Справа № 2а-172/08
Суддя: Кондратюк В.І.
Дата ухвалення: 2008-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-172/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
листопада 2008 року
м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кондратюка
В. І.

з секретарем Аврамчук Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Овручі справу за позовом позовомОСОБА_1 до
управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації
про стягнення коштів, передбачених Законом України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка просить стягнути на її
користь з управління праці та соціального захисту населення Овруцької
райдержадміністрації невиплачені кошти, передбачені ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат
щомісяця за період з 11.09.2002 року по 30.06.2004 року та в розмірі 2-х
мінімальних заробітних плат щомісяця за період з 01.07.2004 року по 30.06.2005
року в сумі 18001,6 грн., передбачені ст. 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісяця за
період з 01.07.2002 року по 30.06.2005 року в сумі 975,78 грн., передбачені ст.
37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 40 відсотків
мінімальної заробітної плати щомісяця за період з 01.03.2003 року по 30.06.2005
року, мотивуючи тим, що вона являється потерпілою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2-ї категорії і проживає в с. Чернещина, яке віднесено до зони
гарантованого добровільного відселення та перебуває на обліку в УПСЗН Овруцької
РДА та УПФУ в Овруцькому районі і за період перебування на обліку їй
вилачувалась компенсація та доплати, що встановлені в Законі, не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної плати, а згідно постанови КМУ №836 від
26.07.1996 року, що призвело до порушення її прав.

В судове засідання позивачка не з”явилась, надала до суду
заяву про розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що
позов слід задовольнити з наступних підстав.

Позивачка являється потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї
категорії, про що свідчить копія чорнобильського посвідчення НОМЕР_1 та
проживала з 11.09.2002 року по 30.06.2004 року в зоні безумовоного
обов”язкового відселення, а з 01.07.2004 року
в с. Чернещина Овруцького району Житомирської області, яке Переліком населених пунктів Житомирської і Київської
областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ
України № 17 від 12.01.93р. відноситься до зони гарантованого добровільного
відселення.

Відповідно до ст. ст. 37,39 та 51 Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"
позивачка має право на відповідні компенсації, доплати та допомоги у розмірах
визначених даним Законом, тобто в кратних розмірах мінімальної заробітної
плати, пенсії, а не в твердих сумах,
визначених постановами КМ України №836 від 26.07.1996 року та №1 від 03.01.2002
року, зокрема:

- за
ст. 37 - в сумі 40 відсотків від мінімальної заробітної плати щомісячно;

- за ст. 39
- в сумі 2 та 3 мінімальних заробітних
плат щомісячно;

- за ст. 51 - в
сумі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість
діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” визначено вказані виплати в
кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні. Даним Законом
(статті 62 та 67) Кабінету Міністрів надано право проводити лише роз'яснення
порядку застосування цього Закону, якою є постанови КМ № 987 від 20.06.00
та №936 від 20.09.05, та підвищувати розміри доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом, відповідно до зміни індексу
вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та
встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Виходячи з викладеного суд вважає,
що заборони відповідачам щодо нарахування компенсацій і допомог в розмірах,
передбачених Законом, не було.

Посилання на Бюджетний Кодекс та
норми Конституції України, які визначають видатки в межах Законів „Про Держаний
бюджет” суд також вважає безпідставними, оскільки останніми передбачено лише видатки
в межах кошторисів, що не забороняє проводити нарахування компенсацій та
допомог на підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Викладена вище думка суду також
ґрунтується на аналізі рішень Конституційного Суду України від 20.03.02 та
1.12.04, рішень Європейського Суду з прав людини.

Так, Конституційний Суд України
зазначає, що відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної
безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком
держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров'я
громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних
категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров'я, постійної медичної
допомоги та соціального захисту з боку держави.

Конституційний
Суд України вважає, що для значної кількості громадян України пільги,
компенсації і гарантії, право на які передбачено чинним законодавством, є
додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного
права на забезпечення достатнього життєвого рівня (ст.48 Конституції України),
який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого
законом (ст.46 Конституції), то звуження змісту та обсягу цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22
Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за умови
введення відповідно до пункту 31 ч.1 ст.85, п.19 ч.1 ст.92 Конституції України
надзвичайного стану.

Зважаючи на
суми компенсацій та допомог, що визначені постановою КМ № 836, останній
фактично призупинив дію окремих статей Закону, де виплати провадяться виходячи
із розміру мінімальної заробітної плати, що є неприпустимим.

В своїх же
рішеннях, щодо невиконання рішень судів України, Європейський Суд з прав людини
вказує, що стверджувані труднощі держави не можуть перешкоджати в отриманні
компенсації („Долгов проти України” від 19.04.05), економічні труднощі
не можуть бути виправданням Уряду („Черняєв проти України” від 26.07.05), органи
державної влади не повинні посилатися на брак грошових коштів, як на
виправдання невиконання рішення („Деркач та Палек проти України” від
21.12.04), що суд також враховує відносно безпідставності мотивів представника
відповідача про неможливість виплат згідно Закону у зв'язку з браком коштів у
бюджеті.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону,
обмежуючи права громадян визначені останнім, застосування зазначеної постанови
неможливе.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив:

- з 1.07.2002 р. -165 грн.,

- з 1.01.2003 р. - 185 грн.,

- з 1.12.2003 р. - 205 грн.,

- з 1.09.2004 р. - 237 грн.,

- з 1.01.2005 р. - 262 грн.,

- з 1.04.2005 р. - 290 грн.,

- з 1.07.2005 р. - 310 грн.,

- з 1.09.2005 р. - 332 грн.

Розмір мінімальної пенсії за віком в
Україні становив:

- з 0.04.2002 р. -47,3 грн.,

- з 1.07.2003 р. -50 грн.,

- з 1.01.2004 р. - 92,45 грн.,

- з 12.01.2005 р. - 332 грн.

В зв'язку з
викладеним, розмір недовиплачених коштів позивачці становить:

- передбачених ст.. 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” :

- за 2002 рік (вересень-грудень) : (165х3х4=1980 грн.);

- за 2003 рік (січень- листопад) :
( 185х3х11=6105 грн); за грудень 205х3=615 грн.

- за 2004 рік (січень-червень) :
(205х3х6=3690грн), (липень-серпень) : ( 205х2х2=820 грн.) (вересень -
грудень) (237х2х4=1896,00 грн);

- за 2005 рік (січень-березень) : (262х2х3=1572 грн.);
(квітень-червень ) : (290х2х3=1740 грн),
а всього за мінусом отриманих
( 18418,00 грн. - 416,40) = 18001,60 грн..

- предбачених ст.. 51 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” :

- за 2002 рік ( липень-грудень) :
(47,3х30%х6=85,14грн.);

- за
2003 рік (січень-червень) : (47,3х30%х6=85,14 грн.); ( липень-грудень) :
(50х30%х6=90 грн.);

- за
2004 рік (січень-грудень) : (92,45х30%х12=332,82 грн.);

за 2005 рік (січень-червень) :
(332х30%х6=597,60 грн.), а всього за
мінусом отриманих ( 1190,70 грн. - 214,92) = 975,78 грн..

- передбачених ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” :

- за 2003 рік (березень-листопад) : (
185х40%х 8=592,00 грн); грудень 205х40%=82,00 грн.;

- за
2004 рік ( січень-серпень) : ( 205х40%х8=656,00 грн.); (вересень- грудень) : ( 237х40%х4=379,20
грн.);

за 2005 рік (січень-березень) :
(262х40%х3=314,40 грн.); (квітень-червень) : (290х2х3=348,00 грн.); а всього за мінусом отриманих ( 2371,60 грн. - 56,70
грн.) = 2314,90 грн..

Відповідно до Порядку використання
коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.05,
розпорядниками коштів нижчого рівня визначено управління праці та соціального
захисту, тобто управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА,
з якого і підлягають стягненню вищевказані кошти.

Від сплати
судового збору сторони звільнені.

На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст. 37, 39,
51Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” та керуючись ст.ст. 8-11, 18, 71, 160,
161, 162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ
:

Позов
задовольнити.

Стягнути на користьОСОБА_1 з управління праці та соціального захисту
населення Овруцької райдержадміністрації невиплачені кошти, передбачені Законом
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.02 по 01.07.05
року в сумі 21292 грн.28 коп., з яких
18001,6 грн. підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного забрудненя, 975,78 грн. додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров”ю, як особі віднесеній до категорії 2 та 2314,90 грн. допомоги
у зв”язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва.

На постанову
суду до Київського апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний
суд може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її
проголошення, а апеляційна скарга у такому ж порядку на протязі 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження, або ж в строк, встановлений для подачі
заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ :