Справа № 2а-460/08
Суддя: Якухно О.М.
Дата ухвалення: 2008-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-460/08
Овруцький районний суд Житомирської області в складі :
головуючого - судді Якухно
з секретарем Каленською Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Корольовської районної ради м.Житомира про стягнення коштів, передбачених
Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, -
Позивач просить стягнути на її користь з відповідача не
виплачені кошти, що передбачені ст.39 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, за
мотивуючи тим, що вона проживає м.Овруч, а працює в Овруцькому районному
управлінні юстиції в м.Овруч, яке віднесено до зони гарантованого добровільного
відселення. За період роботи їй виплачувались компенсація та доплати, що
встановлені в Законі, не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати,
а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення її
прав. Розмір недовиплачених коштів за ст.39 Закону становить вказану вище суму.
В судове засідання позивач не з'явилась і просить справу
розглянути без її участі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
будучи повідомленим про час і місце розгляду справи.
Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Позивач працює в Овруцькому районному управлінні юстиції, яке розташовано в
м.Овруч, з листопада 2005 року.
Відповідно до ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивач має
право на відповідні компенсації, доплати та допомоги, які отримувала згідно
постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема за
ст.39 - в сумі 10,5 грн. (в залежності від відпрацьованого часу).
Вказані обставини підтверджуються наданими копіями трудової книжки,
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Відповідно до Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” передбачені слідуючи виплати :
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться
доплата у зоні гарантованого добровільного відселення - 2 мінімальні заробітні
Зазначеною вище постановою № 836
усупереч Закону № 796-ХІІ, який визначив кратність одноразової компенсації в
залежності від розміру мінімальної заробітної плати, яка визначається Законом,
встановлено конкретні розміри таких компенсацій і, зокрема :
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні
гарантованого добровільного відселення - 1050 тис.крб. (10,5 грн. за гр.реф.).
Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого
зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт
суперечить Закону, обмежуючи права громадян визначені останнім, застосування
зазначеної постанови неможливе.
Відповідно до Законів України
"Про Державний бюджет України на 2006 рік" та "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" дія ст.39 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
в частині, що стосується виплат в залежності від розміру мінімальної заробітної
плати, була зупинена, однак 9.07.07 Рішенням Конституційного Суду України №
6-рп (справа про соціальні гарантії громадян) п.30 ст.71 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано таким, що не
відповідає Конституції України.
Відповідно до ст.73 Закону України
"Про Конституційний Суд України" та п.3 резолютивної частини даного
Рішення Суду вищевказаний п.30 ст.71 Закону, що стосується неможливості застосування
мінімальної заробітної плати, оголошений не чинним і втратив чинність від дня
прийняття Конституційним Судом України рішення про її неконституційність.

На підставі викладеного вимоги
позивача підлягають задоволенню за виключенням періоду часу з січня 2006
року по червень 2007 року.

Переліком
населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони
радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ
України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93,
м.Овруч відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Розмір
мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 1 вересня 2005 року - 332
грн., з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1 липня 2006 року - 375 грн., з 1
грудня 2006 року - 400 грн., з 1 квітня 2007 року - 420 грн., з 1 липня 2007
року - 440 грн., з 1 жовтня 2007 року - 460 грн..

В зв'язку з викладеним, розмір недовиплачених коштів за
ст.39 Закону становить:

– з листопада по грудень 2005 року : (332х2+332х2х59%)-10,5-6,2=1039,38 грн.;

– з липня по
грудень 2007 року :
(440х2+440х2х45%+440х2х50%+460х2х2+460х2х76%)-10,5х3-4,77-5,25-8=4211,2 грн., а
всього 5250,58 грн..

В стягненні решти суми слід
відмовити за безпідставністю.

Статтею 62 даного Закону визначено,
що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для
виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої
влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту
населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987, та п.п. 2,
4, 5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від
20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального захист у
населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується із діями
відповідача щодо порядку нарахування вищевказаної доплати виходячи із ст.39
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не постанови КМ України № 836 від
26.07.96 , а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та
визнати дії відповідача неправомірними.

Від сплати
судового збору сторони звільнені : позивач - згідно п.18 ст.4, відповідач -
ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та рішення
Овруцької міської ради від 22.01.08.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.39 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії
управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради
м.Житомир по застосуванню постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в частині
визначення ОСОБА_1розміру доплати громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення за період з листопада по грудень 2005 року та з
липня по грудень 2007 року
неправомірними.

Стягнути з
управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради
м.Житомира на користь ОСОБА_1 доплату до заробітної плати (ст.39 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”) за період з листопада по грудень 2005 року та з
липня по грудень 2007 року в сумі 5250 грн. 58 коп..

В задоволенні
решти вимог відмовити за безпідставністю.

На постанову суду до Київського апеляційного
адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути заява про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складання її у повному обсязі, а
апеляційна скарга у такому ж порядку на протязі 10 днів з дня складання постанови у повному обсязі або 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження, з направленням копії скарги до
Київського апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ :