Справа № 2а-8214/08
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8214/08
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2008 р. м.Харків

Харківський
окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого
судді - Перцової Т.С.

при
секретарі - Ульященко Л.М.

за
участю представників сторін :

позивача
- ОСОБА_1.

відповідача
- не з'явився

треті
особи, які не заявляють самостійний вимог на предмет спору на стороні
відповідача - не з'явилися

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Харкові справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Комінтернівського району м.Харкова,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Управління Державного казначейства в Комінтернівському районі м.
Харкова та Головне управління Державного казначейства України в Харківській
області про визнання протиправною бездіяльності ДПІ, зобов'язання провести
перерахунок, повернення зайве сплаченого податку та стягнення штрафу,-

ВСТАНОВИВ
:

До Харківського окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі м. Харкова, в якому
просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення
перерахунку та виплаті зайве сплаченого податку, зобов'язати відповідача провести
перерахунок та повернути їй зайве сплачений податок в розмірі 1215,02 грн. та
стягнути з відповідача на її користь штраф за невчасну сплату податкового
кредиту в розмірі 1215,02 грн.

Ухвалою суду від 29 вересня 2008 року
залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державного
казначейства в Комінтернівському районі м. Харкова та Головне управління
Державного казначейства України в Харківській області.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на п.п. 5.3.3. п. 5.3.
ст. 5 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” та зазначив, що
ОСОБА_2 оплатила навчання своєї доньки ОСОБА_3 у Харківському Національному
Економічному Університеті. Керуючись ст. 5 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» позивачка вирішила скористатись правом на податковий
кредит та подала річну декларацію про доходи, отримані нею протягом 2007 року,
а також документи, що підтверджують фактично понесені витрати. Але відповідач
відмовив їй у перерахунку посилаючись на п. 1.16., п.п. 5.11. п. 5.1. ст. 5
вищенаведеного Закону, обґрунтувавши свою відмову тим, що право декларування
податкового кредиту має працююча дочка, а не її батьки. Посилаючись на п.п.
20.4.2. п. 20.4. ст. 20 Закону „Про
податок з доходів фізичних осіб” представник позивача зазначив, що позивачка
має право стягнути з відповідача також штраф у розмірі 100 відсотків у розмірі
1215,02 грн. Підсумовуючи викладене, просив суд позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач, Державна податкова
інспекція у Комінтернівському районі м. Харкова в своїх запереченнях на позов
та її представник у своїх поясненнях наданих в ході судового розгляду справи
проти позову заперечували. Представник відповідача в ході судового
засідання зазначив, що фахівцями
відповідача була опрацьована декларація громадянки ОСОБА_2. про доходи за 2007
рік, яка була надана до ДПІ з метою отримання останньою податкового кредиту. У
ході опрацювання декларації було отримано відомості про те, що донька позивача
- ОСОБА_3 у 2007 році отримувала заробітну плату, у зв'язку з чим, ОСОБА_2.
було направлено відповідь про неможливість отримання податкового кредиту,
оскільки працюючий студент є платником податку і має право самостійно подати
декларацію з метою одержання податкового кредиту, а батьки студента, який
працює і одержує заробітну плату, не мають права на нарахування податкового кредиту
за навчання такої дитини. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 11.12.2008 року не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлявся під розписку, які знаходяться в матеріалах справи. У відповідності
до ст. 35 КАС України відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце
судового засідання. Суд вважає, що не з'явлення відповідача у судове засідання
не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління
Державного казначейства в Комінтернівському районі м. Харкова та Головне
управління Державного казначейства України в Харківській області у судове
засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися
повістками з поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи та
факсимільним повідомленням. У відповідності до ст.ст. 35, 38 КАС України треті
особи є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Суд
вважає, що не з'явлення третіх осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду
справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення
позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_3, навчається в Харківському державному медичному
університеті на медичному факультеті за спеціальністю лікувальна справа.

З досліджених копій
квитанцій № 937865П від 30.10.2007 року та № 372457 від 04.12.2007 року судом
встановлено, що ОСОБА_2. оплатила навчання своєї доньки ОСОБА_3. за 2 курс у
розмірі 675, 00 грн. та 675,00 грн.

Як свідчать матеріали
справи, 22.02.2008 року позивачка, бажаючи скористатись правом на податковий
кредит згідно з ст. 5 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»,
подала до ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова декларацією про доходи,
одержані з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року; розрахунок суми податку з
доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до
бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту; копію довідки про доходи № 117 від 22.05.2008 року; копії
квитанцій № 937865П від 30.10.2007 року та № 372457 від 04.12.2007 року.

З поданої ОСОБА_2. до матеріалів
справи декларації про доходи, одержані у 2007 році, вбачається, що позивач
зазначив суму нарахованого доходу у розмірі 19877,89 грн. Суму утриманого
податку позивач визначила у розмірі 2892,30 грн.

Суму податку з доходів фізичних осіб,
що підлягає поверненню позивачка визначила у розмірі 1125,62 грн.

Судом встановлено, що отримавши
вказані документи від позивача ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова
здійснила опрацювання декларації ОСОБА_2. про доходи за 2007 року, наданої до
ДПІ з метою отримання податкового кредиту.

У ході опрацювання вказаної
декларації відповідачем було отримано відомості з центральної бази даних
Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, з
якої вбачається, що ОСОБА_3 працювала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в липні-серпні 2007 року
та отримала заробітну плату за два місяці у розмірі 620 грн., що також
підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 про доходи № 1664 від 13.09.2007 року.

14.04.2008 року відповідач своїм
листом повідомив позивачку, що згідно з п. 1.16, п.п. 5.1.1. п. 5.1. ст. 5.
Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, право на податковий
кредит має платник податків, тобто її донька - ОСОБА_3., яка працювала і
одержувала заробітну плату, у зв'язку з чим, батьки студента, який працює і
одержує заробітну плату, не мають права на нарахування податкового кредиту за
навчання такої дитини-студента. Також, відповідач додатково повідомив позивача,
що її донька має право самостійно подати декларацію з метою одержання
податкового кредиту.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
спір по справі, що розглядається виник з приводу неоднакового визначення
сторонами суб'єкта (платника податків), який може застосовувати право на
податковий кредит. Позивач вважає, що таким суб'єктом може виступати вона, як
мати дитини-студента, а відповідач вважає, що таким суб'єктом може виступати
тільки сама донька позивачки - ОСОБА_3.

Щодо спірних правовідносин слід
зазначити, що правові засади виникнення у платника податків права на податковий
кредит, підстави правомірності включення платником податку відповідних сум коштів, сплачених
платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої
професійної або вищої форми навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення до
складу податкового кредиту, термін, за який платник податку може включити до
податкового кредиту відповідні суми коштів, встановлені Законом України
"Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003, № 889-IV (надалі - Закон).

Згідно з пунктом 1.16
статті 1 Закону податковий кредит - це сума (вартість) витрат, понесених
платником податку - резидентом у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у
резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на суму яких
дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу,
одержаного за наслідками такого звітного року, в тому числі у зв'язку з
компенсацією вартості середньої професійної або вищої форми навчання такого
платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення (чоловік,
дружина, діти).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3
статті 1 Закону N
889, заробітна плата - це доходи, а також інші заохочувальні та компенсаційні
виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку
з відносинами трудового найму згідно із законом.

Так, п.п.5.1.1 п.5.1 ст.5 Закону
передбачено, що платник податку має право на
податковий кредит за наслідками звітного податкового року.

Згідно п.п.5.1.2
п.5.1 ст.5 Закону підстави
для нарахування податкового кредиту із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній
податковій декларації.

Виходячи з
змісту положень п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону до складу податкового кредиту
включаються фактично понесені витрати, підтверджені платником
податку документально, а саме: фіскальним або товарним чеком, касовим ордером, товарною
накладною, іншими розрахунковими документами або договором, які ідентифікують
продавця товарів (робіт, послуг) та визначають суму таких витрат.

Пунктом 5.3
ст.5 Закону України встановлено перелік витрат, дозволених
до включення до складу податкового кредиту. Платник податку має право
включити до складу податкового кредиту звітного року витрати, фактично понесені ним протягом такого звітного
року, крім іншого, суму коштів, сплачених
платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості середньої
професійної або вищої форми навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення, але не
більше суми, визначеної у підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього
Закону, у розрахунку за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року
(п.п.5.3.3п.5.3 ст.5 Закону).

Згідно п.п.6.5.1 п.6.5 ст.6 Закону
податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь
платника податку протягом звітного
податкового місяця як заробітна плата (інші прирівняні до неї відповідно до
законодавства виплати, компенсації та відшкодування), якщо його розмір не перевищує суми, яка дорівнює сумі місячного
прожиткового мінімуму, діючого для працездатної
особи на 1 січня звітного податкового року, помноженої на 1,4 та округленої до
найближчих 10 гривень.

Як встановлено
судом і не заперечується позивачем по справі, в 2007 році донька позивачки
працювала в ІНФОРМАЦІЯ_1 за основною формою працевлаштування, займала посаду
продавця продовольчих товарів та отримувала заробітну плату за липень 2007 року
у розмірі 260,00 грн., за серпень 2007 року у розмірі 360,00 грн. Вказані
відомості надійшли до бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України,
в якому відображена інформація про суму
нарахованого та виплаченого доходу, суму нарахованого та перерахованого в
бюджет податку, код та назву ознаки доходу, а також дати прийому і звільнення з
роботи.

Таким чином, суд
аналізуючи наведені норми права та обставини справи, приходить до висновку, що студент
- ОСОБА_3., яка у звітному 2007 році навчалася та працювала і отримувала заробітну плату, а також до податкового органу в 2007 році на неї надходила інформація за формою 1ДФ (ознака доходу 1), то вона за наслідками 2007 року є платником податку з доходів фізичних осіб і право на звернення за
податковим кредитом, за умови додержання нею всіх вимог
пункту 5.3 статті 5 Закону, має саме вона, а не члени її сім'ї першого ступеня споріднення, в тому числі матір (позивачка
по справі).

На підставі викладеного, суд вважає, що ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова при не
проведенні перерахунку позивачу та виплаті зайво сплаченого податку діяла на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом з дотриманням вимог
ч.3 ст.2 КАС України.

В зв'язку
з наведеним, в задоволені позовної вимоги щодо зобов'язання ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова
провести перерахунок та повернути позивачці зайве сплачений податок в розмірі
1215,02 грн. повинно бути відмовлено.

Щодо
правомірності решти позовних вимог : стягнення з Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.Харкова на користь позивачки штрафу за невчасну
сплату податкового кредиту в розмірі 1215,02 грн. та витрат зі сплати
державного мита в розмірі 24,30 грн. суд зазначає, що вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а
тому суд не вбачає підстав для їх задоволення.

За таких
обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України
судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст. 8
Конституції України, ст.ст.4, 8, 17, 50, 86, 94, 161-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Комінтернівського району м.Харкова,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Управління Державного казначейства в Комінтернівському районі м.
Харкова та Головне управління Державного казначейства України в Харківській
області про визнання протиправною бездіяльності ДПІ, зобов'язання провести
перерахунок, повернення зайве сплаченого податку та стягнення штрафу -
відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Постанова в повному обсязі
виготовлена та підписана 15.12.2008 року.

Суддя (підпис)
Т.С. Перцова