Справа № 2а-58/08
Суддя: Стародуб Г.А.
Дата ухвалення: 2008-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа 2а - 58/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2008 р.
Красноперекопський
міськрайонний суд АР
Крим

У складі:
судді
Стародуб Г.А.

при секретарі Іванової Ю.А.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Красноперекопську справу за
адміністративним позовом Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції до ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу у розмірі
11370, 60 гр. і ОСОБА_1
до Красноперекопської об'єднаної Державної податкової інспекції
про визнання недійсним
податкової вимоги № /0 від 23.04.2007 р. про
стягнення податкового боргу
у розмірі 11370,60 гр.

В С
Т А Н О В И В:

Красноперекопська об'єднана Державна
податкова інспекція звернулась
з позовом до
суду до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
у розмірі 11370,60 гр.

У ході
розгляду справи ОСОБА_1 звернулася
до суду з адміністративним позовом
до Красноперекопської ОДПІ
про визнання недійсним
податкової вимоги № /0 від 23.04.2007 р. про
стягнення з неї
податкового боргу у
розмірі 11370,60 гр.

Ухвалою суду від
30.09.2008 р. обидві справи об'єднанні
в одне провадження.

Свої позовні
вимоги позивачка мотивує
тим, що 31.03.2007 р.ОСОБА_1
надала до Красноперекопської ОДПІ
декларацію про доходи
за 2006 рік, згідно якої
остання задекларувала спадкове
майно, вартістю 87466,14 гр. отримане
нею, що складалось з
права власності на
земельну частку (пай), яка належала
померлій ОСОБА_2на підставі сертифікату
на право на
земельну частку (пай).

Після отримання
декларації
Красноперекопською ОДПІ був
зроблений розрахунок податку
з доходів фізичних
осіб, що підлягає сплаті
до бюджету, який
склав 11370,60 гр.

Відповідно до п.18.3
ст.18 Закону України
“ Про податок з
доходів фізичних осіб”
від 22.05.2003 р. №
889 -1У та згідно
з п.п. “г” п.п. 4.2.2 ст.4 Закону України “ Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед
бюджетами та державними
цільовими фондами” було винесене
податкове повідомлення від
23.04.2007 р. № /0 на
суму податкового зобов'язання
по податку з
доходів фізичних осіб
в розмірі 11370,60 гр.
і направлене ОСОБА_1,
яке було нею
отримане 27.04.2007 р.

Також на
адресу ОСОБА_1 була направлена
перша податкова вимога,
яка була нею
отримана 23.08.2007 р.

Не дивлячись
на те, що повідомлення
і податкова вимога
відповідачем були отриманні,
заборгованість з податку
доходів з фізичних осіб
у розмірі 11370,60
гр. на цей час
відповідачем не погашена,
у зв'язку з
чим Красноперекопська ОДПІ
змушена звернутись до
суду.

У судовому
засіданні представник Красноперекопської ОДПІ
Заболотний З.В. заявлені
вимоги підтримав у
повному обсязі і
наполягає на їх
задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_1 заявлений
позов Красноперекопської ОДПІ
не визнала, мотивуючи
тим, що після смерті
її матері - ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона з
сестрою прийняла спадщину
у вигляді: земельного
паю, вартістю 87466,14 гр., задекларувавши спадщину
у Красноперекопській ОДПІ.

Виходячи з розміру
задекларованої спадщини податкова інспекція
нарахувала їй податок,
який підлягав сплаті
в державний бюджет
у розмірі 11370,60 гр.,
на підставі п.18.3 ст. 18
Закону України “ Про
податок з доходів
фізичних осіб” від
22.05.2003 р. № 889 -1У.
Тобто, податкова інспекція
застосувала податок на
спадщину, як на об'єкт
комерційної власності, у
розмірі 13% , не
дивлячись на те, що
спадщина нею прийнята
на підставі першого
ступеня споріднення.

Зважаючи на те,
що Красноперекопська ОДПІ
невірно застосувала Закон,
оподаткувавши прийняту нею
спадщину у розмірі
13 % , відповідачка просить суд
визнати податкове повідомлення - рішення Красноперекопської ОДПІ
№ /0 від
23.04.2007 р. недійсним та скасувати
його.

Заявлені нею
вимоги підтримує у
повному обсязі.

Вислухавши представника Красноперекопської ОДПІ
Заболотного З.В., який
підтримав заявлені вимоги
Красноперекопської ОДПІ у
повному обсязі, а що стосується
позовних вимог ОСОБА_1, то вважає,
що заявлені нею
вимоги не підлягають
задоволенню у зв'язку
з тим, що
отримана ОСОБА_1 спадщина є
об'єктом комерційної власності
поряд з корпоративним
правом, а тому згідно з
п.18.3 ст. 18 Закону України
“ Про податок з
доходів фізичних осіб”
від 22.05.2003 р. №
889 -1У, вищезазначена спадщина
оподатковується податком з
доходів фізичних осіб
у розмірі 13 %.

Окрім того, ОСОБА_1.
пропущений річний строк
звернення до суду з
адміністративним позовом, передбачений
ст. 99 КАС
України, податкове повідомлення
№ /0 від 23.04.2007
р. ОСОБА_1 отримане 27.04.2007
р. , а з вищевказаним позовом
до суду вона
звернулася лише 29.09.2008 р., підстав
для його поновлення
суду не надала.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги Красноперекопської ОДПІ
задоволенню не підлягають,
позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, після
смерті якої, її
дочка ОСОБА_1, прийняла
спадщину у вигляді: сертифікату
на право на
земельну частку (пай), розміром
4,47 в
умовних кадастрових гектарах,
вартістю 87466,14 гр.,
що підтверджується свідоцтвом
про право на
спадщину за законом
і договором про розподіл
спадкового майна з її сестрою
ОСОБА_3.

На вимоги
Красноперекопської ОДПІ ОСОБА_1
задекларувала за 2006 рік
доходи у вигляді
вищезазначеної спадщини у
розмірі 87466,14 гр., яка
була отримана нею,
як спадкоємицею першої
черги.

На суму
спадщини ОДПІ, згідно п.18.3 ст. 18 Закону
України “ Про податок
з доходів фізичних
осіб” від 22.05.2003
р. № 889 -1У та
п.п.”г” п.п. 4.2.2 ст. 4 Закону
України “ Про
порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та
державними цільовими
фондами”, винесло та
направило ОСОБА_1 податкове
повідомлення № /0 від
23.04.2007 р. про
сплату податку 13%
від оцінки успадкованого
майна, що підлягає
сплаті до бюджету у
розмірі 11370,60 гр.,
яке нею було
отримане 27.04.2007 р.

Виходячи з того,
що Красноперекопська ОДПІ
невірно застосувала Закон,
оподаткувавши прийняту спадщину
у розмірі 13 % ,
ОСОБА_1, під час розгляду
справи, 29.09.2008 р.
звернулася до суду
про визнання податкового
повідомлення - рішення
Красноперекопської ОДПІ №
/0 від 23.04.2007 р. недійсним.

Відповідно до підпункту “в” п. 13.1 ст.13 Закону України
“ Про податок з доходів фізичних осіб”
від 23.05.2003 р., об'єктом
спадщини платника податку є
об'єкт комерційної власності, а
саме цінний папір ( крім
депозитного Ощадного, іпотечного
сертифіката), корпоративне право,
власність на об'єкт
бізнесу, як такий, тобто
власність на цілісний
майновий комплекс, інтелектуальна
( промислова) власність або право
на отримання доходу
на неї.

Згідно з частиною ” в” підпункту
13.2.1 пункту 13.2 ст.13
Закону України “ Про
податок з доходів фізичних осіб” ( в ред. від 23.05.2003
р.) оподаткування за ставкою
п.7.1 ст. 7 цього Закону підлягає
вартість об'єктів
комерційної власності, у т.ч.
корпоративне право, успадковане членом сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення, у зв'язку з
чим сума податку
складає 13% від оцінки
успадкованого майна.

Закон України “ Про цінні
папери та фондову біржу”
визначає цінні папери, як
грошові документи, які
засвідчують право володіння
або відносини позики,
визначають взаємовідносини між
собою, яка їх
випустила, та їх
власником і передбачають
виплату прибутку у
вигляді дивідендів або
відсотків, а також
можливість передачі грошових
та інших прав,
що випливають з
цих документів, іншим
особам. Статтею 3
цього Закону передбачено
вичерпний перелік видів
цінних паперів, серед
яких сертифікат на право
земельної частки ( пай) не
зазначений.

Згідно з п. 1.4 ст. 1
Закону України “ Про
оподаткування прибутку
підприємств” сертифікат на
право земельної частки ( пай) не
можна вважати цінними
паперами, оскільки ці
документи не засвідчують
право володіння або
відносини позики і
не відповідають вимогам,
установленим законодавством про цінні
папери.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу
України , корпоративні права -
це права особи,
частка якої визначається
в статутному фонді
( майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь
цієї особи в
управлінні господарською організацією,
отримання певної частки
прибутку ( дивідендів)
даної організації та
активів у разі
ліквідації останньої відповідно
до Закону, а
також інші правомочності, передбачені
законом та статутними
документами.

Виходячи з вищевикладеного не
може бути віднесеним до
об'єктів спадщини платника
податку, як корпоративне
право, отриманий ОСОБА_1 у
порядку спадщини сертифікат
на право земельної
частки ( пай).

Відповідно до Національного
стандарту № 1 “ Загальні
засади оцінки майна
і майнових прав”,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від
10.09. 2003 р. № 1440,
цілісний майновий комплекс -
це об'єкт, сукупність
активів якого дає
змогу проводити певну
господарську діяльність. Цілісними
майновими комплексами є
підприємства, а також
їхні структурні підрозділи ( цехи, виробництва, дільниці тощо),
які можуть бути
виділені в установленому порядку в
самостійні об'єкти з
подальшим складанням відповідного
балансу та можуть
бути зареєстровані як
самостійні суб'єкти господарської
діяльності.

Таким чином, право
на земельну частку ( пай) , посвідчене
сертифікатом, видане Іллінською
сільською радою, Красноперекопського р-ну ,
не можна віднести
до жодного з
різновидів об'єктів комерційної
власності.

Підпунктом 13.2.1. пункту 13.2. ст. 13 цього Закону
України з змінами
внесеними Законом України “
Про внесення змін
до Закону України “ Про податок з доходів фізичних
осіб” щодо оподаткування спадщини” від
19.01.2006 р. №3378, визначено,
що об'єкти спадщини оподатковуються при отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня споріднення
за нульовою ставкою податку до
будь - якого об'єкта спадщини.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що
Красноперекопською ОДПІ незаконно
застосовано до ОСОБА_1 податкова
ставка, яка визначена п.18.3 ст. 18 Закону України
“ Про податок з доходів фізичних осіб” № 889 від 22.05.2003 року, а
тому податкове повідомлення
№ /0 від 23.04.2007
р. є недійсним,
оскільки воно суперечить
вимогам підпункту 13.2.1
пункту 13.2 ст.13 вищезазначеного
Закону з змінами внесеними Законом України “ Про
внесення змін до Закону
України “Про податок з
доходів фізичних осіб” щодо
оподаткування спадщини” від 19.01.2006 р. № 3377.

Посилання Красноперекопської ОДПІ
на те, що розрахунок
податку, що підлягає сплаті
до бюджету, був
узгоджений з ОСОБА_1 не
може бути прийнятий
судом до уваги,
оскільки з пояснень ОСОБА_1 свідчить те, що вона
особисто не вносила
відомості в декларацію,
а вносила її
сестра ОСОБА_3, за
неї і за
себе. Про внесення
відомостей за нею в
декларацію сестра її повідомила, але
оскільки вона є
спадкоємицею першого ступеня
споріднення, то вона вважала, що
податок з спадщини до
неї повинен бути
застосований за нульовою
ставкою і зважаючи на те,
що ні їй, ні сестрі
не була роз'яснена та
обставина, що вона буде
зобов'язана сплатити до
бюджету 11370,60 гр., що
суперечить п.5.1 ст.5 Закону
України “ Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами”,
згідно якого податкове
зобов'язання, самостійно
визначене платником податків у
податковій декларації, вважається
узгодженим з дня
подання такої декларації.

Що
ж стосується пропущеного
річного строку звернення
ОСОБА_1 з адміністративним позовом
до суду, передбаченого
ст. 99 КАС України, то виходячи
з того, що
ОСОБА_1 вважала, що
на час пред'явлення
податкового повідомлення, згідно
Закону, отримання спадщини
спадкоємцями першого ступеня
споріднення діяла нульова ставка
оподаткування, згідно якої вона
звільняється від оподаткування
і при надані
позову Красноперекопською ОДПІ
18.02.2008 р. про
стягнення з неї
податкового боргу в сумі 11370,60
гр. вона була
не згодна з
заявленим позовом, окрім
того, нею також
був пропущений строк звернення
з вищевказаним адміністративним позовом
у зв'язку з
тяжкими пологами доньки,
які відбулись 25.03.2008 р.
і поганим станом її здоров'я, з приводу
чого вона змушена була
доглядати внуку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, то річний строк
звернення до суду
з позовом, просить
визнати пропущеним з поважних
причин.

Враховуючи надані ОСОБА_1 докази,
суд вважає, що
при таких обставинах
причину пропуску строку звернення
ОСОБА_1 з адміністративним позовом
до суду, згідно ч.2 ст.100 КАС України,
слід визнати з
поважних причин.

На підставі
викладеного і керуючись
ст.ст. 9,17,71,86 ,ч.4 ст.94, 99, 100 ч.2, 160 - 162 , 167 КАС
України, підпунктом 13.2.1 пунктом 13.2 ст.13 Закону
України “ Про податок з доходів
фізичних осіб” № 889 від 22.05.2003 року ( з
змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

У адміністративному позові
Красноперекопської об'єднаної Державної податкової інспекції
до ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
у розмірі 11370,60
гр. відмовити.

Пропущений
ОСОБА_1 строк звернення
до суду з
адміністративним позовом до Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової
інспекції про визнання
недійсним податкової вимоги
№ /0 від
23.04.2007р. р., вважати
пропущеним з поважних
причин.

Визнати недійсним та
скасувати податкове повідомлення
Красноперекопської об'єднаної
Державної податкової інспекції АР
Крим вимоги № 000068702/0
від 23.04.2007р. про нарахування та сплату
податкового зобов'язання на ім'я
ОСОБА_1 у розмірі
11370,60 гр.

Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного
суду АР Крим
через Красноперекопський міськрайонний
суд АР Крим
шляхом подачі в
10-денний строк з
дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або
в порядку, передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя