Справа № 2-а-5-277/07
Суддя: Алєйніков В.О.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-5-277/2007 року
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА

Іменем України

ЗО січня 2007
року

Центральний
районний суд міста Миколаєва

У
складі: головуючого - судді Алєйнікова В.О.

при
секретарі Скарницькій
І.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну
справу за позовом

ОСОБА_1 до
військової частини А-2784 про стягнення продовольчого забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до військової частини А-2784, просив суд про стягнення на його користь
6.805 грн. 91 коп. продовольчого забезпечення.

У
судовомі засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач
у судове засідання свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався
належним чином, до суду надіслав
письмові заперечення проти позову та не заперечував проти розгляду справи за
відсутності його представника.

Зважючи
про те, що у справі є наявними достатні
докази для її розгляду по суті, та немає
необхідності в особистих поясненнях представника відповідача, суд ухвалив про розгляд справи за його
відсутності.

Після вислуховування позивча та перевірки матеріалів справи, суд
дійшов

висновку про
те, що поданий позов не підлягає
частковому задоволенню,

виходячи з такого.

Отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків або грошової компенсації замість них є
передбаченим лише частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якої призупинена відповідно до статті 2
Закону України від 17 лютого 2000 року «Про деяки заходи щодо економії
бюджетних коштів».

2

Що ж
стосується частини 2 статті 16 Закону України «Про збройні сили України», то отримання продовольчих пайків або
компенсації замість них вона не передбачає,
передбачає лише те, що держава
гарантує військовослужбовцям одержання,
зокрема, провольчого
забезпечення, але не продовольчих
пайків, які є лише одним із способов продовольчого
забезпечення військовослужбовців.

Посилання
ж позивача на нормативні акти Кабінету Міністрів не є доречними, оскільки:

· Постанова
№ 316 від 12 березня 1996 року є подзаконним нормативним актом та має меншу
юридичну силу, ніж перелічені вище
Закони;

· Постанова
№ 426 від 29 березня 2002 року взагаі не стосується продовольчих пайків, стосується інших способів продовольчого
забезпечення війсьовослужбовців.

За
такого суд вважає, що при вирішенні
питання про виплату позивачеві компенсацію замість продовольчих пайків
відповідач діяв в межах закону та наданих йому повноважень, через що підстави для задоволення позову в
частині, що стосується цих виплат, є відсутніми.

На
підставі частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей»,
статті 2 Закону України від 17 лютого 2000 року «Про деяки заходи щодо
економії бюджетних коштів» та керуючись
ст. ст.
9, 11, 158-163 ,
112, 136, 164 КАСУ, суд, -

Постановив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини А-2784 про стягнення
продовольчого забезпечення -відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через
Адміністративний суд Центрального району міста Миколаєва протягом 10 днів.

СУДДЯ АЛЕЙНИКОВ
В.А.