Справа № 8-3/07
Суддя: Чумаченко О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №8-3/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року м.Богуслав

Богуславський районний Київської області у складі: судді Чумаченка О.В., при секретарі Давиденко M.B., з участю
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Онищенко
Г.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Богуслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Богуславської РДА про виплату
щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до управління праці і соціального захисту
населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області про
виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки у
відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",
посилаючись на те, що йому у відповідності до названого Закону як інваліду 2-ї
групи та ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС передбачено щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Йому
проведені виплати за 2003 і 2004 роки по 26 гривень 70 коп. і за 2005 рік у
сумі 120 гривень, що не відповідає вимогам Закону. Посилаючись на те, що
відповідачем проведені йому виплати в меншому розмірі ніж це передбачено
законом, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача недоплачені
йому суми.

Постановою
Богуславського районного суду Київської області від 20 лютого 2006 року,
залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області від 26 червня 2006 року, ОСОБА_1 було
відмовлено в задоволенні заявленого позову.

20 серпня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду з
заявою про перегляд ухвалених рішень суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 9 липня 2007 року
Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 визнав такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення Закону
України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", а саме в частині
виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати - п.п.6, 8 ч.1 ст.30, п.1 ч.1 ст.36, абзаців 2, 3, 4 ч.2
ст.39, статей 40, 41, 44, абзаців 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.1, ч.3, абзаців 2, 3, 4,
5, 6, 7 ч.4 та ч.7 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в зв'язку
з цим рішення суду про відмову в задоволенні його позову повинно бути
скасоване.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і просив скасувати постанову
Богуславського районного суду №2-а-8/2006р. від 20.02.2006р., його позов
задовольнити і стягнути з відповідача на його користь недоплачені йому кошти на
оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки на загальну суму 4276,60 грн.

Представник
відповідача Онищенко Г.П. в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що
щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1 за 2003, 2004, 2005 роки була
виплачена у відповідності до чинного законодавства України, а саме відповідно
до положень ст.62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанов Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і №562 від
12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими визначались суми
виплат щорічної допомоги на оздоровлення. Оскільки
після винесення Конституційним Судом
України

2

вищевказаного рішення Верховна Рада
України та Уряд не визначили джерела для фінансування видатків на виплату
компенсацій і допомог в розмірах визначених ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", то відповідно у відповідача немає законних підстав для
здійснення таких виплат.

Суд заслухавши
позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає за
необхідне позов задовольнити частково виходячи із наступних підстав.

Постановою
Богуславського районного суду Київської області від 20 лютого 2006 року
встановлено, що позивач ОСОБА_1являється учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, має посвідчення 1-ї категорії та являється інвалідом 2-ї
групи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень.

Відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення
для інваліда 2-ї групи повинна виплачуватись в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат.

Приймаючи
20.02.2006 року рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив із того,
що статтею 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що порядок
застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення
якого є обов'язковими для виконання. Постановами Кабінету Міністрів України №
836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" і №562 від 12.07.2005 року "Про
щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", визначались суми виплат щорічної допомога на
оздоровлення в меншому розмірі ніж це було передбачено Законом, а тому виходячи
із засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні
даного спору підлягала застосуванню ст. 48 Закот України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи". Однак, посилаючись на те, що статтею 77 Закону України
"Про державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію
абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини
першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, шостого,
сьомого, частини четвертої та частини сьомої ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", суд вважав, що він позбавлений можливості застосовувати норму
Закону, на яку посилається позивач як на підставу задоволення його вимог, так
як на той час положення ч.1 ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не діяли в частині визначення розміру виплати щорічної допомоги
на оздоровлення.

Приймаючи до
уваги, що 9 липня 2007 року Конституційний Суд України своїм рішенням
№6-рп/2007 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", а саме в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної
плати - п.п.6, 8 ч.1 ст.30, п.1 ч.1 ст.36, абзаців 2, 3, 4 ч.2 ст.39, статей 40,
41, 44, абзаців 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.1,
ч.3, абзаців 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.4 та ч.7 ст.48 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", то рішення Богуславського районного суду Київської області
від 20 лютого 2006 року повинно бути скасовано, оскільки воно прийнято на
підставі неконституційних норм закону, а позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи
позов частково, суд виходить із того, що відповідно до ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" розмір мінімальної заробітної плати для виплати
щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення визначається на момент
виплати.

Згідно довідки
№1516, виданої 27.09.2007р. Управлінням праці та соціального захисту населення
Богуславської РДА, ОСОБА_1 виплата щорічної грошової допомоги на оздоровлення
здійснювалась відповідно:

за 2003 рік - 23.12.2003р. в сумі 26,70 грн.,

за 2004 рік - 17.12.2004р. в сумі 26,70 грн.,

за 2005 рік -
05.10.2005р. в сумі 120 грн.

3

Оскільки на день
виплати мінімальна заробітна плата становила в грудні 2003 року - 205 грн., в
грудні 2004 року - 237 грн., в жовтні 2005 року 332 грн., то позивач в 2003
році повинен був би отримати одноразову
щорічну допомогу на оздоровлення на суму 1025 грн., в 2004 році -1185
грн., в 2005 році 1660 грн. Враховуючи розмір фактичних виплат, які позивач
отримав за вказаний період, загальна сума заборгованості за цими виплатами
становить 3696,6 грн.

Керуючись ст.ст.
11, 86, 162, 163 КАС України, ст.ст. 48, 62 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від
9.07.2007 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову
Богуславського районного суду Київської області від 20 лютого 2006 року про
відмову ОСОБА_1у задоволення його вимог про стягнення із управління праці і
соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації
Київської області щорічної допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки
скасувати.

Стягнути із
управління праці і соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування
недоплачених йому за 2003, 2004, 2005 роки щорічних одноразових грошових
допомог на оздоровлення 3696 (три тисячі шістсот дев'яносто шість) гривень 60
копійок.

Стягнути із
управління праці і соціального захисту населення Богуславської районної державної
адміністрації Київської області на користь місцевого бюджету державне мито на
суму 51 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку, встановленому
ч.5 ст.186 КАС України.