Справа № 2-а-9111/08
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2008-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-9111/08
м. Харків 22
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання -
представник позивача - Межирицький А.О., діє за
дорученням № 1547/9/10-035 від 09.04.08
відповідача - ОСОБА_1.
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції в
Московському районі м. Харкова до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути
з ФОП ОСОБА_1 на користь Держави в особі ДПІ в Московському районі м. Харкова
заборгованість перед бюджетом у сумі 414404,15грн.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов в повному обсязі, в обґрунтування якого зазначив
наступне. З 22.08.2007 по 05.09.2007р. Державною податковою інспекцією в
Московському районі м. Харкова на підставі направлення № 1678 від 21.08.2007р.,
було проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання Відповідачем вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2004р. по 31.03.2007р. За результатами
перевірки складено акт перевірки № НОМЕР_1 від 10.09.2007р. У періоді з
01.01.2006р. по 31.03.2007р. ФО-П ОСОБА_1. фінансово-господарську діяльність
здійснювала на загальній системі оподаткування, обліку та звітності. ФО-П
ОСОБА_1. для перевірки надала прибуткові касові ордера за період з 01.01.2006р.
згідно книги обліку доходів та витрат, прибуткових касових ордерів, податкових
накладних у періоді з 01.01.2006р. по 31.03.2007р. ФО-П ОСОБА_1. проводила
включена підприємцем до суми валового доходу відповідного періоду, таким чином
перевіркою встановлено порушення ст. 1, п.1 ст. 3 Закону України № 265. За
результатами розгляду матеріалів перевірки начальником ДПІ у Московському районі
м. Харкова було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
Відповідачем не оскаржувалося ні до ОДПС вищого рівня, ні до суду, тому є
обов'язковими до виконання.
позов не визнав, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на
невідповідність висновків перевірки та прийнятого за її результатами рішення
діючому законодавству.
Суд заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази у їх
сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до плану проведення
комплексних документальний перевірок СПД на 3 квартал 2007 року до плану було
включено ФОП ОСОБА_1. (а.с. 104)
ДПІ в Московському районі м. Харкова
було затверджено план перевірки ФОП ОСОБА_1. з питань повноти та своєчасності
перерахування до бюджету податків, зборів та обов'язкових платежів. (а.с. 103)
На підставі направлення на перевірку
№ 1678 від 21.08.07 (а.с. 102) ст. державним податковим ревізором-інспектором з
22.08.07 по 05.09.07 було здійснено планову документальну перевірку ФОП
ОСОБА_1. Вказане направлення відповідач отримала під розписку (а.с. 102)
За результатами проведеної перевірки
позивачем було складено Акт «Про результати планової перевірки ФОП ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період 01.07.04 по 31.03.07» №
НОМЕР_1 від 10.09.07. (а.с. 9-15)
до копії акту, перевіркою встановлені наступні порушення:
- п.п. 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість», а саме включення до податкового
кредиту у вересні 2005 року суми ПДВ по придбаним матеріальним активам, які не
призначались для їх використання у господарській діяльності на суму 3917 грн.;
- ст.1, п.1 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме проведення розрахунків з покупцями без
застосування реєстраторів розрахункових операцій у періоді з 01.01.06 по 31.03.07р. (а.с. 14)
На підставі вказаного вище акту Державною податковою
інспекцією в Московському районі м. Харкова 18 вересня 2007 року було прийнято
рішення №
про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 414404,15 грн. за порушення ст.1, п.1 ст. 3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с. 17).

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа - підприємець 20.09.2000р. відповідно до копії свідоцтва про державну
реєстрацію. (а.с. 5)

ФОП ОСОБА_1. взята на облік як
платник податків в ДПІ у Московському районі м. Харкова, відповідно до копії
довідки. (а.с. 6)

Відповідно до акту перевірки №
НОМЕР_1 від 10.09.07 відповідач в період з 01.01.06 по 31.03.07
фінансово-господарську діяльність здійснювала на загальній систему
оподаткування, обліку та звітності. (а.с. 13). Вказане підтверджувалося
відповідачем та представником позивача.

Відповідно до акту перевірки №
НОМЕР_1 від 10.09.07 за період з 01.01.06 по 31.03.07 займалася переробкою та
реалізацією сільськогосподарської продукції на
території України. (а.с. 9-10) Відповідно до копії довідки «Про результати
невиїзної перевірки ФО-П ОСОБА_1 з питання взаємовідносин з ФО-П ОСОБА_2. за
період серпень 2005р, жовтень-грудень 2005р., лютий-березень 2006р.» № НОМЕР_1
від 20.02.07 ФОП ОСОБА_1. є виробником реалізованої продукції. (а.с.
51-54) Згідно з копією довідки Головного
управління статистики у Харківській області № 977 від 12.08.05 основним видом
діяльності відповідача є виробництво борошна. (а.с. 40)

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач в період з 01.01.06 по 31.03.07 здійснювала продаж продукції
виключно власного виробництва, що підтверджувалося
в судовому засіданні відповідачем та представником позивача, а також
матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування,
у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

Посилання представника позивача на
розповсюдження вказаної вище норми лише на юридичних осіб, суд не бере до
уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Цивільного
кодексу України до підприємницької діяльності
фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або
не випливає із суті відносин.

Суд зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» не містить виключень щодо застосування його до фізичних
осіб - підприємців, з суті вказаної норми таке виключення також не випливає.

Закон України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг» не містить визначення терміна «продукція власного виробництва».

Закону України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності» виробництво (виготовлення)
- діяльність, пов'язана з випуском продукції, яка включає всі стадії
технологічного процесу, а також реалізацію продукції власного виробництва.

Тобто, реалізація
продукції власного виробництва є завершальною стадією самого процесу
виробництва. Виходячи з зазначеного, суд робить висновок, що до продукції
власного виробництва може бути віднесена продукція, яка виробляється та
реалізується самим підприємством в єдиному технологічному процесі.

Дослідивши діюче законодавство, суд
дійшов висновку, що поняття торгівля викладене лише у Законі України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-ІІІ.
Відповідно до ч. 15 ст. 1 вказаного Закону торгівля - будь-які
операції, що здійснюються за договорами
купівлі-продажу, міни, поставки
та іншими цивільно-правовими договорами, які
передбачають передачу прав власності на товари.

Враховуючи викладене
вище, суд приходить до висновку, що відповідач в період з 01.01.06 по 31.03.07 здійснював
торгівлю продукцією власного виробництва.

Як зазначено в акті перевірки,
підтверджено в судовому засіданні представником позивача та відповідачем, ФОП
ОСОБА_1. не здійснювала торгівлю в магазині чи інших об'єктах реалізації,
торгівля здійснювалася безпосередньо на млині.

Судом встановлено, відображено в акті
перевірки, підтверджено в судовому засідання представником позивача та відповідачем,
ФОП ОСОБА_1. під час реалізації продукції власного виробництва оформлювала
прибуткові касові ордери (а.с. 55-69).

Таким чином, з огляду на зазначене,
суд приходить до висновку що діяльність відповідача в період з 01.01.06 по 31.03.07 підпадає під дію п. 1 ч.
1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Враховуючи викладене, суд вказує, що
висновки акту перевірки в частині встановлення порушення відповідачем ст.1, п.1
ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не відповідають нормам
діючого законодавства та дійсним обставинам справи.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що Рішення про застосування штрафних санкцій № від
18.09.07 винесено на підставі помилкових висновків акту перевірки, а тому не є
правомірним.

Крім того, суд зазначає, що до
спірних правовідносин позивач повинен був застосувати ст. 250 Господарського
кодексу України.

Позивач застосував до відповідача
штрафні санкції у розмірі 414404,15 грн. на підставі Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», що не належить до законів про оподаткування, питань
нарахування податків та зборів не врегульовує. Дані штрафні санкції не є
податковим зобов'язанням в розумінні Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
№2181.

Статтею 238 Господарського кодексу
України встановлено загальне правило щодо можливості застосування
уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до пункту 2 ст. 238
Господарського кодексу України, види адміністративно-господарських санкцій,
умови та порядок їх застосування визначаються Господарським кодексом України,
іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути
встановлені виключно законами.

Статті 238 - та 239 Господарського
кодексу України безпосередньо не встановлюють конкретні види відповідальності
за певні види порушень законодавства, а лише відсилають до інших законодавчих
актів стосовно підстав та порядку їх застосування.

Згідно статті 241 Господарського
кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що
сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень,
за які з суб'єкта господарювання стягуєшся штраф, розмір і порядок його
стягнення визначаються законами,що регулюють податкові та інші відносини, в
яких допущено правопорушення.

Таким чином, штрафні санкції,
передбачені ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» підпадають під
законодавче визначення адміністративно-господарських санкцій і є саме такими.

Стаття 250 Господарського кодексу
України передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути
застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
крім випадків передбачених законом.

Судом встановлено, що протягом
01.01.06-31.03.07 відповідач проводила розрахунки з покупцями за готівку з
оформленням прибуткових касових ордерів. До суду були надані прибуткові касові
ордери за вказаний період. З досліджених в судовому засіданні копій прибуткових
касових ордерів встановлено, що вони мають наступні дати видачі: 28.02.06, №
22 на суму 1140,00 грн., (а.с. 61),
10.03.06, на суму 3320,33 грн. (а.с. 61); 25.07.06, № 33 на суму 1900,00 грн.
(а.с. 60); 08.08.06, № 13 на суму 950,00 грн. (а.с. 59); 08.08.06, № 12 на суму
1425,00 грн. (а.с. 60); 23.08.06, № 14 на суму 1319,95 грн. (а.с. 59);
31.08.06, № 15 на суму 1999,93 грн. (а.с. 58); 31.08.06, № 16 на суму 450,00
грн. (а.с. 58)

Позивачем було прийнято рішення №
про застосування штрафних (фінансових) санкцій до відповідача у розмірі
414404,15 грн. 18 вересня 2007 року.

Суд зазначає, що при винесені Рішення
про застосування штрафних санкцій № від 18.09.07 позивач не взяв до
уваги приписи ст. 250 ГК України, які підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Так порушення позивачем Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» відбулося 28.02.06, 10.03.06, 25.07.06, 08.08.06, 23.08.06, 31.08.06, а
позивач застосував адміністративно-господарські санкції лише 18.09.2007р., з
дня порушення минуло більше року і позивач не мав права застосовувати до відповідача
штрафні санкції на вказані суми та враховувати їх при обчисленні штрафної
санкції.

Таким чином, сума, штрафної санкції,
зазначена в Рішенні № про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 18 вересня 2007 року не є обґрунтованою та визначеною, у
відповідності до законодавства, суд не може визначати суму штрафної санкції, а
тому приходить до висновку, про відсутність правових підстав для стягнення
штрафної санкції за рішенням, що суперечить законодавству.

Зважаючи
на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не
надано належних доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, в той час
як відповідачем надано належні докази на підтвердження правомірності вчинюваних
ним дії.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 9, 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», ст. 51 Цивільного кодексу України,
238, 239, 241, 250 Господарського кодексу України, Законом України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності», ст.ст.
71, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162,
ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову Державної
податкової інспекції в Московському районі м. Харкова до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

2.
Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд
через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення
та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня
2008 року.

Суддя Л.В. Тацій