Справа № 2а-928/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-928/2007рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
6 листопада 2007 року Баришів
ський районний суд Київської
області у складі
головуючого судді Лисюк
О.Д.
при секретарі Старенькі
й С.М.
з участю представника відп
овідача Грубрін О.В.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої щор
ічної одноразової допомоги н
а оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернув
ся до суду з позовом про визна
ння дій Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації неправо
мірними, стягнення з відпові
дача недоплаченої суми компе
нсації на оздоровлення за 2001-200
7 роки. Свої вимоги обґрунтову
є тим, що вона є евакуйованою і
з зони аварії на Чорнобильсь
кій АЕС ( категорія 2 ), та перебу
ває на обліку в УПСЗН Баришів
ської райдержадміністрації
і відповідно до ст. 48 Закону Ук
раїни " Про статус і соціальни
й захист громадян, які постра
ждали внаслідок Чорнобильсь
кої катастрофи " має право на к
омпенсаційні виплати на оздо
ровлення у розмірі трьох мін
імальних заробітних плат щор
ічно, розмір якої визначаєть
ся на момент виплати. Відпові
дач в порушення зазначеного
Закону, вказану компенсацію
виплачував у значно меншому
розмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період з 2003 по 2005 роки.
В судовому засіданні пред
ставник позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 заявлений позов п
ідтримала в повному об'ємі та
просить стягнути суму недоп
лат за 2001-2007 роки .
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Грубрін О.В. заявл
ений позов не визнала та пояс
нила, що виплата вказаної доп
омоги на оздоровлення за 2001-2006 р
оки позивачеві проведена у р
озмірах, визначених постанов
ами Кабінету Міністрів Украї
ни. Управління праці та соціа
льного захисту населення не
є розпорядником бюджетних ко
штів, діє в межах наданих йому
асигнувань і не може виходит
и за межі бюджетних призначе
нь, визначених Державним бюд
жетом України.
Окрім того, у відповідності
із ст. 99 КАСУ для звернення до а
дміністративного суду за зах
истом прав, свобод та інтерес
ів встановлюється річний стр
ок, а тому, оскільки позивач пр
опустив вказаний строк, прос
ить постановити рішення, яки
м в позові відмовити.
Заслухавши пояснення сто
рін, дослідивши матеріали сп
рави суд вважає, що заявлений
позов не підлягає до задовол
ення виходячи з наступних мі
ркувань.
Згідно ст.. 104 КАС України, до
адміністративного суду має
право звернутися з адміністр
ативним позовом особа, яка вв
ажає, що порушено її права, сво
боди чи інтереси у сфері публ
ічно-правових відносин.

Даний спір за участю Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації як суб'єкта владних по
вноважень ( п.7 ч.1 ст.3 КАС Україн
и) є публічно-правовим і його в
ирішення згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС У
країни належить до компетенц
ії адміністративних судів Ук
раїни, оскільки УПСЗН як суб'є
кт владних повноважень реалі
зовувало у спірних правовідн
осинах надані йому чинним за
конодавством управлінські ф
ункції щодо соціального захи
сту населення.
Вирішуючи питання про наяв
ність чи відсутність порушен
ня прав позивача з боку відпо
відача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, су
д керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем, щ
о позивач ОСОБА_1 є евакуй
ованою із зони аварії на Чорн
обильській АЕС та має посвід
чення категорії 2 ( серія НОМ
ЕР_1), та перебуває на обліку
в Баришівському управлінні п
раці та соціального захисту
населення Баришівської райо
нної державної адміністраці
ї, а тому, йому щорічно виплачу
валася допомога на оздоровле
ння, зокрема в 2001-2006 роках згідно
Постанови KM України № 836 від 26.07.19
96 року виплачувалася допомог
а : інвалідам 2-ї групи в сумі 26.70
грн, інвалідам 3-ї групи в сумі
21.50 грн, евакуйованим із зони в
ідчуження в 1986 році, включаючи
дітей - три мінімальні заробі
тні плати. У 2005-2007 роки згідно по
станови KM України № 562 від 12.07.2005 ро
ку виплачувалася допомога: і
нвалідам 2-ї групи в сумі 120 грн.
, учасникам ліквідації наслі
дків аварії на ЧАЕС в сумі 100 гр
н, інвалідам 3-ї групи в сумі 90 г
рн. та евакуйованим із зони ві
дчуження в 1986 році, включаючи д
ітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2001-2005 р
оки в розмірі згідно ст..48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи» , одна
к відповідач своїм листом ві
дмовив в здійсненнні такого
перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст.72 К
АС України доказуванню не пі
длягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст.48 Зако
ну України « Про статус та соц
іальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорно
бильської катастрофи», згідн
о якої, щорічна допомога на оз
доровлення виплачується інв
алідам 2-ї групи в розмірі 5-ти м
інімальних заробітних плат,
яка визначається на момент в
иплати.
З наведеного вбачається, що
позивач мав право на отриман
ня щорічної допомоги на оздо
ровлення в розмірі 3-х мінімал
ьних розмірів заробітної пла
ти, а тому, виплата відповідач
ем такої допомоги в фіксован
их розмірах по 75 грн. з 2005 року, т
обто менше ніж встановлено З
аконом, порушує право позива
ча і суперечить вимозі ст..48 вк
азаного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KM України для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст.19 Конституції Украї
ни, згідно якої, органи держав
ної та органи місцевого само
врядування , їх посадові особ
и зобов'язані діяти лише на пі
дставах і в межах повноважен
ь та у спосіб, що передбачені К
онституцією України та Закон
ами України.
Зазначеними постановами KM У
країни № 836 від 26.07.1996 року та № 562 ві
д 12.07.2005 року встановлено конкре
тні розміри щорічної допомог
и на оздоровлення в твердій г
рошовій сумі, що суперечить в
имогам ст..48 Закону України 2 Пр
о статус і соціальний захист
громадян, які постраждали вн
аслідок аварії на Чорнобильс
ькій АЕС», який встановив роз
мір такої допомоги як величи
ну кратну мінімальній заробі
тній платі.
В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітено
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст..92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно Зак
онами України визначаються п
рава і свободи людини і грома
дянина ( п.1) та основи соціальн
ого захисту ( п.60)

Вирішуючи питання про стяг
нення щорічної допомоги на о
здоровлення за 2001-2005 роки суд ке
рується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти К
одекс адміністративного суд
очинства України, за нормами
ч.2 ст. 99 якого, адміністративни
й позов може бути подано в меж
ах строку звернення до адмін
істративного суду, встановле
ного законом. Для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів особи встановлюється р
ічний строк, який , якщо не вст
ановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася аб
о повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод
чи інтересів.
Згідно ст.100 КАС України, проп
ущення строку звернення до а
дміністративного суду є підс
тавою для відмови в задоволе
нні позову за умови, якщо на ць
ому наполягає одна із сторін
.. Якщо суд визнає причину проп
ущення строку поважною, спра
ва розглядається за правилам
и КАСУ.
Враховуючи, що позивач проп
устив річний строк звернення
до адміністративного суду з
а захистом свого права, а наве
дені ним причини суд вважає н
е поважними, оскільки не позб
авляли права пред'явити позо
в до суду, а також беручи до ув
аги, що на цьому наполягає від
повідач, суд відмовляє в позо
ві про стягнення недоплачено
ї щорічної допомоги на оздор
овлення за 2001-2005 роки у зв'язку з
пропуском позивачем строку
звернення до суду та відсутн
ості поважними причин для йо
го поновлення.
Позивач ставить вимоги про
стягнення щорічної допомоги
на оздоровлення як за 2006 рік, і
за 2007 рік, а тому суд керується
в цій частині п.37 ст.77 Закону Ук
раїни "Про державний бюджет н
а 2006 рік", згідно якого на 2006 рік з
упинена дія ст.48 Закону Україн
и "Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи". Законом "Про держа
вний бюджет на 2007 рік також зуп
инена дія абзацу 3-го ч.4 ст.48 Зак
ону України "Про статус і соці
альний захист громадян, які п
остраждали внаслідок Чорноб
ильської катастрофи" в части
ні виплати компенсацій і доп
омог у розмірах відповідно д
о мінімальної заробітної пла
ти.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд У
країни своїм рішенням від 09.07.20
07 року № 6-рп в справі за констит
уційним поданням 46 народних д
епутатів щодо відповідності
Конституції України положен
ь ст.29, 36, частини другої статті
56, частини другої ст.62, частини
першої ст.66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39
, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 За
кону України " Про державний б
юджет", визнав такими, що не ві
дповідають Конституції Укра
їни дані положення закону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх окр
емі положення, що визнані нек
онституційними, втрачають чи
нність з дня ухвалення рішен
ня Конституційним Судом Укра
їни рішення про їх неконстит
уційність.
Таким чином, дія абзацу трет
ього частини четвертої статт
і 48 Закону України " Про статус
і соціальний захист громадя
н, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи "
почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС Укра
їни у справах щодо оскарженн
я дій чи бездіяльності суб'єк
та владних повноважень суд п
еревіряє чи вчинені вони на п
ідставі, у межах повноважень
та у спосіб, визначений Конст
итуцією і Законами України.

Частина 2 ст. 162 Кодексу адмі
ністративного судочинства У
країни передбачає, що у разі з
адоволення адміністративно
го позову, суд може визнати пр
отиправними дії суб'єкта вла
дних повноважень та зобов'яз
ати його вчинити певні дії що
до усунення порушень або при
йняти іншу постанову, яка б га
рантувала дотримання і захис
т прав суб'єктів у сфері публі
чно-правових відносин.
Судом встановлено, що в 2007 р
оці виплата щорічної допомог
и на оздоровлення за 2007 рік, Упр
авлінням праці та соціальног
о захисту населення Баришівс
ької районної державної адмі
ністрації позивачу не провод
илася, а тому суд вважає, що по
справі відсутній предмету с
пору.
Керуючись ст.. 19 Конституції
України, ст. 48 Закону України "П
ро статус і соціальний захис
т громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської кат
астрофи", ст..77 Закону України «
Про державний бюджет Україн
и на 2006 рік», рішення Конституц
ійного Суду України № 6-рп від
09.07.2007 року, ст.ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 159-163 КАСУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої щор
ічної одноразової допомоги н
а оздоровлення, залишити без
задоволення.
Постанова може бути оскарж
ена до Київського апеляційно
го адміністративного суду че
рез Баришівський районний су
д Київської області протягом
двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарж
ення, яка може бути подана до с
уду протягом десяти днів з дн
я проголошення постанови.