Справа № 2а-671\07
Суддя: Сидорук Є.І.
Дата ухвалення: 2007-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-67107
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Сидорук
Є.І., при секретарі ЩудлоМ. О. з участю
позивача ОСОБА_1 представника відповідача Власюка Б.О.

розглянувши під час судового засідання в м.
Рівне адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Служби Безпеки
України в Рівненськівй області та головного управління Пенсійного фонду України
в Рівненській області про перерахунок пенсії,
-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до управління
Служби Безпеки України в Рівненськівй області та головного управління
Пенсійного фонду України в Рівненській області про перерахунок пенсії.

В судове засідання представник управління Пенсійного фонду України позов не
визнав і в обгрунтування своєї позиції пояснив,
що з 1 грудня 2006 року позивачу пенсія була призначена за вислугою
років відповідно до Закону України " Про пенсійне забеспечення осіб, звільнениз з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до ч.
3 ст.
77 Закону України " Про Державний бюджет України на 2006 рік"
( період виходу позивача на пенсію) дія частини 3 ст. 43
Закону України № 2262-12 була зупиненя на 2006 рік з метою приведення окремих
норм законів у відповідності із цим Законом.

Представник управління СБУ в Рівненській області у судовому засідання позов
не визнала і в своє обгрутування пояснила,
що з 1 січня 2007 року пенсії у відповідності до Постанови КМУ від
2.11.2006 р. № 1522 та ст. 99 ЗУ " Про
Державний бюджет України на 2007 рік" призначаються ( перераховуються )
органами Пенсійного фонуд України. Пенсійна справа позивача була передана в
головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області.Крім
того, просить суд залучити їх у якості
третьої особи і розглянути справу без їх участі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги змінив та просить суд
зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
зробити йому перерахунок пенсії у відповідності до довідки № 57 виданої 4
територіальним ордена Червоної Зірки вузол урядового зв"язку від 14 лютого
2007 року, оскільки змінами до Закону
України " Про пенсійне забеспечення осіб,
звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб " Законом України " Про Державний Бюджет
України на 2007 рік" є обмеження його прав і свобод, яке гарантоване Конституцією України.

Представник управління управління Пенсійного фонду України в Рівненській
області у судовому засіданні пояснив, що
у зв"язку із змінами ЗУ № 2262 на 2006 рік Законом України " Про
Державний Бюджет України на 2006 рік" пенсія позивачу зменшена.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, всебічно дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що позивач
проходив військову службу у 4 територіальному ордена Червоної Зірки вузлі
зв"язку м. Рівне , і 31 листопада 2006 року був звільнений з
військової служби за п. 65 "а" та п. 67 " б" "
Положення про проходження військової служби за контрактом та кадровою
військовою службою у СБ України" за станом здоров"я. Вислуга років
позивача становила 25 років 03 місяця 25 днів. Як вбачається з довідки № 57 від
14.02.2007 року його грошове забеспечення на час звільнення становило 3237, 04
грн.

4 квітня 2006 року Верховною Радою України було прийнято ЗУ " Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забеспечення та
соціального захисту військовослужбовців",
а також було внесено зміни до ч. 3
ст. 43 Закону України " Про
пенсійне забеспечення осіб, які буди
звільнені з військової служби, та деяких
інших осіб" , яким знову було
закріплено, що пенсії особам
офіцерського складу обчислюються з розміру грошового забеспечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за посадою,
військовим ( спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забеспечення ( надбавки,
доплати, підвищення) та премії у
розмірах, установлених
законодавством. Вказаний Закон діяв з 29
квітня по 31 грудня 2006 року.

Таким чином, позивач був звільнений
з військової служби 31 листопада 2006 року,
тобто коли діяв ЗУ
" Про внесення змін до деяких законів України з
питань пенсійного забеспечення та соціального захисту
військовослужбовців".

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 ЗУ " Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей",
військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове
забеспечення, речове майно чи
продовольчі пайки чи, за їх
бажанням, грошову компенсацію.

Законом України " Про Державний бюджет України на 2007
рік" призупинив з 01 січня 2007 року дію частини 3 ст. 43
ЗУ " Про
пенсійне забеспечення осіб, звільнениз з
військової служби, та деяких інших осіб
". Проте даний Закон не має зворотньої сили, оскільки звужує зміст та обсяг існуючих прав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 17 Конституції України держава забеспечує
соціальний захист громадян України, які
знаходяться на військовій службі в ЗС України та інших військових формуваннях
та членів їх сімей.

Відповідно
до рішення Конституційного Суду України № 8-рп05 від 11 жовтня 2005 року
згідно зі ст. 22 Конституції України - закріплені нею права
і свободи не є вичерпними, гарантуються
і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Звуження
змісту прав і свобод означає зменшення ознак змістовних характеристик
можливостей людини, які відображаються
відповідними правами та свободами, тобто
якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола
суб"єктів, розміру території, часу,
розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних
показників використання прав ві свобод,
тобто їх кількісної характеритсики.

Для
окремих категорій громадян пенсійне забеспечення встановлюється іншими
нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей умов праці, характеру виконуваної роботи, її складності і
значущості, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод.

Конституційний
Суд України неодноразово розглядав проблему,
пов"язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного
права громадян на достатній життєвий рівень,
і формулював правову позицію,
згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні гарантії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, яки пенсія призначається за спеціальними
законоами. У рішеннях Конституційного суду України зазначалося, що пільги,
компенсації, гарантії є видом
соціальної допомоги і необхідно складовою конституційного права на достатній
життєвий рівень, тому звуження змісту та
обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних
законів за ст. 22 Конституції України не допускається.
Правова позиція Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій військовослужбовців та
працівників правоохоронних органів у зазначених рішеннях Конституційного Суду
України полягає в тому, що комплекс
організаційно-правових та економічних заходів,
спрямованих на забеспечення соціального захисту їх та їхніх сімей, зумовлений особливістю професійних
обов"язікв, пов"язаних з р
зиком для життя та здоров"я,
жорстокими вимогами до дисципліни,
професійної придатності, певним
обмеженням конституційних прав і свобод. Здійснення таких заходів не залежить
від розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер. Ці гарантії не
можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації.

Крім
того, з рішення Конституційного Суду
України № 6-рп2007 від 09.07.07 року ( справа про соціальні гарантії громадян)
вбачається що " зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх
дії в часі таабо за колом осіб і має здійснюватися відповідно до вимог
Конституції України. Ця юридична процедура знаходиться в органічному
зв"язку із скасуванням законів,
внесенням до них змін та доповнень. Отже, у такому випадку законом про Державний бюджет
України припиняється на певний строк правове регулювання відносин у сфері
соціального захисту, зупиняється дія
механізму реалізації конституційних срціальноекономічних прав громадян, що призводить до обмеження права на
соціальний захист, Ситематичне зупинення
законами про Держдавний бюджет України дії чинних законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій фактично
скасовує їх дію.

Зупинення
дії положень законів, яким визначено
права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може
мати місце лише у випадках, передбачених
Основним Законом України. У ст. 64 Конституції України вичерпно визначено
такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану
можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку
дії цих обмежень, та визначено ряд прав
і свобод, які не можуть бути обмежені за
жодних обставин.

Внаслідок
зупинення на певний час дії чинних законів України, яким встановлено пільги, компенсації чи інші форми соціальних гарантій
, відбувається фактичне зниження
життєвого рівня громадян, який не може
бути нижчим від встановленого законом прожиткового мінімуму, та порушується гарантоване у ст. 48
Конституції України право кожного на достатній життєвий рівень.

Отже, відповідно до частини третьої ст.
22, ст. 64 Конституції України право громадян на
соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути обмежені, лише в умовах воєнного або надзвичайного
стану на певний строк.

На
підставі ст. ст.
17, 22, 24, 46 Конститції України,
ст. 9 Закону України " Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", рішення Конституційного суду України №
8-рп2005 від 11 жовтня 2005 року та № 6-рп07 від 9 липня 2007 , керуючись
ст. ст. 70, 72, 94, 159, 160, 161, 163, 167, 185,
186, 255 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов"язати
головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області провести
нарахування ОСОБА_1 пенсію з розміру грошового забеспечення за останньою
штатною посадою, яке він отримував перед
звільненням з військової служби,
враховуючи його оклад за посадою,
військовим званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забеспечення ( надбавки , доплати,
підвищення) та премії в розмаріх,
установлених законодавством та зробити відповідний перерахунок за минулий
період, починаючи з 01 грудня 2006 року
- часу звільнення з військової служби,
відповідно до довідки про грошове забеспечення № 57 від 14.02.2007 року.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до Львівського
апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,
до Львівського адміністративного апеляційного суду . Постанова
суду, якщо інше не встановлено
КАСУ, набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
КАСУ, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.