту населення Орджонікідзевської районної ради м. Харкова забезпечити
перерахунок і виплату належних позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за
2005-2006 р.р. виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної
заробітної плати та разової грошової допомоги за 2005 - 2007 р.р., так як щодо
належних виплат щорічної допомоги на оздоровлення позивач дізнався вже в червні
2006 року, а щодо належних виплат разової грошової допомоги позивач дізнався
вже в квітні 2007 року, а звернувся до
суду за захистом своїх прав з позовом лише в червні 2008 року.

Відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону
від 09.07.07 щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи в розмірі
5 мінімальних заробітних плат.

Згідно з пунктом 30
статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.06 № 489-V на 2007 рік дія ч.
4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена.

Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від
09.07.07 пункт 30 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік»
було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не
конституційними).

Пунктом
5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані неконституційними.

Враховуючи викладене,
суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від
09.07.07 року у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 7
ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону
від 09.07.07, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Судом встановлено, що
позивачу в серпні 2007 року була виплачена допомога на оздоровлення у розмірі
120,00 грн. Дані обставини не заперечуються сторонами.

Згідно зі ст. 76
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено з 1 січня
2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня
2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007
року - 460 гривень.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна допомога на
оздоровлення у 2007 році в сумі 2200,00 грн., з розрахунку 5 мінімальних
заробітних плат (440 грн. х 5=2200 грн.). Фактично виплачено 120,00 грн. Таким
чином недоплаченою залишається сума в розмірі 2080,00 грн. (2200-120=2080 грн.).

Посилання відповідача
на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумах відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення інвалідам ІІ групи - становить 120,00 грн., не можуть бути взяті
до уваги судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч.
1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом
законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91 має вищу юридичну силу і
виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними
актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

Відповідно до ч. 5
ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону
від 09.07.07, щорічна
допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту населення.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що відмова управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевської районної ради м. Харкова щодо виплати позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі 5 мінімальних заробітних плат не
відповідає чинному законодавству та суперечить Рішенню Конституційного Суду України від 09.07.2007
року, а тому суд вважає позов частково обґрунтованим та таким що підлягає
частковому задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 160-164, 167, 186, КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Орджонікідзевської районної ради м. Харкова та Кабінету Міністрів України, з
участю третьої особи Головного управління
праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної
адміністрації, про зобов'язання в перерахунку та виплаті належних соціальних
виплат задовольнити частково.

Визнати
дії Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 соціальних виплат незаконною.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної
ради м. Харкова здійснити перерахунок ОСОБА_1 належних йому щорічної допомоги
на оздоровлення за 2007 рік у встановлених обсягах виключно із законодавчо
встановлених розмірів мінімальної заробітної платні та виплату заборгованості,
що утворилася в результаті здійсненого перерахунку в сумі 2080 (дві тисячі
вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова може бути
оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський
окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному
обсязі виготовлена 05 грудня 2008 року.

Головуючий суддя
А.В. Зінченко

Суддя
В.В. Самойлова

Суддя
М.В. Данилова