Справа № 2-2367/07
Суддя: Шенцева О.П.
Дата ухвалення: 2007-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-2367/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року Приморський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Шенцевої
О.П., при секретарі Кіщенко Т.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного УМВС України в Одеській області, Одеського міського
управління МВС України в Одеській області, треті особи: начальника ГУМВС
України в Одеській області, начальника ОМУ ГУМВС України в Одеській області про
визнання звільнення незаконним, скасування наказу та поновлення на роботе, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом, який у ході судового засідання був уточнений до
відповідачів, у якому просить визнати його звільнення незаконним, зобов'язати
Управління УМВС України в Одеській області відмінити наказ № 302 о/с від 20
липня 2005 та наказ № 578 о/с від 15 грудня 2005 року та поновити його на
посаді дільничного інспектора відділення ДІМ Приморського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області з 02 серпня 2005 року.

У
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пояснивши, що
ОСОБА_1. працював в органах МВС на посаді дільничного інспектора відділення ДІМ
Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. 02 липня 2005 року
відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого за знаходження за
кермом у стані сп'яніння він поніс адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні
пошкодження, у зв'язку з чим з 05.07.2005 року по 12.07.2005 року знаходився на
стаціонарному лікуванні, після чого продовжував лікуватися у поліклініки МВС по
01.08.2005 року. 02.08.2005 року після лікування, приступив до роботи, був
ознайомлений з приказом № 302
о/с від 20 липня 2005, згідно якого був звільнений з органів МВС за п. 66 (за
дискредитацію).

Покарання
у вигляді звільнення з роботи є виключною мірою на підставі Дисциплінарного
Статуту органів внутрішніх справ. За одне і теж порушення не може бути винесено
подвійне покарання. Позивач вважає, що даний наказ є незаконним та підлягає
скасуванню. Просять позов задовольнити.

Представник
відповідача - ГУМВС України в Одеській області не визнав позовні вимоги,
посилаючись на те, що позивача звільнено з ОВС за скоєння проступку, що
дискредитує звання працівника міліції, що виразилось в керуванні транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння, скоєння ДТП. Позивачем в ході судових засідань визнано свою вину в
скоєнні зазначеного правопорушення. Постановою Приморського районного суду м.
Одеси від 13.07.2005 року він був притягнутий до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу - 255 грн. за керування транспортним засобом
у стані алкогольного сп'яніння. Зазначена постанова набрала законної сили, що
підтверджує факт адміністративного правопорушення позивача. Ствердження
позивача про те, що звільнення з ОВС являється подвійним покаранням за один
проступок є невірним, так як дисциплінарний наказ про звільнення з ОВС був
виданий керівництвом УМВС

05.07.2005 року,
а постанова Приморського районного суду м. Одеси була винесена 13.07.2005 року,
тобто після притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того, наказ
про звільнення з ОВС був виданий керівництвом УМВС і свідчить про притягнення
до дисциплінарної відповідальності, а постанова Приморського районного суду м.
Одеси - адміністративної відповідальності, які є різними видами юридичної
відповідальності. Крім того, службове розслідування по факту скоєння ДТП у стані
алкогольного сп'яніння було проведено у відповідності з вимогами чинного
законодавства, посадові особи УМВС України в Одеській області діяли в рамках
своїх повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів ОСОБА_1., у зв'язку
з чим він був звільнений законно та підстав для скасування наказу про
звільнення та поновлення на роботі не має. Просить у позові відмовити.

Представник
відповідача - ОМУ ГУМВС України в Одеській області позов не визнав, заперечував
проти заявлених позовних вимог, підтримуючи позицію відповідача.

Представники
третіх осіб - начальника ГУМВС України в Одеській області, начальника ОМУ ГУМВС
України в Одеській області також заперечували проти заявлених позовних вимог,
підтримуючи позицію відповідача.

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов не
обґрунтований, не доведений, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що 02 липня 2005 року ОСОБА_1. управляв автомобілям «БМВ» в стані
алкогольного сп'яніння допустив зіткнення з іншими автомобілями. За вчинення ДТП в стані
алкогольного сп'яніння співробітниками ДА1 05.07.2005 відносно ОСОБА_1. був
складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1
КпАП України. Постановою суду від 13.07.2005 року ОСОБА_1. був притягнутий до
адміністративної відповідальності по ст.ст. 124, 130 ч. 1 КпАП України.

У
наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1. отримав тілесні
пошкодження, у зв'язку з чим з 05.07.2005 року по 12.07.2005 року знаходився на
стаціонарному лікуванні, а потім продовжував лікування по 01.08.2005 року.

За
результатами службової перевірки, відносно дорожньо-транспортної пригоди,
Наказом начальника Управління УМВС України в Одеській області від 05.07.2005
року № 524, за порушення вимог ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх
справ України, що виразилося у керуванні транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, скоєння дорожньо-транспортної пригоди та проявлену
нещирість при проведенні службового розслідування, було наказано звільнити
ОСОБА_1. з органів МВС за дискредитація.

Зазначений
наказ УМВС в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1. є
законним і обґрунтованим, тому що характер вчиненого ним проступку відповідає
застосованому виду дисциплінарного стягнення та ступеню його провини.

Дисциплінарний
наказ було реалізовано наказом по особовому складу № 302 о/с від 20 липня 2005
року, яким ОСОБА_1. був звільнений з органів МВС в запас за п. 66 (за
дискредитацію), з 21 липня 2005 року.

Наказом
начальника Управління МВС України в Одеській області № 578 о/с від 15 грудня
2005 року, був частково змінений наказ № 302 о/с від 20 липня 2005 року, а
саме, ОСОБА_1., вважається звільнений з органів МВС з 02 серпня 2005 року,
тобто після виходу з лікарняного на підставі листка звільнення від службових
обов'язків за тимчасовою непрацездатністю №4784

Службове
розслідування по факту скоєння ОСОБА_1. 02.07.2005 року дорожньо-транспортної
пригоди у стані алкогольного сп'яніння проводилося у відповідності з вимогами
чинного законодавства, посадові особи УМВС України в Одеській області діяли в
рамках своїх повноважень, не порушуючи прав та законних інтересів ОСОБА_1..

Відповідно
до вимог п. 2 Дисциплінарного статуту та п. 88 Правових позицій висловлених
Судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з
аналізом причин перегляду судових рішень за 1994 рік дисципліна в органах
внутрішніх справ зобов'язує кожного працівника ОВС бути прикладом у додержанні
громадського порядку. Вчинення поза службою адміністративного правопорушення чи
аморального проступку може бути підставою для застосування до такої особи заходу
дисциплінарного стягнення, в тому числі звільнення з ОВС. Таким прикладом може
бути поведінка ОСОБА_1., який керував автомобілем в нетверезому стані.

Стаття
18 Закону України "Про міліцію" передбачає, що в разі звільнення зі
служби за ініціативою адміністрації, звільнений працівник міліції має право
оскаржити звільнення в суд. Порядок та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів
внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом, іншими відомчими нормативними
актами, а не КЗпП України, на який посилається позивач. Верховний Суд України у
своєму листі від 23 березня 1998 року № 1 - 4/83 звертає увагу судів на те, що
проходження служби рядового і начальницького складу органів Міністерства
внутрішніх справ України регулюється не Кодексом законів про працю України.

Таким
чином, суд вважає, що оскаржені накази є обґрунтовані, відповідаючи чинному
законодавству та підстав для їх скасування не має.

Керуючись
ст. ст. 6-12,
49, 51, 56, 59, 70-72, 86, 158-163, 167 КАС України, ст.ст. 10, 23, 66
Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.91 № 114, ст.ст.
2, 15, 26-28 Дисциплінарного статуту ОВС, ст.ст. 18, 25 Закону України
"Про міліцію", Постановами Пленуму Верховного Суду України № 9 від
21.12.90 «Про. практику застосування судами процесуального законодавства при
розгляді цивільних справ по першій інстанції», № 13 від 03.12.97 «Про практику
розгляду судами справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних, посадових і
службових осіб у сфері управлінської діяльності, які порушують права та свободи
громадян»,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанову
може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається
заява про апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або в термін десяти днів з дня проголошення, без подання
попередньої заяви про оскарження.