Справа № 2а-22/2008
Суддя: Баличева М.Б.
Дата ухвалення: 2008-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-22/2008 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2008 року Краснодонський міськрайонний суд в
Луганській області в складі:

головуючого судді

Баличевої М.Б.

при секретарях

Куніциної Т.Д., Чукавової А.О.
Олєйнікової Г.Г.

за участю: представника позивача
представника
відповідача

ОСОБА_2., ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснодон адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області про визнання
протиправними дій, визнання прав на перерахунок та стягнення недовиплаченої щорічної разової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який був в
судовому засіданні уточнено, та в обґрунтування якого зазначив, що він є учасником бойових
дій. Відповідно ст.. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» йому щорічно до 5
травня учасникам бойових
дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. Однак, положеннями
Законів України « Про Державний бюджет на 2004 рік», «Про Державний бюджет на
2005 рік», Про Державний бюджет
на 2006 рік», «Про Державний бюджет на
2007 рік» розмір щорічної разової допомоги встановлено значно в меншому розмірі, ніж це
передбачено Законом. Позивач також зазначив, що рішеннями Конституційного суду
України визнані неконституційними
положення Законів України « Про Державний бюджет на 2004 рік», «Про Державний бюджет на
2007 рік» щодо зменшення розміру щорічної разової допомоги учасникам бойових
дій. Позивач вважає, що відповідачем
йому недоплачено 4952.35 грн, з
розрахунку: у 2004 році - (92.47 грн (розмір пенсії) * 5) - 120 (сума виплачена відповідачем) грн.= 342.35 грн;

2005
році- ( 332 *5)- 250=1410 грн;

2006
році - ( 359*5)- 250= 1545 грн;

2007
році - ( 410.06 *5)- 280= 1770.30 грн.

Добровільно відповідач
сплачувати заборгованість не бажає, в зв»язку з чим позивач звернувся до
суду з позовом про поновлення йому
строку для звернення до суду, визнання
незаконними дій відповідача, визнання за ним права на перерахунок
розміру щорічної разової грошової
допомоги та стягнення з відповідача
заборгованості по невиплаченій
щорічній грошовій допомоги за 2004-2007
роки, окрім того, він просив стягнути також з відповідача витрати на правову
допомогу у сумі 270 грн.

Позивач не з»явився у судове засідання, надав
письмову заяву, в якій на позові наполягає, просить задовольнити
цілком та розглянути справу за його відсутність.

В судове засідання
представник позивача не з»явився,
надав письмову заяву, в якій просив
позов задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Представник
відповідача також в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву, в якій
просив відмовити позивачу, пояснив, що згідно ст. 95 Конституції України будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування
визначаються виключно Законом України „Про державний бюджет України». Вказаним
Законом на 2004 рік учасникам бойових дій визначена щорічна грошова допомога в
сумі 120 гривень, у 2005-2006 роках - 250 гривень, у 2007 році 280 гривень,
такі кошти і виплачені позивачу. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні
позовної заяви. Також, наполягав на застосуванні до позовних вимог строку
позовної давності передбаченого ст.. 99 КАС України.

Представник Головного Управління Державного Казначейства
України у Луганської області в особі відділення державного казначейства у м.
Краснодон - ОСОБА_4. в судове засідання
не з»явилась, надала письмову заяву, в якій позов не визнала, в своїй заяві вона також
посилається на те, що згідно ст. 95
Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх
розмір і цільове спрямування визначаються виключно Законом України „Про
державний бюджет України». Вказаним Законом на 2004 рік учасникам бойових дій
визначена щорічна грошова допомога в сумі 120 гривень, у 2005-2006 роках - 250
гривень, у 2007 році 280 гривень, такі кошти і виплачені позивачу. Просить суд
відмовити позивачу у задоволення позовної заяви.

Представник Головного Управління праці та соціального
захисту населення Луганської ОДА в судове засідання не з»явився, надав
письмову заяву, в якій повністю
підтримав посилання відповідача, зазначив, що з позовом не згоден, просив
відмовити у задоволенні позову в зв»язку
з необґрунтованістю вимог та розглянути справу за його відсутність.

З`ясувавши
обставини справи, як того вимагає ст.11 КАС України, вивчивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог ,які підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21.04.08
р. згідно зі ст.. 102 КАСУ позивачу було
поновлено строк для звернення до суду,
оскільки причини, викладені у позові суд
признав поважними, в зв»язку зі своєю юридичною необізнаністю він вважав, що
допомога йому призначається відповідно з законом, та дізнався він про порушення
свого права лише у 2007 році.

Встановлено, що
позивач є учасником бойових дій,
що підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_1, яка долучена до матеріалів справи.

Закони України про Державний бюджет на 2004, 2005, 2006,
2007р.р. передбачають виплати учасникам бойових дій значно нижчі, ніж
передбачені Законом України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Наголоси позивача та його
представника щодо неконституційності вказаних Законів основному Закону України
суд не оцінює, так як, це виключна
компетенція Конституційного Суду України.

Відповідно ч.1 ст. 5 КАС України -
адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Стаття
22 Конституції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і
свобод, неможливість їх скасування. Частина 3 наведеної статті категорично
забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів
звужувати зміст та обсяги існуючих прав і свобод.

Однією з пільг учасників бойових дій, згідно статті 12
Закону України № 3551-12 „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22-10-1993 року з
подальшими змінами та доповненнями, є, як раз, оспорюванна позивачем, щорічна виплата разової грошової
допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути
виплачена до 5 травня.

Виходячи зі ст.. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законів України „Про внесення змін до закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, та деяких інших
законодавчих актів”, „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, „Про Державний
бюджет України на 2007 рік” мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила -
92 грн 47 коп., у 2005 році - 332 гривні, у 2006 році - 359 гривень, у 2007
році - 387 гривень.

Отже,
позивачу, до 5 травня 2004 року мала бути виплачена щорічна грошова допомога,
як учаснику бойових дій, у розмірі - 342,35 гривень; у 2005 році - 1410
гривень, у 2006 році - 1545 гривень, у 2007 році - 1770 гривень :

- в
2004 році - 92,47 грн. х 5 - 120 грн. = 342,35 грн.;

- в
2005 році - 332грн.
х 5 - 250 грн = 1410 грн.;

- в
2006 році - 359грн.
х 5 - 250 грн = 1545 грн.;

- в 2007 році -
410,06 грн. х 5 - 280 грн. = 1770,30 грн.

Позивачу
виплачено - у 2004 році - 120 грн., у 2005 році - 250 грн., у 2006 році - 250
грн., у 2007 році - 280 грн., що є , на переконання суду, порушенням його
гарантованих прав.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 486 від
11-04-2002 року, № 425 від 31-03-2003 року, № 177 від 18-01-2004 року
Міністерство фінансів і Державне казначейство зобов`язані перерахувати кошти
для виплати разової грошової допомоги згідно із Законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а їх виплату проводять органи праці та соціального захисту
населення, у даному випадку - Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Краснодонської міської ради.

Згідно п.9 ст.87 Бюджетного Кодексу України встановлено,
що до виплат з Державного бюджету України відносяться виплати щорічної разової
допомоги ветеранам війни.

Як зазначено судом вище, нормативні акти, в тому числі й
Закони, не можуть звужувати обсяг прав громадян, в даному випадку - позивача.

Суд зазначає, що відсутність коштів на виплату грошової допомоги
не позбавляє прав на таку допомогу. Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії та соціального захисту» не передбачено обмеження таких виплат
наявністю певних коштів чи фінансування.

Крім того, рішенням Конституційного
суду України від 01.12.2004 року №20-рп/2004 положення Закону України «Про
Державний Бюджет України на 2004 рік» визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), зокрема в частині встановлення
розміру одноразової допомоги учасникам бойових дій у 2004 році у розмірі 120
гривень, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 22 Конституції України не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян при
прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів, зокрема і до
Закону України «Про статус ветеранів..». Таким чином, Конституційний суд своїм
рішенням підтвердив факт порушення чинного законодавства, зокрема Закону «Про
статус ветеранів…» в частині правильності визначення розміру щорічної
одноразової допомоги.

Слід зауважити, що
рішенням Конституційного суду
України від 09.07.2007 р. визнані також неконституційними положення
ст.. 29 ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» , яким встановлено, що у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно ЗУ „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” серед інших, здійснюється у розмірі 280 грн.

Викладене дає право вважати,
що виплата щорічної разової допомоги у 2004 та 2007 роках була здійснена відповідачем з порушенням
норм спеціального закону.

Згідно зі статтею 152 Конституції України - Закони та інші
правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються
неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають
Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України
процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тож
посилання відповідача на необхідність
застосування Законів України «Про державний бюджет на 2004 рік», «Про державний бюджет на 2005 рік», «Про державний бюджет на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік» та на вищу юридичну силу
даного Закону над Законом, який
надав позивачеві певне майнове право, є
безпідставним, таким, що суперечить діючому законодавству і Конституції, засадам
адміністративного судочинства, оскільки ще раз наголошую, що ст.. 22
Конституції України передбачає, що конституційні права та свободи
гарантуються законом і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесені змін до чинних законів
не допускається звуження змісту
та обсягу існуючих прав і свобод.

Окрім того, суд
вважає за необхідне відмовити позивачу в вимогах щодо стягнення витрат на правову допомогу,
оскільки відповідно до ст.. 90 КАСУ «витрати, пов»язані з оплатою
допомоги адвоката або іншого фахівця
в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть
сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги….»

Керуючись ст.ст. 8-12,90, 159, 160, 161, 162, 163, 167, Розділ V11 КАС
України, ст.22 Конституції України, ст.12 Закону України № 3551-12 „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22-10-1993 року з
подальшими змінами та доповненнями,ст.28 Закону України „Про
загальнообов'язкове пенсійне страхування”, Рішення Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р, 09.07.2007 р.,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління парці та соціального захисту населення
виконавчого комітету
Краснодонської міської ради
Луганської області щодо виплати
ОСОБА_1 разової грошової
допомоги як учаснику бойових дій за
період 2004 та 2007 роки у розмірі меншому
ніж це визначено у ст.. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Визнати право ОСОБА_1 на
перерахунок розміру грошової допомоги як учаснику бойових дій та
зобов»язати Управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області здійснити перерахунок розміру разової грошової допомоги
за 2004 та 2007 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління парці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Краснодонської міської ради Луганської області заборгованість по невиплаченій разовій грошовій допомозі за 2004 рік у сумі 342.35 грн та за 2007 рік
у сумі 1770.30 грн., а всього стягнути - 2112.65 ( дві тис. сто дванадцять) грн..

В задоволенні позовних вимог в іншій
частині відмовити.

Повний текст постанови викладено 21 листопада 2008 року.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом десяти
днів з дня проголошення постанови до Донецького апеляційного адміністративного
суду через Краснодонський міськрайонний суд Луганської області, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

СУДДЯ
М.Б. БАЛИЧЕВА