Справа № 2а-507/07
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-507/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої-судді: Перегінець
Л.В.

секретаря: Козюпи
З.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Івано-Франківської міської ради предмет адміністративного
позову : про стягнення розміру недоплаченої разової щорічної грошової допомоги
як учаснику бойових дій за 2004-2007 роки,
суд, -

Встановив:

Позивач
звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Івано-Франківскої міської ради, уточнивши позовні вимоги заявою від
17.05.07р.про стягнення недоплаченої суми разової щорічної грошової допомоги як
учаснику бойових дій за 2004-2007 роки.

В
судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві та заяві від17.05.07р.
Просить постановити рішення, яким
стягнути з відповідача 5022, 25 грн. як суму недоплаченої йому разової щорічної
допомоги як учаснику бойових дій в порядку передбаченому ст.12 ЗУ
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", оскільки
виплату в розмірі передбаченому законами про державний бюджет на відповідний
рік починаючи з 2004 року вважає проведеною в заниженому розмірі всупереч
Конституції України та спеціальному закону. Просить позов задоволити.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився. В попередньому судовому засіданні
щодо задоволення позову представник заперечила,
суду пояснила, що разова допомога
позивачу як учаснику бойових дій виплачувалася щорічно в розмірі визначеному
законами про бюджет на відповідний рік. Дію норми ч.5 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" зупинено законами про бюджет на 2006, 2007 роки, а Рішення Конституційного суду України, на яке посилається позивач, не стосується 2005-2006 років. А щодо
утримання недоплаченої суми щорічної допомоги за 2004 та 2005 роки, то позивачем пропущений строк звернення з
позовом до суду. Просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення сторони, дослідивши письмові
докази у справі, з'ясувавши таким чином
її фактичні обставини, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач є учасником
бойових дій, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1, виданим
10.04.1997р. військовою частиною А-3822.

Згідно
ч.5 ст.12 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Проте, як вбачається з пояснень позивача, що не заперечувала представник
відповідача, у 2004 році йому всупереч
вказаній вище нормі згідно ЗУ
„Про Державний бюджет України на 2004 рік ", виплачено 120 грн., у 2005 та 2006 роках - по 250 грн. та 280
грн. у 2007 році тобто в сталою сумою без застосування кратності розміру
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.44 ЗУ
„Про державний бюджет України на 2004 рік", ст.34 ЗУ „Про державний бюджет
України на 2005 рік", ст.30 ЗУ
„Про державний бюджет України на 2006 рік", ст.71 ЗУ „Про державний
бюджет України на 2007 рік" виплата щорічної разової допомоги у 2004 та
2007 роках була визначена сталою сумою ,
розмір якої не відповідає Закону
України "Про

2

статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту". При цьому, нормами
ст.77 ЗУ „ Про
Держаний бюджет України на 2006 рік „ та
ст.71 ЗУ „ Про
Державний бюджет України на 2007 рік" було зупинено дію норм "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", які визначали
розмір зазначеної допомоги.

Згідно ст.22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно
Рішення Конституційного суду України від 01.12.04р. у справі щодо відповідності
Конституції України положень статтей 44, 47, 78, 80 Закону України „ Про
Державний бюджет України на 2004 рік" положення статті 44 наведеного
Закону про бюджет визнано неконституційним.

Також
Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29,
36, частини другої статті
56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7,
9, 12, 13,
14, 23, 29,
30, 39, 41,
43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101,
103, 111 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" від 09.07.2007 року N 6-рп/2007
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є неконституційним),
пункт 13 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік", яким зупинено на 2007
рік дію частини п'ятої статей 12,
13, 14 та 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги.

Таким
чином, дії відповідача щодо виплати
допомоги позивачу в розмірі, що не
відповідає ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту" слід визнати неправомірними та поновити порушене право
останнього.

Суд не
вважає пропущеним строк звернення позивача до суду за вимогами про стягнення
коштів за 2004-2005 p.p.,
оскільки на момент існування спірних правовідносин Кодекс
адміністративного судочинства не був чинний,
строк позовної давності визначався за нормами Цивільного кодексу України
та Цивільного процесуального кодексу України.

В
частині вимоги про зобов'язання відповідача і в подальшому виплачувати до 5
травня щорічну разову допомогу в п'ятикратному розмірі мінімальної пенсії за
віком слід відмовити, оскільки така заявлена
під умовою і не може бути розглянута судом.

Враховуючи
вищенаведене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення.

На
підставі наведеного, відповідно до ст. ст.2, 12, 17/1, 22 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", ст.22
Конституції України, Рішення
Конституційного суду України від 01.12.04р. у справі № 20-рп/2004, Рішенням
Конституційного суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007 та керуючись ст. ст.
99, 100, 159, 160, 163 КАС України,
суд, -

Постановив:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Івано-Франківської міської ради
задоволити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської міської ради
за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 недоплачену
суму разової щорічної грошової допомоги за 2004рік, 2005рік, 2006рік та 2007
рік в сумі 5022, 25 грн.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської міської
ради в дохід держави судовий збір в сумі 51 грн.

В решті
вимог позову відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається до
Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.