Справа № 2-а-22/2007
Суддя: Скородєлова В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-22/2007
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

02-12 листопада 2007 року
Куп'янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого
- судді Скородєлової В.В.

при
секретарі Бутковій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Куп'янську, Харківської області адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції в Харківській області, 3-я особа: Державна
виконавча служба у Куп'янському районі щодо зміни дати формування причини
звільнення, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та
інших виплат при звільненні, ціна позову 23847,93 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зданим позовом, вказавши, що
він працював на посаді старшого державного виконавця державної виконавчої
служби у Куп'янському районі, Харківської області з 12.12.2005 року.

Наказом за №486/9 від 09.08.2006 року з посади старшого
держаного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області був звільнений з 13.06.2006 року за прогул без поважних
причин за п.4 ст. 10 Кодексу законів про працю України.

З 14.06.2006 року позивач
не працює.

Позивач вважає звільнення
незаконним з наступних підстав.

По - перше, при призначенні на посаду старшого державного
виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі, Харківської
області відповідно до наказу начальника Державної виконавчої служби Харківської
області ОСОБА_2 за №433/8 від

12.12.2005 року позивачу було збережено 15 ранг
державного службовця із зазначенням

стажу державної служби у
розмірі 04 років 03 місяців 19 днів та встановленням надбавки за

вислугу років у розмірі 10
відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг, а

наказом начальника
Державної виконавчої служби Харківської області ОСОБА_2 за

№202/9 від 25 квітня 2006
року у відповідності зі ст. 33 Закону України «Про державну

службу» позивачу була
встановлена надбавка за вислугу років у розмірі 15 відсотків

посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг із зазначенням стажу державної служби у

розмірі 05 років 08 місяців
20 днів станом на 21.04.2006 року.

При цьому вказує, що посадовими особами ДВС Харківської
області порушено відносно нього законодавство про працю, а саме: надбавка
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1998 року за №
2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції» у розмірі 75 відсотків за особливий характер роботи та
інтенсивність праці за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року не
нараховувалася та не виплачувалася; надбавка відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 9 березня 2006 року за №268 «Про упорядкування структури
та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів» у розмірі до 50 відсотків за високі
досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за період з січня
по 13.06.2006 року не нараховувалася та не виплачувалася. Зазначає, що надбавка
за вислугу років при призначені його на посаду і подальшому проходженні
державної служби визначена невірно та премія, передбачена законодавством, не
виплачувалася в період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року та з
01.04.2006 року по 13.06.2006 року.

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив наступне:

Ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» встановлено,
що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства
і колективного договору на підставі укладеного трудового договору, а ст. 13
цього Закону - оплата праці працівників установ і організацій, що фінансується
з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів
України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у
межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. За ст. 33 Закону
України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається
з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. Згідно зч.1ст. 17 Закону України «Про
державну виконавчу службу» заробітна плата працівника органу державної
виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та
надбавки за вислугу років, а також інших надбавок згідно із законодавством.

Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» визначено,
що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку
приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 103 Кодексу законів про працю України
та ст. 29 Закону України «Про оплату праці», якими визначено, що про нові або
зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення, власник або уповноважений ним
орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх
запровадження або зміни.

Надбавками за п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1998 року за №2075 «Про умови оплати праці працівників районних,
міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної
виконавчої служби відповідних управлінь юстиції» є щомісячна надбавка за
особливий характер роботи та інтенсивність праці у розмірі 75 відсотків
посадового окладу з урахуванням доплати за ранг державного службовця, а після
набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року
за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» -
надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої
роботи.

Ст. 16 Закону України «Про міліцію» визначено, що
особливий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу
в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно
спеціальні звання міліції, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України за №283 від
03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби» визначено, що
державним службовцям, у яких протягом календарного місяця виникло право на
підвищення надбавки за вислугу років, розмір надбавки змінюється з дня набуття
права на підвищення. За п.4 постанови Кабінету Міністрів України за № 283 від
03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби» документом для
визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які
відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи, виходячи з чого,
станом на 12.12.2006 року, відповідно до своєї трудової книжки безпосередньо
позивачем був визначений стаж державної служби - 11 років 6 місяців 11 днів. До
стажу державної служби, відповідно до трудової книжки, позивачем було враховано
період проходження строкової військової служби в Збройних Силах України (з
12.12.1993 року по 09.06.1995 року), службу в органах внутрішніх справ (з
13.02.1996 року по 05.11.2002 року) та роботу в органах державної виконавчої
служби (з 19.02.2003 року по 15.04.2003 року та з 16.04.2003 року по 09.12.2005
року), тому позивач вважає, що право на підвищення розміру надбавки за вислугу
років відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» у розмірі 20
відсотків він набув 12.12.2005 року при призначені його на посаду старшого
державного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області.

По
- друге,
відповідно до рішення місцевого суду Куп'янського району, Харківської області 1997 року позивач зобов'язаний до
сплати аліментів у розмірі Ул частини з усіх видів доходу на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, 20.05.1997 року народження.

До призначення на вищезазначену посаду, аліменти
утримувались адміністрацією Харківського обласного управління юстиції з
належної позивачеві до виплати заробітної плати на підставі розпорядження
державного виконавця ВДВС у Дзержинському районі м. Харкова.

Позивач зазначає, що аліменти колишній дружині на
утримання дитини сплачував в добровільному порядку після отримання заробітної
плати, з якої аліменти не були стягнені адміністрацією ДВС Харківської області.
Але аліменти з нього почали утримувати з лютого 2006 року.

В березні 2006 року з належної йому до виплати заробітної
плати були утримані аліменти за січень та березень 2006 року.

На заяву позивача від 07.04.2006 року, йому була надана
відповідь від 15.05.2006 року за №9203. В даній відповіді зазначено, що до ДВС
Харківської області виконавчий лист стосовно стягнення з нього аліментів,
переданий безпосередньо листом Харківського обласного управління юстиції від
27.01.2006 року за №03-43/1/422, тобто в порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій,
затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за №74/5 від 15.12.1999 року.
Як також в даному листі визначено «на цей час виконавчий лист повернено в
Державну виконавчу службу у Дзержинському районі м. Харкова для визначення
боргу та розміру стягнення аліментів». Позивач зазначає, що стягнення аліментів
з належної йому до виплати заробітної плати в період лютий - червень 2006 року
посадовими особами ДВС Харківської області проводилися безпідставно, в
порушення вимог чинного законодавства.

Розмір безпідставно стягнутих з належної йому до виплати
з нарахованої заробітної плати становить 1048,39 грн..

Позивач ОСОБА_1 також зазначив, що не бажаючи надалі
працювати в даному колективі, де систематично порушується законодавство про
оплату та охорону праці, не створені належні умови для виконання своїх
посадових обов'язків, 30.05.2006 року ним було прийнято рішення стосовно
звільнення з посади старшого державного виконавця державної виконавчої служби у
Куп'янському районі, Харківської області за власним бажанням з 14.06.2006 року,
у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом - ДВС Харківської області в
особі начальника, законодавства про працю, умов трудового договору відповідно
до п. 4 ч.1 ст. 36, ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України, про що до ДВС
Харківської області ним була направлена заява від 30.05.2006 року, а до ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області на ім'я начальника ОСОБА_5 доповідна
стосовно внесення подання начальнику Державної виконавчої служби Харківської
області щодо його звільнення з займаної посади відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про державну виконавчу службу», з 14.06.2006 року він залишив роботу.

З наказом за №486/9 від 09.08.2006 року про звільнення
його з посади старшого державного виконавця державної виконавчої служби у
Куп'янському районі, Харківської області з 13.06.2006 року за прогул без
поважних причин за п.4 ст. 40 Кодексу законів про працю України був
ознайомлений 09.08.2006 року завідувачем сектору кадрового забезпечення ДВС
Харківської області ОСОБА_6
і в цей день він отримав трудову книжку. Також зазначає,
що виходячи з інформації, викладеної в даному наказі, він дійсно не працював з
14.06.2006 року, про що в наявності у ДВС Харківської області є відповідні
документи, але він був звільнений з 13.06.2006 року, тобто в той день, коли він
знаходився на роботі та виконував свої посадові обов'язки.

В порушення вимог ч.2 ст. 116 КЗпП України посадовими
особами ДВС Харківської області, після пред'явлення 09.08.2006 року вимог щодо
проведення з ним розрахунку, про нараховані суми, належні йому при звільнені,
він перед виплатою зазначених сум письмово повідомлений не був.

Також позивач посилається на те, що відповідно до ст. ст. 6, 18 Закону України «Про державну виконавчу службу»
Кабінетом Міністрів України за №1101 була прийнята постанова від 25.08.2004
року «Про формений одяг працівників органів державної виконавчої служби». Даною
постановою було затверджено: опис форменого одягу та знаки розрізнення
працівників органів державної виконавчої служби, норми забезпечення форменим
одягом працівників органів державної виконавчої служби.

В період проходження державної служби на посаді старшого
державного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року, форменим одягом та
знаками розрізнення він не був забезпечений.

При звільненні йому була виплачена компенсація за
невикористану відпустку у розмірі 49,11 грн. за 15 днів, хоча була нарахована
компенсація у розмірі 373,35 грн.

Інші виплати, передбачені законодавством, не проводились,
про проведені стягнення з сум, належних йому при звільненні, йому при
звільненні не повідомлялось.

Тому позивач вважає, що посадовими особами ДВС
Харківської області йому недораховані та невиплачені слідуючи виплати з
урахуванням вимог чинного законодавства, а саме: розмір надбавки за вислугу
років у розмірі 20 відсотків з часу призначення його на посаду та по день
звільнення, премії* у розмірі 135 відсотків та надбавки за особливий характер
роботи та інтенсивність праці у розмірі 75 відсотків посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг державного службовця в період роботи з 12.12.2005
року по 31.12.2005 року, заробітної плати за грудень 2005 року (період роботи з
12.12.2005 року по 31.12.2005 року) в сумі 945,00 грн., заробітної плати за
січень - березень 2006 року у розмірі 746,70 грн. щомісяця, заробітної плати за
квітень 2006 року у розмірі 389,24 грн., заробітної плати за травень 2006 року
у розмірі 211,15 грн., заробітної плати за червень 2006 року у розмірі 120,17
грн., компенсації за невикористану відпустку (за 15 днів), розміру несплаченого
відшкодування витрат на відрядження в межах України (добових за час перебування
у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад), компенсації за
речове майно в сумі 600 грн., всього на суму 5332,60 грн. Розрахунок
компенсації за речове майно ним визначений умовно, виходячи з комплекту
форменого одягу для чоловіків, з урахуванням пори року та норм забезпечення
форменим одягом працівників органів державної виконавчої служби, за час роботи.

Також вважає, що стягнення на його користь також підлягає
оплата часу вимушеного прогулу з 14.06.2006 року по 09.08.2006 року у розмірі
1844,80 грн. та розмір вихідної допомоги, який повинен адміністрацією ДВС
Харківської області йому бути виплачений при звільненні за п.4 ч.1 ст. 36, ч.3
ст. 38 КЗпП України, у зв'язку з не виконанням уповноваженим органом - ДВС
Харківської області в особі начальника, законодавства про працю, умов трудового
договору в сумі 2559,66 грн., так як цей період він не мав можливості прийняти
участь у конкурсі на заміщення вакантної посади та надалі перебувати на
державній службі тільки в іншому державному органі, або працювати на інших
підприємствах, установах, організаціях інших форм власності, відповідно до
рішення суду сплачувати аліменти на неповнолітню дитину.

А також вважає за необхідне стягнення на його користь
моральної шкоди в сумі 3000 грн. у зв'язку з позбавленням його можливості
реалізації своїх законних прав та інтересів, пов'язаних з незаконним
звільненням, так як посадовими особами ДВС Харківської області порушено його
право на працю, виходячи з чого він був позбавлений улюбленої роботи, не мав
можливості прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантної посади та надалі
перебувати на державній службі тільки в іншому державному органі або працювати
на інших підприємствах, установах, організаціях інших форм власності,
відповідно до рішення суду сплачувати аліменти на неповнолітню дитину, що
призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагає
від нього додаткових зусиль для організації свого життя у зв'язку зі
знаходженням з 14.06.2006 року на утриманні у своєї непрацездатної матері.

Просив
суд змінити дату та формулювання причин звільнення з прогулу без поважних причин
за п.4 ст. 40 КЗпП
України з 13.06.2006 року на звільнення за власним
бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про
працю, умов трудового договору за ч.3 ст. 38 КзпП України з 14.06.2006 року та
стягнути з державної виконавчої служби Харківської області на його користь
1048,39 грн. безпідставно стягнутих аліментних сум, заробітну плату в розмірі
4025,83 грн., 642,62 грн. компенсацію за невикористану відпустку, оплату за час
вимушеного прогулу в сумі 1844,80 грн., розмір вихідної допомоги в сумі 2559,66
грн., відшкодування витрат на відрядження (добові за час перебування у
відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад) у розмірі 64,08
грн., розмір компенсації за речове майно в сумі 600 грн. та моральну шкоду в
сумі 3000 грн., а всього на загальну суму 13785,45 грн.

26.02.2007 року позивачем ОСОБА_1 було збільшено розмір
позовних вимог, змінено предмет адміністративного позову та внесено зміни до
адміністративного позову щодо зміни дати та формулювання причин звільнення,
оплату за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та інших виплат
при звільненні, вказуючи на те, що відповідно до ст. 47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу та, у разі звільнення працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу, він зобов'язаний також в день
звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Зазначає, що в порушення вимог ч.2 ст. 116 КЗпП України
посадовими особами ДВС Харківської області, після пред'явлення 09.08.2006 року
ним вимог щодо проведення з ним розрахунку, про нараховані суми, належні йому
при звільненні, він перед виплатою зазначених сум, письмово повідомлений не
був. Вказує, що повністю розрахунок, на думку відповідача, з ним було проведено
в період вересня - грудня 2006 року, оскільки відрядні ним отримані 29.12.2006
року, а відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Також вказує на те, що виходячи з положень ст. 127 КЗпП
України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України, а за ст. 129 КЗпП України не допускається
відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно
із законодавством не звертається стягнення. Ст. 25 Закону України «Про оплату
праці забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно
розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених
законодавством. Положеннями ст. 26 Закону України «Про оплату праці»
встановлено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у
випадках, передбачених законодавством та не допускаються відрахування з
вихідної допомоги, компенсаційних та інших витрат, на які згідно із
законодавством, стягнення не звертається.

Ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження
встановлено, що стягнення аліментів визначається законом. На виконання даного
закону прийнята Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена Наказом
Міністерства юстиції України за №74/5 від 15.12.1999 року. За ч.3 ст. 74 Закону
України «Про виконавче провадження» та п.7.5.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України за №74/5 від
15.12.1999 року, розмір заборгованості по аліментах визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку
(доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не
провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій
грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Відповідно до п.13 Переліку видів
доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з
подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від
26.02.1993 року за №146, та п.7.5.10 Інструкції про

проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції
України за №74/5 від 15.12.1999 року, стягнення аліментів провадиться із суми
заробітку платника аліментів після утримання з нього обов'язкових податків і
перерахування їх стягувачу, проводиться за рахунок боржника. Разом з цим, п.
7.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України за №74/5 від 15.12.1999 року встановлено, що
відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії чи стипендії громадян
проводить адміністрація підприємств, установ і організацій на підставі
надісланих їм державним виконавцем виконавчих документів та розпорядження
(додаток 32). Згідно цього додатку самостійно змінювати порядок стягнення суми
боргу та розмір відрахування адміністрація підприємств, установ, організацій не
має права.

Станом на 14.06.2006 року заборгованість за аліментами
визначена у розмірі 133,23 грн. Зазначає, що до цієї суми відповідачем
враховано суми поштового переказу аліментних сум за період з січня по травень
2006 року та невиплачені на думку відповідача, аліменти за грудень 2005 року
(період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року) з належної до виплати
заробітної плати та аліменти з компенсації за невикористану відпустку.

Тому позивач вважає стягнення аліментів, витрат на
перерахування аліментних сум стягувачу адміністрацією ДВС Харківської області
безпідставним та таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві.

Просив суд визнати дії, бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби Харківської області з приводу прийняття його на
публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби - незаконними.
Змінити дату та формулювання причини звільнення з прогулу без поважних причин
за п.4 ст. 40 КЗпП України з 13.06.2006 року на звільнення за власним бажанням
у зв'язку з не виконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов
трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України з 10.08.2006 року. Стягнути з
Державної виконавчої служби Харківської області на його користь 1048,39 грн.
безпідставно стягнутих аліментних сум, витрат на перерахування аліментних сум
стягувачу та нарахованого боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005
року по 31.12.2005 року та з компенсації за невикористану відпустку на загальну
суму 133,23 грн., недораховану відповідно до чинного законодавства заробітну
плату за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року у розмірі 3996,69
грн., 635,61 грн. компенсацію за невикористану відпустку, оплату за час
вимушеного прогулу в сумі 1844,80 грн. за період з 14.06.2005 року по
09.08.2006 року, середній заробіток по день фактичного розрахунку з 09.08.2006
року по 29.12.2006 року в сумі 4612,00 грн., розмір вихідної допомоги в сумі
2559,66 грн. відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, розмір компенсації за
речове майно в сумі 600,00 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн., а всього на
загальну суму 18430,38 грн.

21.03.2007 року позивачем ОСОБА_1 було вдруге збільшено
розмір позовних вимог, змінено предмет адміністративного позову та внесено
зміни до адміністративного позову щодо зміни дати та формулювання причин
звільнення, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та
інших виплат при звільненні, посилаючись на те, що листом Державної виконавчої
служби Харківської області від 05.03.2007 року за №2975 йому було повідомлено
про перерахування 05.03.2007 року на його картковий рахунок перерахованої суми
у розмірі 93,36 грн., яка утворилась в результаті перерахунку надбавки за
вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за
ранг з 12.12.2005 року та компенсації за невикористану відпустку, з яких:
надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу з
урахуванням доплати за ранг з 12.12.2005 року - 85,61 грн., за невикористану
відпустку - 7,71 грн.

Також зазначає, що 11.12.2006 року в попередньому
судовому засіданні ним було заявлено про наявність письмового доказу щодо
предмету доказування в частині порушення посадовими особами ДВС Харківської
області законодавства про працю. Виявленими порушеннями є: п.3 Постанови КМУ
від 03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби» - надбавка
за вислугу років у розмірі 15 відсотків встановлена не з дня виникнення права на
її підвищення, а з 21.04.2006 року, в порушення ст. 116 КЗпП України

не повідомлення письмово про нараховані суми, належні йому при звільненні,
перед виплатою зазначених сум, при звільненні йому нарахована компенсація за 15
невикористаних днів щорічної відпустки в порушення п.2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року за
№100. Дані порушення виявлені посадовими особами Територіальної державної
інспекції праці в Харківській області за дорученням прокуратури Харківської
області.

У зв'язку з чим, позивач вважав за необхідне внести зміни
до первісної позовної заяви, з урахуванням вже внесених змін та просив суд
визнати дії, бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби
Харківської області - незаконними з приводу: прийняття його на публічну службу
в частині встановлення в наказі начальника державної виконавчої служби
Харківської області ОСОБА_2 за №433/8 від 12 грудня 2005 року надбавки за
вислугу років у розмірі 10 відсотків та не встановленням надбавки за вислугу
років у розмірі 20 відсотків, не встановленням надбавки відповідно до Постанови
КМУ від 28 грудня 1998 року за №2075 «Про умови оплати праці працівників
районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів
державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції» у розмірі 75
відсотків за особливий характер роботи та інтенсивність праці за період роботи
з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року, проходження публічної служби в частині не
встановлення надбавки відповідно до Постанови КМУ від 09 березня 2006 року за
№268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у
розмірі до 50 відсотків за високі досягнення у праці, або за виконання особливо
важливої роботи за період з 01.01.2006 року по 13.06.2006 року, стягнення
аліментних сум, витрат на перерахування аліментних сум стягувачу та нарахування
боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2005 року,
наказів начальника державної виконавчої служби Харківської області ОСОБА_2,
щодо невиплати премії за період роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року,
нездійснення перерахування надбавки за вислугу років відповідно до Постанови
КМУ за №804 від 07.06.2006 року «Про доповнення п.3 Порядку обчислення стажу
державної служби», яка набрала чинності 07.06.2006 року, якою доповнено п.3
Постанови КМУ за №283 від 03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу
державної служби» абзацом «час служби в органах внутрішніх справ на посадах
рядового та начальницького складу», звільнення з публічної служби відповідно до
наказу начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за №486/9 від 09.08.2006 року
та виплати компенсації за невикористану відпустку та інших виплат при
звільненні. Визнати незаконними акти індивідуальної дії керівництва ДВС
Харківської області з приводу прийняття його на публічну службу, її проходження
та звільнення з публічної служби: за №433/8 від 12 грудня 2005 року в частині
не встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків, не
встановлення надбавки відповідно до Постанови КМУ від 28 грудня 1998 року за
№2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь
юстиції» у розмірі 75 відсотків за особливий характер роботи та інтенсивність
праці за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року, щодо невиплати
премії за період роботи з 01.04.2005 року по 13.06.2006 року, за №202/9 від 25
квітня 2006 року щодо неналежного перерахування надбавки за вислугу років, за
№486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з публічної служби. Скасувати акти
індивідуальної дії керівництва ДВС Харківської області з приводу прийняття його
на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби: за №202/9
від 25 квітня 2006 року, щодо невиплати премії за період роботи з 01.04.2006
року по 13.06.2006 року, за №486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з
публічної служби. Змінити дату та формулювання причин звільнення з прогулу без
поважних причин за п.4 ст. 40 КЗпП України з 13.06.2006 року на звільнення за
власним бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства
про працю, умов трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України з 10.08.2006
року. Стягнути з ДВС Харківської області на його користь 1048,39 грн.
безпідставно стягнутих аліментних сум, витрати на перерахування аліментних

сум стягувану та нарахованого боргу за аліментами за період роботи з
12.12.2005 року по 31.12.2005 року та з компенсації за невикористану відпустку
на загальну суму 133,23 грн., недораховану відповідно до чинного законодавства
заробітну плату за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року у розмірі
3940,22 грн., 598,76 грн. компенсацію за невикористану відпустку, оплату за час
вимушеного прогулу в сумі 1844,80 грн. за період з 14.06.2005 року по
09.08.2006 року, середній заробіток по день фактичного розрахунку - з
10.08.2006 року по 12.03.2007 року в сумі 6825,76 грн., розмір вихідної
допомоги в сумі 2559,66 грн. відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, розмір
компенсації за речове майно в сумі 600 грн. та моральної шкоди 3000 грн., а
всього на загальну суму 20550,82 грн.

22.05.2007 року позивачем ОСОБА_1 втретє було збільшено
розмір позовних вимог, змінено предмет адміністративного позову та внесено
зміни до адміністративного позову щодо зміни дати та формулювання причин
звільнення, оплату за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати та
інших виплат при звільненні, а саме: зобов'язання відповідача внести відповідні
зміни до трудової книжки на підставі рішення суду, стягнення оплати за час
вимушеного прогулу в сумі 2278,10 грн. за період з 14.06.2006 року по
09.08.2006 року з урахуванням заробітної плати відповідно до чинного
законодавства, стягнення недорахованої відповідно до чинного законодавства
заробітної плати за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року у
розмірі 3918,26 грн., стягнення суми компенсації за невикористану відпустку в
сумі 700,30 грн. з урахуванням заробітної плати відповідно до чинного
законодавства, стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку - з
10.08.2006 року по 12.03.2007 року в сумі 8932,55 грн. з урахуванням заробітної
плати відповідно до чинного законодавства, стягнення розміру вихідної допомоги
в сумі 3237,10 грн. відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України з урахуванням
заробітної плати відповідно до чинного законодавства. -

В обґрунтування цих вимог
позивач ОСОБА_1 зазначив наступне.

Наказом начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за
№433/8 від 12 грудня 2005 року його було призначено на посаду старшого
державного виконавця ДВС у Куп'янському районі, Харківської області зі
збереженням 15-го рангу державного службовця, із зазначенням стажу державної
служби відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» 04 роки 03
місяці 19 днів та встановленням надбавки за вислугу років у розмірі 10
відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг.

Наказом начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за
№202/9 від 25 квітня 2006 року у відповідності зі ст. 33 Закону України «Про
державну службу» йому було

встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 15
відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг із зазначенням стажу
державної служби 05 років 08 місяців 20 днів станом на 21.04.2006 року.

При цьому, п.3 Постанови КМУ за №283 від 03.05.1994 року
«Про порядок обчислення стажу державної служби» визначено, що державним
службовцем, у яких протягом календарного м'ясця виникло право на підвищення
надбавки за вислугу років, розмір надбавки змінюється з дня набуття права на
підвищення, виходячи з цього, зазначає, що посадові особи ДВС Харківської
області були зобов'язані нарахувати йому стаж державної служи у розмірі 15
відсотків, починаючи з 12.12.2005 року, про що повинно було бути зазначено в
наказі за №202/9 від 25 квітня 2006 року. Вказує на те, що дане порушення також
підтверджується листом Територіальної державної інспекції праці в Харківській
області за №0119-49/3 від 25.09.2006 року. На виконання вимог Територіальної
державної інспекції праці в Харківській області та визначаючи порушення
трудового законодавства, листом ДВС Харківської області від 05.03.2007 року за
№2975 його було повідомлено про перерахування 05.03.2007 року на його картковий
рахунок перерахованої суми у розмірі 93,36 грн., яка утворилась в результаті
перерахунку надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків посадового окладу
з урахуванням доплати за ранг, з 12.12.2005 року та компенсації за
невикористану відпустку.

Разом
з цим, посилається на те, що ст. 16 Закону України «Про
міліцію» визначено, що особовий склад міліції складається з працівників, що
проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного
законодавства присвоєно спеціальні звання міліції. Постановою КМУ за №804 від
07.06.2006 року «Про доповнення п.3 Порядку обчислення стажу державної служби»,
яка набула чинності 07.06.2006 року, доповнено п.3 Постанови КМУ за №283 від
03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби» абзацом «час
служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового та начальницького
складу», при цьому позивач звертає увагу суду на те, що за ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону
України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має
вищу юридичну силу, в даному випадку Закон України «Про міліцію».

Далі зазначає, що ним були подані всі документи
відповідно до чинного законодавства - ч.2 ст. 34 КЗпП України, п.4 Постанови
КМУ за №283 від 03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу державної служби»
документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші
документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи, а
саме: трудова книжка, паспорт громадянина України, документ про освіту,
індивідуальний ідентифікаційний номер, витяг з послужного списку, завірений посадовою особою Харківського обласного
управління юстиції. Вказує на те, що посилання відповідача на роз'яснення
Головного управління державної служби щодо зарахування до стажу державної
служби в органах внутрішніх справ тільки на посадах середнього та старшого
начальницького складу вважає безпідставним, оскільки дане роз'яснення не має
юридичної сили та в запереченні не зазначені ні дата винесення роз'яснення, ні
його номер реєстрації в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів.

Виходячи з цього, позивач вказує, що станом на 12.12.2006
року, відповідно до своєї трудової книжки, стаж державної служби складав 11
років 6 місяців 11 днів. До стажу державної служби ним було враховано період
проходження строкової військової служби в Збройних Силах України (з 12.12.1993
року по 09.06.1995 року), службу в органах внутрішніх справ (з 13.02.1996 року
по 05.11.2002 року) та роботу в органах державної виконавчої служби (з
19.02.2003 року по 15.04.2003 року та з 16.04.2003 року по 09.12.2005 року).
Тому вважає, що право на підвищення розміру надбавки за вислугу років
відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» у розмірі 20
відсотків він набув 12.12.2005 року при призначенні його на посаду старшого
державного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області.

Звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України позивач ОСОБА_1
вважає незаконним, просить змінити дату та формулювання причини звільнення з
прогулу без поважних причин за п.4 ст. 40 КЗпП України на звільнення за власним
бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про
працю, умов трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України, оскільки не бажаючи
надалі працювати в даному колективі, де систематично порушуються законодавство
про оплату, не створені належні умови для виконання своїх посадових обов'язків,
30.05.2006 року ним було прийнято рішення стосовно звільнення з посади старшого
державного виконавця ДВС у Куп'янському районі, Харківської області за власним
бажанням, з 14.06.2006 року у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом -ДВС
Харківської області в особі начальника, законодавства про працю, умов трудового
договору відповідно до п.4 ч.1 ст. 36, ч.3 ст. 38 КЗпП України, про що до ДВС
Харківської області була направлена заява від 30.05.2006 року, а до ДВС в
Куп'янському районі, Харківської області на ім'я начальника ОСОБА_5 доповідна
стосовно внесення подання начальнику ДВС Харківської області щодо його
звільнення з займаної посади відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про
державну виконавчу службу», з 14.06.2006 року він залишив роботу. Доводи
стосовно невиконання уповноваженим органом законодавства про працю вважає
доведеними.

Також позивач вказує на те, що посадовими особами ДВС
Харківської області в порушення чинного законодавства про оплату праці
державного службовця, в тому числі працівника органу ДВС, в наказі №433/8 від
12.12.2005 року надбавка відповідно до Постанови КМУ від 28.12.1998 року за
№2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міських обласного
значення), районних у містах відділів ДВС відповідних управлінь юстиції», яка
втратила чинність на підставі Постанови КМУ №268 від 09.03.2006 року у розмірі
75 відсотків за особливий характер роботи та інтенсивність праці за період
роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року не була зазначена і тому не
нараховувалася та не виплачувалась Харківським обласним управлінням юстиції. П.9
Постанови КМУ від 09.03.2006 року за №268 «Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» встановлено, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям
цієї постанови та визнанням такими, що втратили чинність, актів КМУ та Указів
Президента України, розміру заробітної плати (без премії) в окремих працівників
державних та інших органів, умови оплати праці яких визначені цією постановою,
та у працівників, прирівняних згідно з нормативно-правовими актами, що
втрачають чинність, за умовами оплати праці до працівників державних органів,
або яким передбачено збереження умов оплати праці за попередньою посадою, на
час роботи на займаній посаді, виплачується різниця між заробітною платою (без
премії), визначеною за умовами оплати праці, згідно з нормативно-правовими
актами, що втратили чинність та розміром заробітної плати, встановленим за
новими умовами оплати праці. Разом з цим, надбавка відповідно до Постанови КМУ
від 28.12.1998 року за №2075 «Про умови оплати праці працівників районних,
міських (міст обласного значення), районних у містах відділів ДВС відповідних
управлінь юстиції» у розмірі 75 відсотків за особливий характер роботи на
інтенсивність праці за період роботи з 01.01.2006 року по 31.03.2006 року та
надбавка відповідно до Постанови КМУ від 09.03.2006 року за №268 ««Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», яка у розмірі
до 50 відсотків за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої
роботи за період роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року з урахуванням
необхідності перерахування надбавки посадовими особами ДВС Харківської області
не нараховувалась та не виплачувалась. Разом з цим, надбавка за вислугу років
при призначенні його на посаду і подальшому проходженні державної служби,
визначена невірно та премія, передбачена законодавством, не виплачувалась в
період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року та з 01.01.2006 року по
13.06.2006 року.

Крім того, позивач вказує на те, що за повністю
відпрацьований рік йому повинна бути надана щорічна основна відпустка у розмірі
30 календарних днів. Станом на 12.12.2006 року, відповідно до своєї трудової
книжки ним був визначений стаж державної служби, до якого було враховано період
проходження строкової військової служби в збройних силах України з 12.12.1993
року по 09.06.1995 року, службу в органах внутрішніх справ з 13.02.1996 року по
05.11.2002 року та роботу в органах державної виконавчої служби з 19.02.2003
року по 15.04.2003 року та з 16.04.2003 року по 09.12.2005 року у розмірі 11
років 6 місяців 11 днів, виходячи з чого йому повинна бути надана щорічна
додаткова відпустка у розмірі 5 календарних днів. За період з 12.12.2005 року
по 13.06.2006 року було 183 календарних днів, у зв'язку з чим на 13.06.2006
року стаж державної служби вже становив понад 12 років, а тому йому повинна
бути також надана щорічна додаткова відпустка у розмірі 2 календарних днів., оскільки
з 11 року ця відпустка збільшується на 2 календарних дні за кожний наступний
рік. Вказує, що за повністю відпрацьований рік йому повинна бути надана щорічна
основна та додаткова відпуски у розмірі 37 календарних днів. Кількість днів
щорічної основної та додаткової відпусток, за які повинна йому бути виплачена
компенсація за всі дні невикористаних щорічних відпусток, як основної так і
додаткової, повинна становити 19 календарних днів.

Крім того, зазначає, що стягнення аліментів з усіх видів
доходу на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, 20.05.1997 року народження
на підставі рішення місцевого суду Куп'янського району, Харківської області
1997 року проводилось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки їх
стягнення проводилось на підставі виконавчого документа, але без розпорядження
державного виконавця і згідно з вимогами законодавства самостійно змінювати
порядок стягнення суми боргу та розмір відрахування адміністрація підприємств,
установ, організацій не має права. Також посилається на те, що розпорядження
державного виконавця про стягнення з нього за виконавчим документом аліментів
та утримання неповнолітньої дитини датовано 13.06.2006 року за підписом
головного державного виконавця ОСОБА_7, тобто надіслано в останній його робочий
день.

Також вказує, що ст. ст. 6, 18 Закону України «Про державну виконавчу службу» КМУ за №1101 була
прийнята Постанова від 25.08.2004 року «Про формений одяг працівників органів
ДВС», даною постановою було затверджено: опис форменого одягу та знаки розрізнення
працівників органів державної виконавчої служби, норми забезпечення форменим
одягом працівників органів ДВС. В період проходження державної служби на посаді
старшого державного виконався ДВС у Куп'янському районі, Харківської області з
12.12.2005 року по 13.06.2006 року, форменим одягом та знаками розрізнення він
не був забезпечений.

У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати дії,
бездіяльність посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу:
прийняття його на публічну службу в частині встановлення в наказі начальника
ДВС Харківської області ОСОБА_2 за №433/8 від 12 грудня 2005 року надбавки за
вислугу років у розмірі 10 відсотків та не встановленням надбавки за вислугу
років у розмірі 20 відсотків, не встановленням надбавки відповідно до Постанови
КМУ від 28 грудня 1998 року за №2075 «Про умови оплати праці працівників
районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів
державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції» у розмірі 75
відсотків за особливий характер роботи та інтенсивність праці за період роботи
з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року, проходження публічної служби в частині не
встановлення надбавки відповідно до Постанови КМУ від 09 березня 2006 року за
№268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у
розмірі до 50 відсотків за високі досягнення у праці або за виконання особливо
важливої роботи за період з 01.01.2006 року по 13.06.2006 року, стягнення аліментних
сум, витрат на перерахування аліментних сум стягувачу та нарахування боргу за
аліментами за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2005 року, наказів
начальника державної виконавчої служби Харківської області ОСОБА_2, щодо
невиплати премії за період роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року,
нездійснення перерахування надбавки за вислугу років відповідно до Постанови
КМУ за №804 від 07.06.2006 року «Про доповнення п.3 Порядку обчислення стажу
державної служби», яка набрала чинності 07.06.2006 року, якою доповнено п.3
Постанови КМУ за №283 від 03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу
державної служби» абзацом «час служби в органах внутрішніх справ на посадах
рядового та начальницького складу», звільнення з публічної служби відповідно до
наказу начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за №486/9 від 09.08.2006 року
та виплати компенсації за невикористану відпустку та інших виплат при
звільненні. Визнати незаконними акти індивідуальної дії керівництва ДВС
Харківської області з приводу прийняття його на публічну службу, її проходження
та звільнення з публічної служби: за №433/8 від 12 грудня 2005 року в частині
не встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків, не
встановлення надбавки відповідно до Постанови КМУ від 28 грудня 1998 року за
№2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції» у розмірі 75 відсотків за особливий характер роботи та
інтенсивність праці за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року, щодо
невиплати премії за

період роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року, за №202/9 від 25 квітня
2006 року щодо неналежного перерахування надбавки за вислугу років, за №486/9
від 09.08.2006 року щодо звільнення з публічної служби. Скасувати акти
індивідуальної дії керівництва ДВС Харківської області з приводу прийняття його
на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби: за №202/9
від 25 квітня 2006 року, щодо невиплати премії за період роботи з 01.04.2006
року по 13.06.2006 року за №486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з
публічної служби. Змінити дату та формулювання причин звільнення з прогулу без
поважних причин за п.4 ст. 40 КЗпП України з 13.06.2006 року на звільнення за
власним бажанням у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства
про працю, умов трудового договору за ч.3 ст. 38 КЗпП України з 10.08.2006
року. Стягнути з ДВС Харківської області на його користь 1048,39 грн.
безпідставно стягнутих аліментних сум, витрати на перерахування аліментних сум
стягувачу та нарахованого боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005
року по 31.12.2005 року та з компенсації за невикористану відпустку на загальну
суму 133,23 грн., недораховану відповідно до чинного законодавства заробітну
плату за період роботи з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року у розмірі 3918,26
грн. та з урахуванням заробітної плати відповідно до чинного законодавства,
700,30 грн. компенсацію за невикористану відпустку, оплату за час вимушеного
прогулу в сумі 2278,10 грн. за період з 14.06.2006 року по 09.08.2006 року,
середній заробіток по день фактичного розрахунку - з 10.08.2006 року по
12.03.2007 року в сумі 8932,55 грн., розмір вихідної допомоги в сумі 3237,10
грн. відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України, розмір компенсації за речове майно
в сумі 600 грн. та моральної шкоди 3000 грн., а всього на загальну суму
23847,93 грн.

А також, просить суд визначити грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути йому компенсовані, з урахуванням понесених ним витрат
добових та компенсації за відрив від звичайних занять, оскільки за час розгляду
справи ним понесені судові витрати, а саме: понесені витрати пов'язані з
прибуттям до суду, в тому числі і до апеляційного суду Харківської області щодо
скарження ухвали Куп'янського міськрайонного суду Харківської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи
без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача за дорученням та 3-я особа по
справі, позов не визнав у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши
надані докази і матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1, подання начальника ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області від 09.12.2005 року №03-15/179, листа на переведення від 09.12.2005
року №03-47/272, розрахунку стажу від 12.12.2005 року, наказом начальника Державної
виконавчої служби Харківської області №433/8 від 12.12.2005 року ОСОБА_1 був
призначений на посаду старшого державного виконавця державної виконавчої служби
в Куп'янському районі Харківської області із збереженням 15-го рангу, в порядку
переведення із Харківського обласного управління юстиції. Відповідно до ст. 33
Закону України «Про державну службу» йому було встановлено надбавку за вислугу
років у розмірі 10 % посадового окладу з урахуванням доплати за ранг, як
такому, стаж державної служби якого становить 04 роки 3 місяці 19 днів на день
призначення. (а.с. 65, 67)

Із даним наказом позивач
ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 щодо зарахування всього
періоду служби в органах внутрішніх справ на підставі трудової книжки, то
Відповідно до Постанови КМУ від 03.05.1994 року №283 «Про порядок обчислення
стажу державної служби» до стажу державної служби зараховується не весь час
служби в органах внутрішніх справ, а служба на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ. Відповідно до роз'яснень
Головного управління державної служби України до стажу державної служби

зараховується служба лише на посадах середнього та старшого начальницького
складу в апараті цих органів, оскільки ці посади відповідають кваліфікаційним
вимогам посад державних службовців. Для визначення стажу державної служби окрім
трудової книжки, іншим документом, який відповідно до чинного законодавства
підтверджує стаж роботи, є послужний список, який є документом, що підтверджує
проходження служби в органах внутрішніх справ, із зазначенням назв посад, звань
і дат їх присвоєння.

При подачі документів до ДВС Харківської області, ОСОБА_1
не було надано копію послужного
списку.

Відповідно до ч.2 ст. 24 КЗпП України, при укладенні
трудового договору, громадянин зобов'язаний подати паспорт, трудову книжку,
документ про освіту, про стан здоров'я та інші документи.

ОСОБА_1 був призначений на посаду старшого державного
виконавця ДВС у Куп'янському районі, Харківської області та йому було
встановлено надбавку відповідно до обчисленого стажу державної служби на
підставі даних трудової книжки, оскільки відповідно до ст. 22 КЗпП України
надання копії послужного
списку необхідно тільки для обчислення стажу державної
служби та встановлення надбавки за вислугу років і його ненадання не є
підставою для відмови у прийнятті на роботу.

Законодавством України не передбачено обов'язок власника
або уповноваженого ним органу в отриманні за власною ініціативною документів,
підтверджуючих стаж. Разом з цим, будь який доказів, що підтверджують звернення
ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Куп'янському районі Харківської
області з проханням витребувати послужний список та здійснити перерахунок стажу
державної служби, позивачем не надано.

Під час складання графіку підвищення розмірів надбавок за
вислугу років працівників органів державної виконавчої служби Харківської
області, у зв'язку із неможливістю здійснення повного розрахунку стажу
державної служби, Державною виконавчою службою Харківської області неодноразово
направлялись запити до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Харківській області щодо надання послужного списку ОСОБА_1, до ДВС Харківської
області двічі надіслані витяги з послужного списку ОСОБА_1, в яких були
відсутні дані про присвоєння йому звань. І тільки 21.04.2006 року ДВС
Харківської області отримала копію послужного списку ОСОБА_1 та наказом №202/9 від 25.04.2006 року йому було встановлено
надбавку у розмірі 15% з урахуванням доплати за ранг, як такому, стаж державної
служби якого становить 05 років 08 місяців 20 днів на 25.04.2006 року, до якого
було зараховано службу в органах внутрішніх справ в період роботи з 17.10.2001
року по 05.11.2002 року на посаді дізнавача групи дізнання лінійного відділу на
ст. Куп'янськ зі званням молодшого лейтенанта міліції, відповідно до Порядку
обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 03.05.1994
року за №283, що підтверджується листами Державної виконавчої служби
Харківської області від 03.04.2006 року за №03-47/5515, від 12.04.2006 року за
№03-47/6184, копіями послужних списків ОСОБА_1, копією наказу Державної
виконавчої служби Харківської області від 25.04.2006 року за №202/9.
(а.с.73,76,77-86, 89)

З наказом №202/9 від 25.04.2006 року про встановлення
надбавки за вислугу років позивач ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис. Будь які
докази, про те що ОСОБА_1 звертався до ДВС Харківської області з проханням щодо
ознайомлення його з розрахунками стажу або із запереченнями щодо визначеного
стажу і розміру надбавки - відсутні. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає,
що вимоги позивача в частині визнання дії, бездіяльність посадових осіб ДВС
Харківської області незаконними з приводу прийняття його на публічну службу в
частині встановлення в наказі начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за
№433/8 від 12 грудня 2005 року надбавки за вислугу років у розмірі 10 відсотків
та не встановленням надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків а також
визнання незаконним наказу начальника ДВС Харківської області ОСОБА_2 за №433/8
від 12 грудня 2005 року в частині не встановлення надбавки за вислугу років у
розмірі 20 відсотків є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 з приводу визнання дій,
бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу не
встановлення надбавки відповідно до Постанови КМУ від 28 грудня 1998 року за
№2075 «Про умови оплати праці працівників районних, міських (міст обласного
значення) районний у містах відділів державної виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції» у розмірі 75 відсотків за особливий характер роботи та
інтенсивність праці за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року а
також визнання незаконними актів індивідуальної дії керівництва ДВС Харківської
області з приводу не встановлення надбавки відповідно до вищезгаданої постанови
КМУ від 28 грудня 1998 року за №2075 у розмірі 75 відсотків, то суд також
вважає ці вимоги позивача необгрунтованими та такими що не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України від
21.11.2005 року №1458/7 «Про фінансове забезпечення діяльності державної
виконавчої служби у 2005 році» фінансове, матеріально-технічне забезпечення,
ведення бухгалтерського обліку та складання бухгалтерської звітності (крім
обліку депозитних сум) державної виконавчої служби до кінця 2005 року здійснювали відповідні обласні
управління юстиції, таким чином твердження ОСОБА_1 про не нарахування та
невиплату йому за період роботи з 12.12.2005 року по 31.12.2005 року надбавки у розмірі 75 % відповідно до
Постанови КМУ від 28 грудня 1998 року №2075 та премії за цей же період роботи
не можуть бути прийняті судом як підставу для висновку про порушення власником
або уповноваженим ним органом законодавства про працю, (а.с.65)

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 щодо визнання дій,
бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу
проходження публічної служби в частині не встановлення надбавки відповідно до
Постанови КМУ від 09 березня 2006 року
за №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у
розмірі до 50 відсотків за високі досягнення у праці, або за виконання особливо
важливої роботи за період з 01.01.2006 року по 13.06.2006 року та щодо
невиплати премії за період роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року,
нездійснення перерахування надбавки за вислугу років відповідно до Постанови
КМУ за №804 від 07.06.2006 року «Про доповнення п.3 Порядку обчислення стажу
державної служби», яка набрала чинності 07.06.2006 року, якою доповнено п.3
Постанови КМУ за №283 від 03.05.1994 року «Про порядок обчислення стажу
державної служби» абзацом «час служби в органах внутрішніх справ на посадах
рядового та начальницького складу», визнання незаконними актів індивідуальної
дії керівництва ДВС Харківської області з приводу невиплати премії за період
роботи з 01.04.2006 року по 13.06.2006 року та скасування актів індивідуальної
дії керівництва ДВС Харківської області щодо невиплати премії за період роботи
з 01.01.2006 року по 13.06.2006 року, то суд також

вважає ці вимоги необгрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню, оскільки

позивачу ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась премія
за відпрацьований період в

межах фонду економії оплати праці.

За поданням начальника Державної виконавчої служби у
Куп'янському районі Харківської області ОСОБА_5 за січень-березень 2006 року
ОСОБА_1 за підсумками роботи була нарахована та виплачена премія у розмірі
1313,40 грн. (а.с. 196 -203).

Протягом квітня-червня 2006 року ОСОБА_1 було позбавлено
премії на 100 % за поданням начальника служби та у зв'язку з порушенням ним
трудової дисципліни та притягненням до дисциплінарної відповідальності (наказ
№194/9 від 20.04.2006 року), що передбачено п.3.5 Положення про преміювання
працівників органів державної виконавчої служби Харківської області,
затвердженого наказом ДВС Харківської області від 30.12.2005 року №25/7. (а.с.
69-70, 75, 87-88, 93)

У березні 2006 року, згідно з наказом від 27.02.2006 року
№84/9, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст.
47 Закону України «Про виконавче провадження»,
«Порядку виплати винагороди
державному виконавцю», затвердженого

наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2004 року №665/7
за реальне, своєчасне і законне виконання виконавчих документів, позивачу
ОСОБА_1 була виплачена винагорода у розмірі 28,65 грн.

Відповідно до листа Департаменту державної виконавчої
служби від 19.05.2006 року №25-4/340/9 Державна виконавча служба Харківської
області довела до відома територіальним органам Державної виконавчої служби
Харківської області, що рішення про встановлення надбавок за високі досягнення
у праці або за виконання особливо важливої роботи, які передбачені Постановою
КМУ від 09.03.2006 року №268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів, для працівників територіальних органів державної виконавчої
служби Харківської області будуть прийматися при наявності доповідної,
характеристики з наданими показниками роботи за час перебування на займаній
посаді по кожному працівнику.

Постанова КМУ від 28.12.1998 року №2075 «Про умови оплати
праці працівників районних, міських (міст обласного значення), районних у
містах відділів державної виконавчої служби передбачає установлення надбавки
державним виконавцям відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь
юстиції, та оскільки позивач ОСОБА_1 працював у Державній виконавчій службі у
Куп'янському районі, Харківської області, а не у відділі ДВС, дана постанова не
застосовувалась.

Стосовно позовних вимог про визнання дії, бездіяльності
посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу звільнення
позивача з публічної служби відповідно до наказу начальника ДВС Харківської
області ОСОБА_2 за №486/9 від 09.08.2006 року, визнання незаконним наказу
№486/9 від 09.08.2006 року щодо звільнення з публічної служби, його скасування,
зміни дати та формулювання причин звільнення з прогулу без поважних причин за
п.4 ст. 40 КЗпП України з 13.06.2006 року на звільнення за власним бажанням у
зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю, умов
трудового договору за ч.3 ст. 40 КЗпП України з 10.08.2006 року та стягнення з
ДВС на користь позивача оплату за час вимушеного прогулу в сумі 2278,10 грн. за
період з 14.06.2006 року по 09.08.2006 року, вихідної допомоги в сумі 3237,10,
то судом встановлено наступне.

11.04.2006 року до Державної виконавчої служби
Харківської області надійшло подання начальника Державної виконавчої служби у
Куп'янському районі ОСОБА_5 стосовно порушення трудової дисципліни старшим
державним виконавцем Державної виконавчої служби у Куп'янському районі
Харківської області ОСОБА_1, а саме:
відсутність його 07.04.2006 року з 8.00 год. до 11.30 год.
на роботі без поважних причин, порушення правил поведінки
державного службовця. (а.с. 75).

З наказу Державної виконавчої служби Харківської області
від 20.04.2006 року №194/9 «Про дисциплінарну відповідальність старшого
державного виконавця державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області ОСОБА_1 (а.с.87-88) вбачається, що при проведенні перевірки
викладених у поданні фактів встановлено порушення ОСОБА_1 07.04.2006 року
трудової дисципліни. А саме: ОСОБА_1 здійснено прогул без поважних причин і
порушення етики поведінки державного службовця, що передбачено ст. 5 Закону
України «Про державну службу» та п.п.5,12 «Загальних правил поведінки
державного службовця», затверджених наказом Головного управління державної
служби України від 23 жовтня 2000 року №58.

Порушення полягали в тому, що старший державний
виконавець ОСОБА_1 07.04.2006 року був відсутній на роботі без поважних причин
більше 3-х годин - з 08.00 год. до 11.30 год. Відповідними документами поважні причини відсутності
ОСОБА_1 не підтверджені, керівництву ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області про неможливість виходу на роботу з поважних причин ним не доводились,
про порушення свідчать складений акт 07.04.2006 року (а.с.74) працівниками ДВС
у Куп'янському районі,

Харківської області, акт відсутності відмітки в журналі обліку виїзду
державних виконавців на дільницю.

Також, 07.04.2006 року старший державний виконавець ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області ОСОБА_1 відмовився в грубій формі
прийняти у спеціаліста першої категорії ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області ОСОБА_8 під розписку поштову кореспонденцію та виконавчі провадження,
що передбачено п.3.5 Інструкції з діловодства в органах Державної виконавчої служби,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 року за
№470/7, некоректно поводився зі спеціалістом другої категорії ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області ОСОБА_9

Дані порушення сталися внаслідок неналежного ставлення до
виконання своїх службових обов'язків старшим державним виконавцем ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області ОСОБА_1

У зв'язку з цим, з метою недопущення в подальшому
виявлених недоліків, керуючись ст. ст. 147-149
КЗпП України ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну службу» вищезгаданим
наказом ОСОБА_1 було оголошено догану.

21.04.2006 року ОСОБА_1 ознайомлений з даним наказом під
розпис та даний наказ ОСОБА_1 оскаржений не був.

06.06.2006 року до Державної виконавчої служби до
Державної виконавчої служби Харківської області надійшла заява від 30.05.2006
року за підписом старшого державного виконавця ОСОБА_1 В даній заяві ОСОБА_1 просив звільнити його з 14.06.2006
року відповідно до п.4 ст. 36, ч.3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням
уповноваженим органом - ДВС Харківської області в особі начальника
законодавства про працю, умов трудового договору. (а.с. 90). 31.05.2006 року
аналогічну заяву ОСОБА_1 було подано до Державної виконавчої служби у
Куп'янському районі Харківської області, (а.с.91). Листом від 02.06.2006 року
за №04-19/14610 (а.с.92) начальника Державної виконавчої служби у Куп'янському
районі Харківської області ОСОБА_1 було запропоновано обґрунтувати та навести
приклади порушення законодавства про працю, які він вбачає з боку керівництва.

Про наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 38 КЗпП
України ОСОБА_1 до відома керівництва Державної виконавчої служби Харківської
області, Державної виконавчої служби у Куп'янському районі, Харківської області
не доводилось, інших заяв про звільнення від нього не надходило.

Як вбачається з листів Державної виконавчої служби
Харківської області від 08.06.2006 року №03-51/10997 (а.с.94), від 13.06.2006
року №03-51/11103 (а.с.97), державною виконавчою службою Харківської області
було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 30.05.2006 року щодо звільнення його за
власним бажанням з 14.06.2006 року у зв'язку з невиконанням Державною
виконавчою службою Харківської області законодавства про працю, умов трудового
договору, також зазначено, що у зв'язку з відсутністю обґрунтований підстав для
звільнення у визначений термін відповідно до ч.1, ч.3 ст. 38 КЗпП України заяву
від 30.05.2006 року не може бути задоволено та ОСОБА_1 було запропоновано
подати заяву про звільнення із зазначенням підстав припинення трудового договору
відповідно до вимог законодавства, необхідність продовжувати роботу та
додатково повідомлено про погодження звільнення його за ч.1 ст. 38, п.1 ст. 36
КЗпП України, про що запропоновано особисто подати відповідну заяву. Як
вбачається з листа Територіальної державної інспекції праці в Харківській
області від 25.09.2006 року №0119-4913, відповідь ОСОБА_1 була отримана
13.06.2006 року, (а.с.169-171)

Відмова у задоволенні заяви
від 30.05.2006 року, ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Крім того, 10.07.2006 року виконуючим обов'язки
начальника ДВС у Куп'янському районі ОСОБА_10 на ім'я начальника Державної
виконавчої служби Харківської області було направлено доповідну щодо невиходу
ОСОБА_1 на службу з 14.06.2006 року, будь-яких повідомлень з приводу невиходу
на службу не повідомлено. Для з'ясування причин невиходу на службу, ОСОБА_1
10.07.2007 року направлено рекомендованого листа з пропозицією надати
пояснення, (а.с.103-104) Відповідно
до повідомлення Укрпошти,

зазначений лист ОСОБА_1 отримав 14.07.2006 року. (а.с. 102). Комісією ДВС у
Куп'янському районі, Харківської області 24.07.2006 року за місцем мешкання
ОСОБА_1 в с. Новоосиново, Куп'янського району, Харківської області складено акт
в тому, що ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення з приводу його невиходу
на роботу, пояснивши, що на службу до ДВС він виходити відмовляється у зв'язку
із подачею ним до ДВС Харківської області заяви від 30.05.2006 року про
звільнення з 14.06.2006 року відповідно до п.3 ст. 38 КЗпП України, (а.с.106).

Відсутність ОСОБА_1 на роботі з 14.06.2006 року також
підтверджується копією журналу виходу на роботу за червень, липень 2006 року,
(а.с.61-64)

У зв'язку з цим, Начальником ДВС у Куп'янському районі
25.07.2006 року за №04-10/17371 на ім'я начальника ДВС Харківської області було
направлено подання про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за п.4 ст. 40 КЗпП
України за прогул без поважних причин, (а.с.110)

Листом Державної виконавчої служби Харківської області
від 04.08.2006 року за №03-51/14598 ОСОБА_1 запропоновано надати письмові
пояснення з приводу його відсутності на роботі з 14.06.2006 року, (а.с.114). І,
як вбачається з акту від 04.08.2006 року (а.с.116), зазначений лист за
дорученням начальника ДВС Харківської області (а.с.115) було вручено ОСОБА_1,
письмові пояснення про причини його невиходу на роботу з 14.06.2006 року надати
відмовився.

Керуючись ч.1 ст. 14 Закону України «Про державну
службу», ст. ст. 147-149 КЗпП України, наказом начальника ДВС Харківської
області №486/9 від 09.08.2006 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи 13.06.2006
року за прогул без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом
ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис 09.08.2006 року та отримав трудову книжку,
(а.с.117-118,121)

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині позову є також необгрунтованими та такими, що суперечать
вимогам ст.ст. 44, 116,117, 235 КЗпП України, оскільки позивача був вірно
звільнений на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, а не ч.3 ст. 38 КЗпП України,
і, як встановлено в судовому засіданні, дії відповідача по справі були
законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Що стосується позовних вимог в частині визнання дії,
бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської області незаконними з приводу
стягнення аліментних сум, витрат на перерахування аліментних сум стягувачу та
нарахування боргу за аліментами за період роботи з 12.12.2005 року по
13.06.2006 року та стягнення з ДВС Харківської області на користь позивача
1048,39 грн. безпідставно стягнутих аліментних сум, витрат на перерахування
аліментних сум стягувачу та нарахованого боргу за аліментами за період роботи з
12.12.2005 року по 31.12.2005 року та з компенсації за невикористану відпустку
на загальну суму 133,23 грн., то суд вважає що ці вимоги позивача також є
необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від
21.11.2005 року №1458/7 «Про фінансове забезпечення діяльності державної
виконавчої служби у 2005 року» працівникам новостворених органів державної
виконавчої служби Харківської області за грудень 2005 року заробітна плата
нараховувалась та сплачувалась Харківським обласним управлінням юстиції,
оскільки фонд заробітної плати на 2005 рік був закладений на працівників
відділу державної виконавчої служби Харківського обласного управління юстиції
та підпорядкованих відділів державної виконавчої служби районних управлінь
юстиції до Харківського обласного управління юстиції, (а.с.93)

Виконавчий лист №2-239/97, виданий Куп'янським районним
судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 09.07.1997 року і до
досягнення повноліття дитини, 20.05.1997 року народження було передано до
Державної виконавчої служби Харківської області листом Харківського обласного
управління юстиції від 27.01.2006 року за №03-43/1/422. У виконавчому листі
зазначено, що аліменти утримані Харківським обласним

управлінням юстиції по 09.12.2005 року. Передача зазначеного виконавчого
листа про стягнення аліментів та особових рахунків по заробітній платі за
грудень 2005 року працівників органів ДВС була здійснена Харківським обласним
управлінням юстиції, оскільки ним здійснювалась виплата заробітної плати
працівникам новоутворених органів ДВС Харківської області.

За січень 2006 року аліменти з ОСОБА_1 не були утримані у
зв'язку з тим, що виконавчі листи надійшли до бухгалтерії після того, як
заробітна плата за січень була нарахована та сплачена ДВС Харківської області,
у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам за період з 01.01.2006 року
по 01.02.2006 року.

Аліменти утримуються з усіх сум доходу працівника після
відрахування прибуткового податку. Поштовий переказ аліментних сум здійснюється
за рахунок боржника.

Так, за січень 2006 року ОСОБА_1 була нарахована
заробітна плата у розмірі 875,60 грн., податок з доходів складав - 108,05 грн.,
сума аліментів, яка підлягала стягненню становить 25% від доходу ОСОБА_1 -
191,89 грн., поштовий збір з ПДВ складає - 9,21 грн., таким чином, стягненню
підлягало 201,10 грн.

За лютий 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі -
875,60 грн., податок з доходів складає - 108,05 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню становить 25% від доходу ОСОБА_1 191,89 грн., поштовий збір
з ПДВ складає 9,21 грн, таким чином , із заробітної плати стягнуто кошти у
розмірі - 201,10 грн.

У зв'язку з тим, що за січень 2006 року аліменти утримані
не були, в березні було утримано аліменти за січень та березень 2006 року.

За березень 2006 року нарахована заробітна плата у
розмірі - 904,25 грн., податок з доходів складає - 111,54 грн., сума аліментів,
яка підлягала стягненню - 198,18 грн., поштовий збір з ПДВ складає 9,51 грн.,
таким чином стягненню підлягало 207,69 грн.

За квітень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі
- 899,74 грн., податок з доходів складає - 88,25 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 202,87 грн., поштовий збір з ПДВ складає 9,74 грн., таким
чином стягненню підлягало 212,61 грн.

За травень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі
- 592,25 грн., податок з доходів складає - 50,86 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 135,35 грн., поштовий збір з ПДВ складає 6,50 грн., таким
чином стягненню підлягало 141,85 грн.

За червень 2006 року нарахована заробітна плата у розмірі
- 533,03 грн., податок з доходів складає - 43,66 грн., сума аліментів, яка
підлягала стягненню - 122,34 грн., поштовий збір з ПДВ складає 5,87 грн., таким
чином стягненню підлягало 128,21 грн.

У зв'язку з тим, що у червні 2006 року ОСОБА_1 помилково
була нарахована заробітна плата за 18 робочих днів, а не за 8 робочих днів, у
серпні 2006 року проведено коригування заробітної плати за червень 2006 року,
(а.с.152,159)

У серпні 2006 року нарахована компенсація за
невикористану основну щорічну відпустку, яка складає 429 грн., але з
урахуванням перерахунку за попередній період доход за серпень складає 132,87
грн., податок з доходів складає - 82,50 грн., сума аліментів, яка підлягала
стягненню - 23,50 грн. не була утримана та перерахована на користь стягувача.

У зв'язку з тим, що бухгалтерією не було враховано, що
поштовий переказ аліментних сум здійснюється за рахунок боржника, виникла
заборгованість по аліментам за січень 2006 року - 9,21 грн., лютий - 9,21 грн.,
березень - 9,51 грн., квітень - 9,74 грн., травень - 6,50 грн.

08.09.2006 року за №03-46/638 Харківським обласним
управлінням юстиції було надано акт прийому-передачі особових рахунків
працівників Державної виконавчою служби за грудень 2005 року, згідно з яким
нарахована заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2005 року складає 298,50 грн.,
утриманий податок з доходів складає 36,28 грн., тому сума аліментів за грудень
2005 року повинна складати 65,56 грн. Зазначена сума по аліментах з ОСОБА_1
утримана не була.

Тому, станом на 14.06.2006 року загальна сума заборгованості
по справі аліментів з урахуванням суми за грудень 2005 року складає 133,23
грн., але у виконавчому листі №2-239

від 27.07.1997 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 було вказано
заборгованість у розмірі 55,10 грн. Про зміну суми заборгованості по аліментах
з ОСОБА_1 було повідомлено Державну виконавчу службу у Київському районі м.
Харкова, до якої було надіслано виконавчий лист у зв'язку із звільненням
працівника.

Таким чином, дохід ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 року по
13.06.2006 року складав 4813,34 грн., загальна сума утриманих аліментів за цей
період складала 1048,39 грн. (а.с. 125)

У зв'язку з вищенаведеним, вимоги позивача щодо
безпідставності утримання аліментів, є такими, що не відповідають дійсності.

Крім цього, з 01
січня 2006 року заробітна плата ОСОБА_1, призначеного на посаду старшого
державного виконавця Державної виконавчої служби у Куп'янському районі,
Харківської області, нараховувалась та сплачувалась Державною виконавчою
службою Харківської області у відповідності до Постанови КМУ №2288 від
13.12.1999 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату
виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів
прокуратури, судів та інших органів», оскільки додатком №66 до неї визначені
посадові оклади державних виконавців, а відповідно до п.2 підпункту 1 (в)
встановлено посадові оклади окремим працівникам, посади яких не передбачені
цією постановою, на рівні посадових окладів відповідних категорій спеціалістів
та службовців.

Департаментом виконавчої служби 20.03.2006 року листом
№25-2/198/9 для складання штатного розпису установи станом на 01.01.2006 року
була надіслана постанова КМУ від 09.03.2006 року №268 «Про впорядкування
структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших органів» з додатками посадових окладів №24,
29,34,55,57 і згідно даної постанови у квітні 2006 року було проведено
перерахунок заробітної плати з початку 2006 року.

Згідно штатного розпису, затвердженого станом на
01.01.2006 року, заробітна плата ОСОБА_1 складала:

·
посадовий оклад
- 470 грн.,

·
надбавка за
ранг (15) - 45 грн.,

·
надбавка за
вислугу років (10% з 12.12.2005 року) - 51,50 грн.,

·
надбавка за
вислугу років (15% з 21.04.2006 року) - 77,25 грн. (а.с.93)

У зв'язку з цим, вимоги позивача в частині позовних вимог
щодо стягнення недорахованої заробітної плати за період роботи з 12.12.2005
року по 13.06.2006 року у розмірі 3918,26 грн. та з урахуванням заробітної
плати відповідно до чинного законодавства також є безпідставними, та такими, що
не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 щодо
визнання дій, бездіяльності посадових осіб ДВС Харківської області незаконними
з приводу виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення на його
користь 700,30 грн. компенсації за невикористану відпустку, то суд вважає, що
ці вимоги позивача також є необгрунтованими, та такими що не підлягають
задоволенню.

Як вбачається з наказу Державної виконавчої служби
Харківської області №486/9 від 09.08.2006 року, при звільненні ОСОБА_1
відповідно до ст. 83 КЗпП України належала до виплати грошова компенсація за
невикористані 15 календарних днів основної щорічної відпустки за період роботи
з 12.12.2005 року по 13.06.2006 року.(а.с.117-118)

З листа начальника відділу контролю за додержанням
законодавства про працю від 25.09.2006 року №1019-4913 вбачається, що
проведеною перевіркою додержання вимог законодавства про працю керівництвом ДВС
Харківської області(а.с.169-171) встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 була
нарахована компенсація за 15 невикористаних днів щорічної відпустки в сумі
373,35 грн. В ході перевірки встановлено порушення п.2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року
№100 із змінами та доповненнями, щодо обчислення середньої заробітної плати для
виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Згідно повідомлення Державної виконавчої служби
Харківської області від 25.09.2006 року №04/20713, направленого на адресу
ОСОБА_1,
22.09.2006 року на картковий рахунок останнього було
перераховано суму 29,14 грн., з урахуванням перерахунку компенсації за
невикористану відпустку, (а.с.155), крім того, як вбачається з листа Державної
виконавчої служби від 27.10.2006 року №22693, 26.10.2006 року на картковий
рахунок ОСОБА_1 було перераховано суму 7,08 з урахуванням перерахунку
компенсації за невикористану відпустку. (а.с.157).

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення
середнього заробітку по день фактичного розрахунку з 10.08.2006 року по
12.03.2007 року в сумі 8932,55 грн., то судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,
організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У разі спору про розмір сум, належних працівникові при
звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен
виплатити не оспорювану ним суму.

Як вбачається з акту від 10 серпня 2006 року (а.с.121),
складеного завідувачем сектору кадрового забезпечення та державної служби ДВС
Харківської області, головним спеціалістом сектору планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та звітності, 09.08.2006 року згідно наказу
№486/9 від 09.08.2006 року ОСОБА_1 був звільнений, в той же день 09.08.2006
року, в другій половині дня він був ознайомлений з наказом, отримав трудову книжку
та усно заявив, щоб вислали йому довідку про заробітну плату поштою та в день
звільнення виплатили компенсацію. Йому було повідомлено, що у зв'язку з тим, що
ДВС Харківської області отримує заробітну плату по безготівковому перерахунку
на карткові рахунки, кошти кінцевого розрахунку 09.08.2006 року неможливо
перерахувати на його картковий рахунок. І, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 на
протязі червня-серпня 2006 року в бухгалтерію не з'являвся, та з урахуванням
його прохання, йому 10.08.2006 року направлено довідку №156 від 10.08.2006 року
про нараховану заробітну плату за відпрацьований період 2006 року
рекомендованим листом. Цього ж дня кінцева сума розрахунку по заробітній платі
перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 49,11 грн. згідно відомості
№82 від 10.08.2006 року.

В даному випадку, виплата належної при звільненні і не
оспорюваної суми ОСОБА_1 була здійснена ДВС Харківської області 10.08.2006 року
шляхом перерахування на його картковий рахунок у ВАТ «Мегабанк» у зв'язку з
тим, що 09.08.2006 року (дата звільнення) позивач не працював.

Отже, датою фактичного
розрахунку є 10.08.2007 року, а не 12.03.2007 року.

12.03.2007 року ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 93,36 грн.,
які утворились внаслідок перерахунку сум, які підлягали виплаті при звільненні.

Таким чином, суд вважає, що Державною виконавчою службою
Харківської області були дотримані вимоги ст. 116 КЗпП України, а вимоги
ОСОБА_1 - є незаконними.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_1 щодо стягнення на його
користь компенсації за речове майно в сумі 600 грн., то судом встановлено
наступне.

Вартість отриманого ДВС Харківської області комплекту
(кітель та брюки без знаків розрізнення) форменого одягу для чоловіків згідно
товарної накладної становить 318 грн. за одиницю з урахуванням ПДВ. Знаки
розрізнення територіальними органами ДВС не отримувались, (а.с. 204)

01.06.2006 року ДВС у Куп'янському районі, Харківської
області було отримано формений одяг. (а.с.206)

Згідно повідомлення начальника ДВС у Куп'янському районі,
Харківської області №22310 від 16.10.2006 року, ОСОБА_1 вищезазначений формений
комплект не отримав, так як 30.05.2006 року звернувся із заявою про звільнення,
а з 14.06.2006 року на роботу не прийшов.

Докази, що підтверджують звернення ОСОБА_1 до начальника
ДВС у Куп'янському районі, Харківської області про отримання форменого одягу -
відсутні. Будь які утримання Із заробітку ОСОБА_1 при його звільненні,
пов'язані з компенсацією за формений одяг бухгалтерією ДВС Харківської області
не провадились.(а.с.159)

Відповідно до Постанови КМУ «Про формений одяг
працівників органів державної виконавчої служби» від 25 серпня 2004 року №1101
виплата компенсації за формений одяг працівникам органів державної виконавчої
служби - не передбачена, у зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в цій частині
позову є неправомірними, та такими, що не підлягають задоволенню.

У позові в частині стягнення моральної шкоди у розмірі
3000 грн. позивачу також слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України про те, що порушення його законних прав
призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя у зв'язку із
знаходженням з 14.06.2006 року на утриманні у своєї матері, крім того, його вимоги
в цій частині спростовуються наданими та дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 141 КАС України перед
початком допиту свідка, головуючий під розписку попереджає його про кримінальну
відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання
показання, та відповідно до ч.4 ст. 141 КАС України приводить свідка до
присяги.

У зв'язку з чим, суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_11
від 03.10.2007 року, як показання свідка по справі, оскільки Остання в судове засідання
не з'явилась, у зв'язку з неможливістю її явки в судове засідання, по
кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від
давання показань під розписку судом не попереджалась, до присяги не
приводилась.

У відповідності до ч.5 ст. 94 КАС України, у разі відмови
у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат,
судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11,86, 89, 94, 141, 158-163 КАС України
ст. ст. 116, 233, 234, 235, 237-1 Кодексу законів про працю України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.