Справа № 22а-10167/08
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2008-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у суді
категорія статобліку - 48
1-ої інстанції - Мельник В.В.
(справа
№ 2а-1009/08)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Мартиненка О.В. (доповідач)

суддів
- Сафронової С.В., Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання - Пономаренко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради на постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2008 року у справі №2а-1009/08 за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Павлоградської
міської ради про перерахунок та стягнення заборгованості з виплат сум допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та стягнення моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради
та просить визнати дії відповідача неправомірними щодо неправильного
нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку в період з березня 2006 року по травень 2008 року та неправильного
нарахування одноразової допомоги при народженні дитини; стягнути з відповідача
на користь позивачки недоплачену суму заборгованості по допомозі по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку з травня 2006 року по травень 2008
року в сумі 8857,55 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачки суму недоплачену
одноразову суму заборгованості при народженні дитини в сумі 540,00 грн.; стягнути
з відповідача на користь позивачку моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Постановою
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12
вересня 2008 року позовні вимоги задоволенні частково: визнані неправомірними
дії відповідача по нарахуванню і виплаті позивачці сум державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2007
року по грудень 2007 року включно; стягнуто з відповідача на користь позивачки
суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
за період з січня 2007 року по грудень 2007 року включно в сумі 4257,83 грн.; в
іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову
та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є особою, на
яку поширюється дія статті 13 Закону України №2811-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного
Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних
положень Закону України №2811-ХІІ розмір
державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15
цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового
мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25
відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50
відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України
№2811-ХІІ зупинено на 2006 рік статтею 61 Закону України «Про державний бюджет
на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року № 3235-ІV
(надалі Закон №3235-ІV).

Статтею
61 Закону України № 3235-ІV встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2006 рік здійснюється у розмірі, що
дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення ст. 61 Закону України № 3235-ІV не були визнані Конституційний судом України такими, що не відповідають
Конституції України.

Дію частини 1 статті 15 Закону України
№2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України
№2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року
№489-V «Про державний бюджет України на 2007»
(надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік відповідно до Закону
України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між
50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні
шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для
застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів
відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано
неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону
України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено,
що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність.

Щодо вимог позивачки про стягнення на її
користь сум недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік колегія суддів зазначає про те, що Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року N 107-VІ було зупинено на
2008 рік дію частини 15 Закону № 2811-ХІІ в частині встановлення розміру вказаної допомоги.

У відповідності зі статтями 1, 13 Закону
України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної
юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах
щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України,
актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів
Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Отже до компетенції адміністративних судів,
як судів загальної юрисдикції, належить надання висновків щодо відповідності
нормативно-правових актів законам України (законності), в той час як прийняття
рішень та надання висновків щодо конституційності законів та інших
нормативно-правових актів є виключною юрисдикцією Конституційного Суду України.

Частина
друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші
правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити,
що за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до
визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Щодо вимог позивачки визнати дії відповідача
неправомірними по нарахуванню одноразової допомоги при народженні дитини
колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до
6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється
одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні
дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 61 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік» була встановлена допомога
при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється
одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом
наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Положення ст. 61 Закону України № 3235-ІV не були визнані Конституційний судом України такими, що не відповідають
Конституції України.

Таким чином, відповідачем була призначена
правомірно допомога при народженні дитини
у розмірі 8500 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з липня 2007 року допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку здійснював за липень 2007 року у розмірі 99,72 грн., за серпень 2007 року
у розмірі 104,85 грн., за вересень 2007 року у розмірі 103,41 грн., за жовтень
2007 року у розмірі 104,85 грн., за листопад 2007 року у розмірі 107,73 грн.,
за грудень 2007 року у розмірі 110,88 грн.

Недоплачена сума
допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік
становить: за липень 463,00/31*24 - 99,72 = 258,73 грн., за
серпень 463,00 - 104,85 = 358,15 грн., за вересень 463,00 - 103,41 = 359,59
грн., за жовтень 470,00 - 104,85 = 365,15 грн., за листопад 470,00 - 107,73 = 362,27 грн., за
грудень 470,00 - 110,88 = 359,12 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09
липня по 31 грудня 2007 року становить
2063,01 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції припустився порушень вимог норм матеріального права, що
призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню
з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198,
п. 4 ст. 202, 207 КАС України колегія
суддів, -

п
о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 12 вересня 2008 року у справі №2а-1009/08 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління праці та
соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо нарахування,
призначення та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської міської ради донарахувати на користь ОСОБА_1
2063,01 грн. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджету міста Павлограда
Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 20,63
грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня
2008 року.

Головуючий суддя: О.В.
Мартиненко

Судді: С.В.
Сафронова

С.А. Уханенко