Справа № 2-а-223/2008
Суддя: Калашник В.П.
Дата ухвалення: 2008-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-223/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2008 року Смілянський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

при секретарі Холодняк Л.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Смілі справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3ОСОБА_4ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до управління
Пенсійного фонду України в м. Сміла та управління Пенсійного фонду України в
Смілянському районі Черкаської області про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. має право на одержання щомісячної соціальної
допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни. Оскільки з
січня 2006 року по липень 2008 року їй не виплатили 3733 грн. 80 коп. допомоги
як дитині війни, ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом про стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області цієї суми,
просила поновити пропущений строк позовної давності. Справа була об'єднана в
одне провадження з аналогічними позовами ОСОБА_2 ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8,
ОСОБА_9ОСОБА_10., ОСОБА_11.,ОСОБА_12, ОСОБА_13., які просили стягнути на їх
користь таку ж суму.

Позивачі в судове засідання не з'явились, надавши заяви,
в яких підтримали позовні вимоги і просили розглядати справу в їх відсутності.

Представники відповідачів позов не визнали і пояснили, що
відповідно до законів про державний бюджет на 2006 та 2007 роки кошти на
виплату щомісячної державної допомоги дітям війни не передбачені і Пенсійному
фонду не виділялись. З січня 2008 року допомога позивачам виплачувалась у
визначеному законом про бюджет розмірі: 10% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Представники відповідачів просили відмовити в позовах,
оскільки державна допомога може виплачуватись лише в межах бюджетного
фінансування, що і робиться в поточному році. Також вони просили застосувати
позовну давність, оскільки ст. 99 КАС України визначено річний строк звернення
до суду.

Позов підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

Представники відповідачів визнали, що позивачі мають
статус дітей війни у відповідності із ЗУ „Про соціальний захист дітей війни”.
Пенсію і допомогу позивачам, як дітям війни, нараховує і сплачує управління
Пенсійного фонду за місцем проживання, в зв'язку з чим була проведена заміна
відповідача.

В 2008 році позивачі одержували доплату до пенсії в
розмірі 47 грн. з 1 січня, 48 грн. 10 коп. з 1 квітня і 48 грн. 20 коп. з 1
липня.

На підставі ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни”
позивачам з 1 січня 2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна
допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 77 ЗУ „Про державний бюджет України на 2006 рік”
та ст. 110 ЗУ „Про державний бюджет України на 2007 рік” призупинено на
2006-2007 роки дію ст. 6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни”. Згідно з
рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від
22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведена норма закону визнана такою, що не
відповідає Конституції України, і втратила чинність з дня ухвалення рішення. У
відповідності з п. 6 резолютивної частини наведеного рішення воно має
преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів
у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів,
що визнані неконституційними.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено річний строк
звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки
позивачам ніщо не перешкоджало звернутись до суду у встановлені законом строки
за захистом свої прав, однак вони своєчасно не скористались своїм правом, суд
не вбачає підстав для відновлення пропущеного строку позовної давності, а
позовні вимоги належить задовольнити в межах річного строку до дати звернення
до суду.

При визначенні розміру вимог, що підлягають задоволенню,
суд враховує, що мінімальна пенсія за віком визначається у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили працездатність, який визначається ЗУ «Про Державний
бюджет України на відповідний рік». Так, вказаний прожитковий мінімум становив:
з 1 квітня 2007 року - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн., з 1 січня 2008 року -
470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн. Таким чином, позовні
вимоги повинні бути задоволені у вигляді надбавки до пенсії у розмірі 30 % від
вказаних сум за період 1 серпня 2007 року по 1 серпня 2008 року (((406х2)+
(411х3)+(470х3)+(481х3)+482))х30%= 1614).

З врахуванням виплачених у січні-липні 2008 року коштів в
сумі 333 грн. 50 коп., позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 1280 грн.
50 коп. (1614-((47х3)+(48,1х3)+48,2)=1280,5), щодо кожного з позивачів.

Посилання представників відповідачів на те, що термін
«мінімальна пенсія за віком» стосується лише ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки з їх же пояснень вбачається, що з січня 2008 року ними
проводяться виплати надбавки в розмірі 10 % саме прожиткового мінімуму для
осіб, що втратили працездатність.

Погоджуючись з посиланнями представників відповідачів на
те, що ст. 7 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» передбачає фінансове
забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, лише за
рахунок коштів Державного бюджету, а тому при відсутності такого фінансування
управління на місцях не могли проводити ні нарахування, ні виплати, суд вважає,
що відсутність самостійних коштів у відповідачів для проведення виплат та
недосконалість законодавства, де є суперечливість норм одного Закону іншому, не
може бути підставою невиконання зобов'язань держави перед особою, щодо якої
передбачені відповідними Законами України пільги чи соціальні виплати.

Суд враховує посилання представника управління ПФУ в м.
Сміла на виплату надбавки відповідно з 1 січня 2007 року в розмірі 19 грн., з 1
квітня - 20 грн. 30 коп., з 1 жовтня - 20 грн. 55 коп., але вони не можуть бути
застосовані при прийнятті постанови, оскільки надбавка стосувалася лише окремої
категорії пенсіонерів, що є учасниками війни та здійснювалася відповідно до
іншого закону.

Вимоги про відшкодування судового збору позивачами не
заявлені.

На підставі ст.ст. 6,7 ЗУ «Про соціальний захист дітей
війни», керуючись ст.ст. 9,11,159, 161, 163 КАС України, рішеннями
Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та 22 травня
2008 року № 10-рп/2008, суд, -

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити частково.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Смілі
Черкаської області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3ОСОБА_4ОСОБА_10ОСОБА_11,
ОСОБА_12 по 1280 грн. 50 коп. недоплаченої державної допомоги кожному.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в
Смілянському районі Черкаської області на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_13 по 1280 грн. 50 коп. недоплаченої державної допомоги
кожному.

Постанова може бути оскаржена в Київський
адміністративний апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та
протягом 20 днів після цього апеляційної скарги (з копією скарги і додатків до
неї відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі). Апеляційна
скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови без
подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги особою, яка
її подасть, одночасно має бути надіслана в Київський адміністративний
апеляційний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним
судом, якщо постанову не буде скасовано.

Головуючий: