Справа № 2-а-102-07
Суддя: Кривошеєв Д.А.
Дата ухвалення: 2007-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

3
грудня 2007 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого
- Кривошеєва Д.А. При секретарі - Сергієнко О.В.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за адмініст­ративним
позивом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
оскарження рішень виконавчого коміте­ту Слов'янської міської Ради, за
адміністративним позивом ОСОБА_6 яка діє на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради, ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_1, про оскарження рішення виконавчого комітету Слов'янської
міської Ради,

ВСТАНОВИВ:

У
Слов'янський міськрайонний суд звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позивом до
Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і просить
визнати протиправними і скасувати: рішення Виконавчого комітету Слов'янської
міської Ра­ди № 545/2 від 19 вересня 2001 року, про надання йому і ОСОБА_2 у
сумісну приватну власність земельну ділянку площею 0,0515 га, по АДРЕСА_1;
рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради № 747/15 від 16 грудня
2003 року про надання ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею
0,0714 га, по АДРЕСА_2. Також позивач просить зобов'язати Виконавчій ко­мітет
Слов'янської міської Ради скасувати державні акти на право приватної власності
на зе­млю: серії НОМЕР_1від 12 жовтня 2001 року, серії НОМЕР_2 від 29 січня
2004 року, згідно яких вказані земельні ділянки були надані у приватну
власність йому разом з ОСОБА_1, а також ОСОБА_3

У
ході судового розгляду даної справи ОСОБА_6 яка діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулася у Слов'янський міськрайонний суд з адмі­ністративним
позивом до Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради, ОСОБА_2 і просить
визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Слов'янської мі­ської
Ради № 545/2 від 19 вересня 2001 року, про надання ОСОБА_2, ОСОБА_1 у сумісну
приватну власність земельну ділянку площею 0,0515 га, по АДРЕСА_1. Також
позивачка просить зобов'язати Виконавчій комітет Слов'янської міської Ради
скасувати державний акт серії НОМЕР_1від 12 жовтня 2001 року згідно якого
вказана земельні ділянки були надані у сумісну приватну власність ОСОБА_2,
ОСОБА_1

Ухвалою
суду від 1 жовтня 2007 року вищевказані позиви у відповідності до вимог ст. 116
КАС України об'єднані в одному провадженні.

Представники
позивача підтримавши вимоги заявлені позивачем і у ході судового засі­дання
показали, що: позивач разом із відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3
являється співвласником домобудівництва АДРЕСА_2. Позивачу належить 3/25
частини, ОСОБА_2 10/25 частин, ОСОБА_7 125 частина, а ОСОБА_3 11/25 частину у
вказаному домобудівництві. Дане домобудівництво розташовано на земельній
ділянці загальною площею 0,1229 га. Рі­шенням Виконкому Слов'янської міської
Ради № 545Y2 від 19 вересня 2001 року позивачу разом з
ОСОБА_2 у сумісну приватну власність надана частина земельної ділянки вказаного
домобудівництва площею 0,0515 га. Рішенням Виконкому Слов'янської міської Ради
№ 714/15 від 16 грудня 2003 року ОСОБА_3 у приватну власність надана земельна
ді­лянка площею 0,0714 га. На підставі зазначених рішень були видані державні
акти на право приватної власності на землю.

Вказані
рішення виконкому Слов'янської міської Ради являються неправомірними, насту­пних
підстав: позивач з заявою про надання йому у приватну власність земельну
ділянку по АДРЕСА_1 до виконкому не звертався і участі у приватизації земе­льної
ділянки не приймав, про вказане рішення позивачу стало відомо у липні 2006
року. Ро­зподіл земельної ділянки домобудівництва проведено без урахування
часток співвласників домобудівництва. Розмір земельної ділянки, яку надано у
приватну власність ОСОБА_3, перевищує розмір її частки у домобудівництві.

Крім
того, представники позивача, також показали, що раніш, приблизно у 1970 році,
од­ним із співвласників домобудівництва АДРЕСА_2 - ОСОБА_8, який помер у
ІНФОРМАЦІЯ_1 році, на земельній ділянці домобудівництва встановлено забір, який
розділяв дану земельну ділянку на дві частини. Не зважаючи на вка­заний забір,
земельною ділянкою всі співвласники домобудівництва користувались спільно.

Також
представники позивача ОСОБА_1 позивні вимоги ОСОБА_6, яка
діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не визнали і просили
у їх задо­воленні відмовити, вказавши що даний позив не ґрунтується на вимогах
КАС України.

Відповідач
ОСОБА_2 позивні вимоги ОСОБА_1 визнав і просив їх задовольнити у повному
обсягу. Позивні вимоги ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не визнав і просив у їх задоволенні відмовити.

У
ході судового засідання відповідач ОСОБА_2 підтвердив показання представників
позивача вказавши при цьому, що позивач ОСОБА_1, являється його сином, з заявою
про приватизацію спірної земельної ділянки, його син до Виконкому Слов'янської
міської Ради не звертався, з даною заявою він від свого імені і від імені
позивача звертався самостій­но.

Представник
відповідача - Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради позивні вимо­ги не
визнав і просив у їх задоволенні відмовити. У ході судового засідання
представник від­повідача показав, що: за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 від 14 грудня
1999 року, ви­конавчим комітетом Слов'янської міської Ради 19 вересня 2001 року
прийнято рішення про надання їм у сумісну приватну власність земельну ділянку
по АДРЕСА_2 загальною площею 0,0515 га, для обслуговування житлового будинку і
госпо­дарських будівель. На підставі даного рішення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 видано
дер­жавний акт на право сумісної приватної власності на землю від 12 жовтня
23001 року. За за­явою ОСОБА_3 від 27 грудня 2003 року, виконкомом Слов'янської
міської Ради 16 грудня 2003 року прийнято рішення, про передачу їй у приватну
власність земельну ділянку по АДРЕСА_2 загальною площею 0,0714 га, для
обслуговування жит­лового будинку і господарських будівель. ОСОБА_3 також на
підставі вказаного рішення було видано державний акт на право приватної
власності на землю від 29 січня 2004 року. Перед прийняттям вказаних рішень
працівниками виконкому відповідно діючого законодав­ства проводилось
встановлення та узгодження меж земельних ділянок, які передавались у приватну
власність, про що у присутності заявників і всіх суміжних землекористувачів,
були складені акти. Також проводився обмір і розрахунок площі земельних
ділянок. Межі земель­них ділянок, які надавались у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 були встановлені по фактичному землекористуванню, яке склалося між
співвласниками вказаного домобудівництва. При вирішенні питання про надання у
власність ОСОБА_2, ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки, на оборотній стороні
акту про встановлення і узгодження меж землекористування, складено план і
визначена межа, яка була схвалена ОСОБА_2, дана межа визначена забором, який на
той час вже був встановлений. Вказана межа між земельними ділянками була
підтверджена і при вирішення питання про надання земельної ділянки у власність
ОСОБА_3 Спорів з приводу землекористування між співвласниками зазначеного
домобудівництва не виникало. При наявності спору питання про приватизацію
земельних ділянок не вирішуються, а суміжні землекористувачі вправі звернутися
до суду для вирішення даного спору. У зв'язку з чим заявлені позивні вимоги
вважає неправомірни­ми і просить у їх задоволенні відмовити.

Також
представник відповідача показав, що так як ОСОБА_7, яка
разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є співвласником частини домобудівництва АДРЕСА_2, не
являлась громадянкою України, то її права при прийняті оспорюємого рішення
порушені не були.

Представник
відповідачки ОСОБА_3 позивні вимоги визнав частково. У ході судового засідання
представник відповідача ОСОБА_3 показав, що: вимоги позивача ОСОБА_1 і вимоги
ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у частині визнання рішення
виконкому Слов'янської міської Ради від 19 вересня 2001 року, неправомірним і
по­кладання на виконком зобов'язання скасувати державний акту на право сумісної
приватної власності на землю, виданий ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на підставі вказаного
рішення - необхідно задовольнити. При прийнятті зазначеного рішення виконкомом
не були врахо­вані інтереси ОСОБА_7, яка разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 являється
співвласником частини домобудівництва АДРЕСА_2, а на даний час порушуються
права спадкоємці ОСОБА_7 - ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Також представник
відповідачки ОСОБА_3 показав, що передача земельної ділянки, по

АДРЕСА_2, у приватну
власність ОСОБА_3 проведена з додер­жанням вимог ст. 118 ЗК України і підстав
для визнання рішення виконкому Слов'янської міської Ради від 16 грудня 2003
року - неправомірним і скасування державного акту на пра­во приватної власності
на землю, виданого ОСОБА_3, на підставі даного рішення, не має. Межа між
земельними ділянками, що надані у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_3
встановлена виходячи з фактичного порядку користування земельною ділянкою
домобудівництва АДРЕСА_2, який склався поринаючи з 1970 року.

Представник
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтримала позивні вимоги заявлені нею в ін­тересах ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, а позивні вимоги ОСОБА_1 визнала частково. У ході судового засідання
представник ОСОБА_4 і ОСОБА_5 показав, що: 125 частина домобудівництва
АДРЕСА_2 належала ОСОБА_7. ОСОБА_7 являлася матір'ю позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 померла і після її смерті ОСОБА_4 і ОСОБА_5 прийняли
спадщину. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 належить по 150 частині да­ного домобудівництва і
разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_1, вони являються спів­власниками частини
домобудівництва по АДРЕСА_2. Рішення Виконкому Слов'янської міської Ради від 19
вересня 2001 року, прийнято без урахування права позивачів на користування
земельною ділянкою по вулиці АДРЕСА_2, а тому вказане рішення необхідно визнати
неправомірним, а також зобов'язати Виконавчий комітет Слов'янської міської Ради
скасувати Державний акт на право сумісної приватної власності, виданий ОСОБА_2
і ОСОБА_1 на підставі даного рішення.

Також
представник ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердивши показання представника відповідачки
ОСОБА_3, вказав, що приватизація відповідачкою ОСОБА_3 частини земе­льної
ділянки по АДРЕСА_2 проведена з додержанням вимог ст. 118 ЗК України і підстав
для задоволення вимог ОСОБА_1 у даній частині позиву не має.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переко­нання,
що: адміністративний позив ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слов'янської міської
Ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про оскар­ження рішень
виконавчого комітету Слов'янської міської Ради, адміністративний позив
Пе-нькової А.В. яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Вико­навчого комітету Слов'янської міської Ради, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1,
про оскарження рішення виконавчого комітету Слов'янської міської Ради,
підлягають частково­му задоволенню.

Так
у ході судового засідання достовірно було встановлено, що:

Згідно
довідки Слов'янського БТІ, договорів купівлі-продажу, довічного утримання, сві­доцтв
про право на спадщину за законом слідує, що:

На
даний час домобудівництво по АДРЕСА_2 належить:

1125 частин
ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання, укла­деного 3 вересня 1993
року між нею та ОСОБА_8

150
частина ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за за­коном,
виданого 14 вересня 2007 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

150
частина Волкової Тетяні Іванівни на підставі свідоцтва про право на спадщину за
за­коном, виданого 14 вересня 2007 року, в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

325
частин ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 6 квітня 1981 року.

1025
частин ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності, виданого
Слов'янським міськкомугоспом 14 жовтня 1980 року і на підставі дого­вору
купівлі-продажу від 16 березня 1981 року.

Рішенням
виконкому Слов'янської міської Ради від 8 жовтня 1980 року затверджена нор­ма
площі земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка становить 910 кв.м., загальна площа
земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні власників становить 1219
кв.м., залишок становить 369 кв.м.

14
грудня 1999 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 звернулися до Слов'янської міської Ради з
заявою про надання їм у приватну сумісну власність земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

Із
акту про встановлення і узгодження меж землекористування від 24 листопада 1999
року слідує, що у присутності суміжних землекористувачів, узгоджені межі
земельної ділянки АДРЕСА_1. При встановлені меж суміжні землекористувачі ніяких
претензій не заявили. На оборотній стороні акту про встановлення і узгодження
меж землекористування, складено план і визначена межа, між земельною ділянкою
ОСОБА_2, ОСОБА_1 і земельною ділянкою ОСОБА_3

19
вересня 2001 року рішенням Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради №
545/2 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у спільну приватну власність надано земельну ділянку
площею 0,0515 га по АДРЕСА_1.

12
жовтня 2001 року на підставі вказаного рішення виконкому, ОСОБА_2 і ОСОБА_1
видано Державний акт на право сумісної приватної власності на землю серії IV-ДН НОМЕР_170650,
на земельну ділянку площею 0,0515 га по АДРЕСА_1.

27
жовтня 2003 року ОСОБА_3 звернулася до Слов'янської міської Ради з заявою про
на­дання їй у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_2.

Із
акту про встановлення і узгодження меж землекористування від 27 жовтня 2003
року слідує, що у присутності суміжних землекористувачів, в тому числі і
ОСОБА_2, узго­джені межі земельної ділянки АДРЕСА_2. Границі земельної ділянки
оконтурені шиферним і дерев'яним забором, межові знаки закріплені дерев'яними
стовпами, суміжні землекористувачі, при встановлені меж ніяких претензій не
заявили.

Технічна
документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку під житловим будинком та господарськими будівлями
ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 розроблювалась Приватним підприємством «Румб», яке має
відповідну ліцензію. Даною документацією, відповідно до вимог ст. ст. 81, 124 ЗК України, передбачено передати у
приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,0714 га.

16
грудня 2003 року рішенням Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради №
747/15 ОСОБА_3 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0714 га по
АДРЕСА_2.

29
січня 2004 року на підставі вказаного рішення ОСОБА_3 видано Державний акт на
право власності на землю серії НОМЕР_2, на земельну ділянку площею 0,0714 га по
АДРЕСА_2.

У
зв'язку з розподілом земельної ділянки, частинам домобудівництва надані поштові
ад­реса: ОСОБА_3 - АДРЕСА_2; ОСОБА_2, ОСОБА_1, вулиця АДРЕСА_1.

Крім
того, рішенням Слов'янського міського суду Сталінської (Донецької) області від
22 травня 1950 року, за позивом ОСОБА_8, після смерті ОСОБА_9, між
спадкоємцями: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, проведено розподіл спа­дщини:
домобудівництва АДРЕСА_2.

Згідно
даного рішення суду ОСОБА_2 і ОСОБА_7 надано у власність кімнати
НОМЕР_1,НОМЕР_2 вказаного будинку, які відповідно плану будинку на даний час
зазначені як кімнати 2-4 площею 12,0 кв.м. і 2-5 площею 12,9 кв.м.

Розрахунок
ідеальних доль по домобудівництву позводився у 1980 році і рішенням
Слов'янського міськвиконкому від 8 жовтня 1980 року № 671/9 співвласникам було
оформ­лено право власності.

На
підставі вказаних рішень суду і міськвиконкому, договорів купівлі-продажу,
відбувся розподіл вказаного домобудівництва на дві квартири. Співвласниками
однієї квартири явля­лися: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7 власником іншої квартири
являлася ОСОБА_8

Також
у ході судового засідання із показань представників позивача, відповідача
ОСОБА_2 було встановлено, що позивач 14 грудня 1999 року з заявою до виконкому
про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_2 не звертався і участі у
приватизації даної земельної ділянки не приймав.

ОСОБА_7,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року також участі у приватиза­ції спірної земельної
ділянки не приймала і про її приватизацію їй відомо не було.

Згідно
вимог ст. 17 ЗК України (в редакції 1990 року) слідує, що:

«Передача у власність
земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, прово­диться сільськими,
селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташуван­ня цієї
ділянки для:

...
.будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель,

Зазначені
земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і мате­ріалів,
що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро
технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).

Ради
народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та
приймають відповідні рішення.»

Згідно
вимог ст. 42 ЗК України (в редакції 1990 року) слідує, що:

«Громадяни,
яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка на­лежать
на праві спільної сумісної власності, користуються і розпоряджаються земельною
ді­лянкою спільно.»

На
підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 і ОСОБА_5, в час­тині
вимог про визнання рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської Раді від
19 ве­ресня 2001 року неправомірним - знайшли своє підтвердження у ході
судового засідання.

У
зв'язку з викладеним суд вважає, що Виконавчим комітетом Слов'янської міської
Ради при прийнятті рішення, про надання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у сумісну приватну
власність земельну ділянку по АДРЕСА_1, порушено поря­док передачі земельних
ділянок у приватну власність. Рішення прийнято без урахування прав і інтересів
співвласників домобудівництва - ОСОБА_1, ОСОБА_7

Разом
з тим приймаючи до уваги, що зазначеним рішенням виконкому у приватну влас­ність
були передані і земельні ділянки іншим особам, а не тільки ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
то суд вважає можливим визнати дане рішення неправомірним, тільки у частині на­дання
земельної ділянки у спільну приватну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_1

Визнаючи
рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради від 19 вересня 2001 року
№ 545/2 частково неправомірним, суд також вважає необхідним зобов'язати Виконав­чій
комітет Слов'янської міської Ради скасувати державний акт на право сумісної
приватної власності на землю від 12 жовтня 2001 року серії IV-ДН НОМЕР_170650, якій був виданий ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 на підставі даного рішення.

З
урахуванням зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги
позива­ча у частині визнання рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської
Ради від 16 груд­ня 2003 року № 747/15 неправомірним, і покладення на
Виконавчій комітет Слов'янської мі­ської Ради зобов'язання про скасування
Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 29
січня 2004 року, виданого на підставі даного рішення, не знайшли своє
підтвердження у ході судового засідання і не підлягають задоволенню.

Так
доводи позивача і його представників про те що порядок користування земельною
ді­лянкою не встановлювався, дана земельна ділянка знаходилась у спільному
користуванні не знайшли своє підтвердження у ході судового засідання.

Із
пояснень представників позивача і відповідача ОСОБА_2 слідує, що спірна земель­на
ділянка знаходилась у спільному користуванні власників домобудівництва, однак
вони також вказують, що у 1970 році ОСОБА_8, який на той час, явля­вся
співвласником домобудівництва, на вказаній земельній ділянці встановлено забір,
якій розділив земельну ділянку на дві частини.

Представник
відповідачки ОСОБА_3 і представник виконкому у ході судового засідання
підтвердили факт встановлення забору на спірній земельній ділянці, зазначивши,
що з вста­новленням забору відбувся фактичний розподіл земельної ділянки.

Факт
роздільного землекористування також підтверджується актами про встановлення і
узгодження меж земельних ділянок. Межа встановлена між земельними ділянками і
визначе­на при проведенні узгодження, відповідає фактично існуючому порядку
землекористування вказаною земельною ділянкою, який склався з 1970 року, між
співвласниками будинку.

При
цьому суд не приймає до уваги, що дата: 24 листопада 1999 року, на акті при
встано­вленні і узгодженні меж землекористування, вказана не вірно, так як сам
факт встановлення і узгодження меж землекористування, при вирішенні питання про
надання у приватну влас­ність ОСОБА_2 і ОСОБА_1 земельної ділянки, сторонами не
оспорюється.

Згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ» слі­дує:

«21.
Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно
від розміру їхніх часток у спі­льній власності на будинок, суд відповідно до
ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними
самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповід­ну частку у
спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода є
обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було
поділено в на­турі.»

У
зв'язку з викладеним суд вважає, що межа земельних ділянок, яка була
встановлена при вирішенні питання про надання у власність ОСОБА_2, ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 відповідає фактично існуючому порядку користування земельною ділянкою,
який склався за угодою сторін.

Суд
також не приймає до уваги доводи позивача і його представників, про те що
розмір земельної ділянки, яка на підставі рішення Слов'янського міськвиконкому,
надана у влас­ність ОСОБА_3 не відповідає розміру її долі у домобудівництві.

Згідно
вимог «Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам
України», затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних
ресурсах від 15 лютого 1993 року НОМЕР_10, якій діяв на виникнення даних
правовідносин слідує, що:

«3.
Передача у приватну власність земельних ділянок, що були раніше надані
громадянам, проводиться відповідними Радами народних депутатів за місцем
розташування цих ділянок.

Зазначені
земельні ділянки передаються у приватну власність на підставі матеріалів, що
підтверджують їх розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної
інвентари­зації, правлінь товариств і кооперативів тощо), і заяви громадян.

4.
Відповідні
Ради народних депутатів перевіряють обґрунтованість заяв громадян та ма­теріали
у місячний строк і приймають відповідне рішення.

5.
Встановлення
меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) виконують землевпорядні органи
за замовленням Рад народних депутатів.

Після
встановлення меж земельних ділянок, що передаються у приватну власність, грома­дяни
одержують Державний акт на право приватної власності на землю, який видається ї
ре­єструється відповідною Радою народних депутатів.

Якщо
при встановлені меж земельних ділянок будуть виявлені розбіжності в даних про
розміри земельних ділянок, переданих у власність, з фактичними розмірами, то
остаточний розмір площі таких ділянок визначається Радою народних депутатів.»

На
підставі викладеного суд вважає, що Виконавчий комітет Слов'янської міської
Ради, приймаючи рішення про надання у приватну власність ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 0,0714 га, яка знаходилась у її користуванні, діяв відповідно до
вимог вказаних правил і від­повідно до вимог ст. 121 ЗК України, якою
передбачена можливість надання у приватну власність громадянам у містах,
земельних ділянок, для будівництва і обслуговування жилого будинку і
господарських будівель і споруд , розміром не більше 0,10 га. Тай факт, що ОСОБА_3 передана у власність
земельна ділянка розмір якої перевищує розмір її частки у домобу­дівництві, не
може служити підставою для визнання рішення виконкому неправомірним, оскільки
вказана земельна ділянка знаходилась у фактичному користуванні ОСОБА_3 на час
приватизації, межі земельної ділянки відповідають існуючому порядку
користування земе­льною ділянкою домобудівництва АДРЕСА_2, який склався за
угодою співвласників, і іншими суміжними землекористувачами з 1970 року. Крім
того суд приймає до уваги, що норма земельної площі домобудівництва АДРЕСА_2
становить 910 кв.м., загальна площа земельної ділянки становить 1219 кв.м., а
залишок, який відноситься до земель Слов'янської міської Ради становить 369
кв.м. Викон­ком Слов'янської міської Ради надаючи у приватну власність ОСОБА_3
земельну ділянку площею 714 кв.м. не порушував права інших співвласників даного
домобудівництва, а роз­порядився землею Слов'янської міської Ради, що згідно
вищевказаних правил являється пра­вом відповідної Ради.

Висновки
судово-технічну експертизу № 528/07 від 23 липня 2007 року, яка проведена по
цивільній справі за позивом ОСОБА_2, ОСОБА_1, про
визначення порядку корис­тування земельною ділянкою по вулиці АДРЕСА_2, яка
додана до справи за клопотанням представника позивача, суд не приймає до уваги.
Висновки даної експертизи суперечать один одному, а також спростовуються
зібраними по справі доказами, а саме:

Згідно
висновку експертизи слідує, що: розподіл земельної ділянки між співвласниками
не проводився і порядок користування земельною ділянкою не визначався. Земельна
ділянка, по АДРЕСА_2, рішенням Виконкому Слов'янської міської Ради від 19
вересня 2001 року і виданого на його підставі державного акту про право
власності на зе­млю від 21 січня 2004 року надана у спільну приватну власність
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, а друга частина ділянки рішенням Виконкому Слов'янської
міської Ради від 16 грудня 2003 року і виданого на його підставі державного
акту на право приватної власності на зем­лю від 12 жовтня 2001 року надана у
приватну власність ОСОБА_3

Разом
з тим у ході судового засідання встановлено, що при вирішенні питання про пере­дачу
земельної ділянки співвласникам домобудівництва АДРЕСА_2, визначався порядок
користування земельною ділянкою і узгоджувались межі, які існують на даний час
і існувала на час проведення судово-технічної експертизи і про що екс­перт
повинен був вказати у своєму висновку. Також експертом невірно вказані дати
прийн­яття рішень Виконкомом Слов'янської міської Ради і дати видачі державних
актів на право приватної власності на землю.

У
зв'язку з викладеним суд, відповідно до вимог ст. 82 ч.5 КАС України, не
приймає до уваги, і вважає що дана експертиза не може служити доказом по даній
справі.

На
підставі викладеного, керуючись Порядком передачі земельних ділянок у приватну
власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного комітету України
по зе­мельних ресурсах НОМЕР_10 від 15 лютого 1993 року, Постановою Верховної
Ради України «Про земельну реформу» від 5 травня 1993 року, ст. ст. 17, 42 ЗК
України, в редакції 1990 року, ст. ст. 81, 89, 118, 121, 124 ЗК України, ст.
ст. 11, 14, 86, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
виконавчого комітету Слов'янської міської Ради № 545/2 від 19 вересня 2001 ро­ку
в частині надання ОСОБА_2, ОСОБА_1 у сумісну приватну власність земельну
ділянку площею 0,0515 га, по АДРЕСА_1 - визнати протиправним.

Зобов'язати
виконавчій комітет Слов'янської міської Ради скасувати державний акт на право
приватної власності на землю НОМЕР_1від 12 жовтня 2001 року, згідно якого
ОСОБА_2, ОСОБА_1 у сумісну приватну влас­ність земельну ділянку площею 0,0515
га, по АДРЕСА_1.

У
задоволенні вимог адміністративного позиву ОСОБА_1, про ви­знання протиправним
рішення Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради № 747/15 від 16 грудня
2003 року про надання ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку площею
0,0714 га, по АДРЕСА_2; зобов'язання Виконав­чого комітету Слов'янської міської
Ради скасувати державний акт серії НОМЕР_2 від 29 січня 2004 року, згідно якого
ОСОБА_3 у приватну власність земельну ді­лянку площею 0,0714 га, по АДРЕСА_2 -
відмовити.

Постанова
може бути оскаржене до адміністративного апеляційного суду Донецької обла­сті,
через Слов'янський міськрайонний суд, протягом десяти днів з дня проголошення
поста­нови, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови. Апеляційна
скарга на по­станову суду, подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскар­ження, одночасною з подачею копії скарги до апеляційного
суду Донецької області.

Постанова
складена в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.