Справа № 2а-1181/2007
Суддя: Лисюк О.Д.
Дата ухвалення: 2007-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-1181/2007 рік
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2007 року Баришів
ський районний суд Київської
області у складі
головуючого судді Ли
сюк О.Д.
при секретарі Ющенко Л.
А.
з участю представника відп
овідача Литвин С. Г.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі су
ду адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 Управлінн
я праці та соціального захис
ту населення Баришівської ра
йонної державної адміністра
ції Київської області про ви
знання дій протиправними, ст
ягнення недоотриманої щоріч
ної одноразової допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернув
ся до суду з позовом про визна
ння дій Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації неправо
мірними, стягнення з відпові
дача недоплаченої суми компе
нсації на оздоровлення за 2003-200
7 роки. Свої вимоги обґрунтову
є тим, що він є евакуйованим і
з зони аварії на Чорнобильсь
кій АЕС ( категорія 2 ) , та переб
уває на обліку в УПСЗН Бариші
вської райдержадміністраці
ї і відповідно до ст. 48 Закону
України " Про статус і соціаль
ний захист громадян, які пост
раждали внаслідок Чорнобиль
ської катастрофи " має право н
а компенсаційні виплати на о
здоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат
щорічно, розмір якої визнача
ється на момент виплати. Відп
овідач в порушення зазначено
го Закону, вказану компенсац
ію виплачував у значно меншо
му розмірі.
Посилаючись на неправомір
ність дій відповідача, проси
ть суд стягнути з Управління
праці та соціального захист
у населення на його користь щ
орічної допомоги на оздоровл
ення з урахуванням інфляції
за період з 2001 по 2007 роки.
В судовому засіданні позив
ач ОСОБА_1 заявлений позов
підтримав в повному об'ємі та
просить стягнути суму недоп
лат за 2001-2007 роки в сумі 3695 грн.
Представник відповідача У
правління праці та соціально
го захисту населення Баришів
ської районної державної адм
іністрації Литвин С. Г. заявле
ний позов не визнала та поясн
ила, що виплата вказаної допо
моги на оздоровлення за 2001-2007 ро
ки позивачеві проведена у ро
змірах, визначених
постановами Кабінету Міні
стрів України. Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення не є розпорядником
бюджетних коштів, діє в межах
наданих йому асигнувань і не
може виходити за межі бюджет
них призначень, визначених Д
ержавним бюджетом України.

Окрім того, у відповідност
і із ст. 99 КАСУ для звернення д
о адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інте
ресів встановлюється річний
строк, а тому, оскільки позив
ач пропустив вказаний строк,
просить постановити рішенн
я, яким в позові відмовити.
Заслухавши пояснення сто
рін, дослідивши матеріали сп
рави суд вважає, що заявлений
позов підлягає до частковог
о задоволення виходячи з нас
тупних міркувань.
Згідно ст. . 104 КАС України, д
о адміністративного суду має
право звернутися з адмініст
ративним позовом особа, яка в
важає, що порушено її права, с
вободи чи інтереси у сфері пу
блічно-правових відносин.

Даний спір за участю Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації як суб'єкта владних по
вноважень ( п.7 ч.1 ст. 3 КАС Украї
ни) є публічно-правовим і його
вирішення згідно п.1 ч.1 ст. 17 КА
С України належить до компет
енції адміністративних суді
в України, оскільки УПСЗН як
суб'єкт владних повноважень
реалізовувало у спірних прав
овідносинах надані йому чинн
им законодавством управлінс
ькі функції щодо соціального
захисту населення.
Вирішуючи питання про наяв
ність чи відсутність порушен
ня прав позивача з боку відпо
відача щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, су
д керується наступним.
Судом встановлено, і це не з
аперечується відповідачем,
що позивач ОСОБА_1 є учасн
иком ліквідації аварії на Чо
рнобильській АЕС та має посв
ідчення категорії 2 ( серія Н
ОМЕР_1) та перебуває на облік
у в Баришівському управлінні
праці та соціального захист
у населення Баришівської рай
онної державної адміністрац
ії, а тому, їй щорічно виплачу
валася допомога на оздоровле
ння, зокрема в 2003-2007 роках згідн
о Постанови KMУкраїни № 836 від 26.07
.1996 року виплачувалася допомо
га : інвалідам 2-ї групи в сумі 26
.70 грн, інвалідам 3-ї групи в сум
і 21.50 грн, евакуйованим із зони
відчуження в 1986 році, включаю
чи дітей - три мінімальні заро
бітні плати. У 2005-2007 роки згідно
постанови KMУкраїни № 562 від 12.07.2005
року виплачувалася допомога
: інвалідам 2-ї групи в сумі 120 гр
н., учасникам ліквідації насл
ідків аварії на ЧАЕС в сумі 100 г
рн, інвалідам 3-ї групи в сумі 9
0 грн. та евакуйованим із зони
відчуження в 1986 році, включаюч
и дітей - 75 грн.
В липні місяці 2007 року позива
ч звернувся до Управління пр
аці та соціального захисту н
аселення із заявою про перер
ахунок та виплату допомоги н
а оздоровлення за період 2003-2007 р
оки в розмірі згідно ст. .48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», одн
ак відповідач своїм листом в
ідмовив в здійсненнні такого
перерахунку.
Вказані обставини визнают
ься сторонами і згідно ч.3 ст. 7
2 КАС України доказуванню не п
ідлягають.
Спірні правовідносини пов
инні регулюватися ч.4 ст. 48 Зак
ону України « Про статус та со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», згі
дно якої, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується і
нвалідам 2-ї групи в розмірі 5-т
и мінімальних заробітних пла
т, яка визначається на момент
виплати.
З наведеного вбачається, щ
о позивач мав право на отрима
ння щорічної допомоги на озд
оровлення в розмірі 3-х мініма
льних розмірів заробітної пл
ати, а тому, виплата відповід
ачем такої допомоги в фіксов
аних розмірах з 2005 року 75 грн., т
обто меншому ніж встановлено
Законом, порушує право позив
ача і суперечить вимозі ст. , 48
вказаного Закону.
Доводи відповідача про нео
бхідність застосування пост
анови KMУкраїни для визначенн
я розмірів виплат позивачу щ
орічної допомоги на оздоровл
ення необгрунтовані і супере
чать ч.2 ст. 19 Конституції Укра
їни, згідно якої, органи держ
авної та органи місцевого са
моврядування , їх посадові ос
оби зобов'язані діяти лише на
підставах і в межах повноваж
ень та у спосіб, що передбаче
ні Конституцією України та З
аконами України.
Зазначеними
постановами KMУкраїни № 836 від
26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року вст
ановлено конкретні розміри щ
орічної допомоги на оздоровл
ення в твердій грошовій сумі
, що суперечить вимогам СТ. .48 З
акону України 2 Про статус і со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок авар
ії на Чорнобильській АЕС», як
ий встановив розмір такої до
помоги як величину кратну мі
німальній заробітній платі.

В даному випадку мають врах
овуватися засади пріорітено
сті Законів України над уряд
овими нормативними актами та
вимоги ст. .92 Конституції Укра
їни, згідно якої, виключно За
конами України визначаються
права і свободи людини і гром
адянина (п.1) та основи соціаль
ного захисту (п.60)

Вирішуючи питання про стяг
нення щорічної допомоги на о
здоровлення за 2003-2007 роки суд ке
рується наступним.
З 1 січня 2005 року почав діяти К
одекс адміністративного суд
очинства України, за нормами
ч.2 ст. 99 якого, адміністратив
ний позов може бути подано в м
ежах строку звернення до адм
іністративного суду, встано
вленого законом. Для звернен
ня до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та і
нтересів особи встановлюєть
ся річний строк, який , якщо н
е встановлено інше, обчислює
ться з дня, коли особа дізнал
ася або повинна була дізнати
ся про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.
Згідно ст. ЮО КАС України, п
ропущення строку звернення д
о адміністративного суду є п
ідставою для відмови в задов
оленні позову за умови, якщо
на цьому наполягає одна із ст
орін. Якщо суд визнає причину
пропущення строку поважною,
справа розглядається за пра
вилами КАСУ.
Враховуючи, що позивач про
пустив річний строк зверненн
я до адміністративного суду
за захистом свого права, а на
ведені ним причини суд вважа
є не поважними, оскільки не п
озбавляли права пред'явити п
озов до суду, а також беручи д
о уваги, що на цьому наполяга
є відповідач, суд відмовляє в
позові про стягнення недопл
аченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2003-2005 роки у зв'я
зку з пропуском позивачем ст
року звернення до суду та від
сутності поважними причин дл
я його поновлення.
Щодо вимог позивача про стя
гнення щорічної допомоги на
оздоровлення за 2006 рік з приво
ду яких позивачем строк позо
вної давності не пропущено, т
о суд також відмовляє в цій ча
стині, керуючись п.37 ст. 77 Зако
ну України « Про державний бю
джет України на 2006 рік» згідно
якого, на 2006 рік зупинена дія
ст. .48 Закону України « Про стат
ус і соціальний захист грома
дян, які постраждали внаслід
ок Чорнобильської катастроф
и « в частині виплати компенс
ацій і допомог в розмірах від
повідно до мінімальної зароб
ітної плати.
Вказані положення Закону У
країни « Про державний бюдже
т України на 2006 рік « не скасова
ні та не визнані не конституц
ійними.
Вимоги позивача щодо випла
ти щорічної допомоги на оздо
ровлення згідно Закону за 2007 р
ік підлягають до задоволення
виходячи з наступних міркув
ань.
Законом України " Про держав
ний бюджет України на 2007 рік" бу
ла також зупинена дія абзацу
третього частини четвертої
статті 48 Закону України " Про с
татус і соціальний захист гр
омадян, які постраждали внас
лідок Чорнобильської катаст
рофи " в частині виплати компе
нсацій і допомог у розмірах в
ідповідно до мінімальної зар
обітної плати згідно із Зако
ном N 3235-IV(3235-15) від 20.12.2005р.).
Однак, Конституційний Суд
України своїм рішенням від 09.0
7.2007 року № 6-рп в справі за консти
туційним поданням 46 народних
депутатів щодо відповідност
і Конституції України положе
нь ст. 29, 36, частини другої стат
ті 56, частини другої ст. .62, час
тини першої ст. 66, пунктів 7, 9, 12, 1
3, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98
, 101, 103, 111 Закону України " Про держ
авний бюджет", визнав такими,
що не відповідають Конститу
ції України дані положення з
акону.
Пункт 2 статті 152 Конституції
України встановлює, що закон
и, інші правові акти або їх ок
ремі положення, що визнані не
конституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення ріш
ення Конституційним Судом Ук
раїни рішення про їх неконст
итуційність.
Таким чином, дія абзацу тре
тього частини четвертої стат
ті 48 Закону України " Про стату
с і соціальний захист громад
ян, які постраждали внаслідо
к Чорнобильської катастрофи
" почала знову діяти із 09.07.2007 рок
у.
Враховуючи вищенаведене, с
уд приходить до висновку, що
заява позивача про перерахун
ок допомоги за 2003-2007 роки, подан
а до УПСЗН в липні місяці 2007 рок
у, тобто після ухвалення ріше
ння Конституційним судом Укр
аїни та до закінчення бюджет
ного року ( згідно ч.1 ст. 3 Бюдже
тного Кодексу

України бюджетний період д
ля всіх бюджетів становить о
дин рік, який починається 1 сі
чня і закінчується 31 грудня ць
ого року) підлягає до задовол
ення в частині донарахування
допомоги на оздоровлення за
2007 рік.
Згідно ст. . 19 Конституції Ук
раїни органи державної влади
та органи місцевого самовря
дування, їх посадові особи зо
бов'язані діяти лише на підст
аві і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конст
итуцією та Законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС Укр
аїни у справах щодо оскаржен
ня дій чи бездіяльності суб'є
кта владних повноважень суд
перевіряє чи вчинені вони на
підставі, у межах повноважен
ь та у спосіб, визначений Кон
ституцією і Законами України
.
Частина 2 ст. 162 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни передбачає, що у разі з
адоволення адміністративно
го позову, суд може визнати п
ротиправними дії суб'єкта вл
адних повноважень та зобов'я
зати його вчинити певні дії щ
одо усунення порушень або пр
ийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і зах
ист прав суб'єктів у сфері пуб
лічно-правових відносин.
По скільки судом встановле
но, що відповідач неправомір
но відмовив позивачу у донар
ахуванні допомоги на оздоров
лення за 2007 рік, то суд визнає т
акі дії Управління праці та с
оціального захисту населенн
я Баришівської районної держ
авної адміністрації протипр
авними та зобов'язує управлі
ння провести перерахунок поз
ивачеві щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007 рік в розмі
рі, який передбачений ст. .48 За
кону України « Про статус і со
ціальний захист громадян, як
і постраждали внаслідок Чорн
обильської катастрофи», а са
ме в розмірі кратному мініма
льній заробітній платі на мо
мент виплати щорічної допомо
ги.
В решті позову суд відмовл
яє з наведених вище міркуван
ь.
Керуючись ст. . 19 Конституці
ї України, ст. 48 Закону Україн
и " Про статус і соціальний зах
ист громадян, які постраждал
и внаслідок Чорнобильської к
атастрофи", ст. .77 Закону Украї
ни « Про державний бюджет Укр
аїни на 2006 рік», рішення Конст
итуційного Суду України № 6-рп
від 09.07.2007 року, ст. ст. 2, 11, 17, 70, 71, 99, 100, 1
59-163 КАСУ

постановив:

позов ОСОБА_1 до Управл
іння праці та соціального за
хисту населення Баришівсько
ї районної державної адмініс
трації Київської області про
визнання дій протиправними,
стягнення недоотриманої що
річної одноразової допомоги
на оздоровлення, задовольни
ти частково.
Визнати дії Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Баришівської районн
ої державної адміністрації щ
одо відмови у перерахунку що
річної допомоги на оздоровле
ння за 2007 рік в розмірі передба
ченому ст. .48 Закону України «
Про статус і соціальний захи
ст громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської ка
тастрофи», протиправними.
Зобов'язати Управління пра
ці та соціального захисту на
селення Баришівської районн
ої державної адміністрації К
иївської області провести пе
рерахунок та виплатити ОСО
БА_1 щорічної допомоги на оз
доровлення за 2007 рік в розмірі
передбаченому ст. .48 Закону Ук
раїни « Про статус і соціальн
ий захист громадян, які постр
аждали внаслідок Чорнобильс
ької катастрофи» , а Саме в ро
змірі кратному до мінімально
ї заробітної плати, на момент
виплати щорічної допомоги.

В решті позову відмовити

постанова може бути оскар
жена до Київського апеляційн
ого адміністративного суду ч
ерез Баришівський районний с
уд Київської області протяго
м двадцяти днів після поданн
я заяви про апеляційне оскар
ження, яка може бути подана д
о суду протягом десяти днів з
дня проголошення постанови.