Справа № 2/2921/07
Суддя: Лила В.М.
Дата ухвалення: 2007-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого Лили
В.М.

секретаря Зурак
А.В.

представників позивача ОСОБА_1ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі
Новомосковського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_4до військової
частиниНОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних
повноважень та стягнення заборгованості за продовольче забезпечення, -

встановив:

позивачОСОБА_4, звернувся з позовом до військової
частиниНОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних
повноважень та стягнення заборгованості по продовольчому забезпеченню,
мотивуючи тим, що він наказом Командира Військової частини НОМЕР_4 № 221 від
13.10.2006р., був призначений на посаду заступника командира взводу -командир
відділення військової частиниНОМЕР_4 у військовому званні «молодший сержант»,
яка дислокується в АДРЕСА_4. З 11.03.2000 р. Законом України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р., було призупинено дію ч. 2 ст.
9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей» в частині отримання військовослужбовцями продовольчих пайків і
речового майна або, за їх бажанням, грошової компенсації. Але цей пункт не
відмінив дію ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, якою гарантується матеріальне,
продовольче і інші види забезпечення військовослужбовців. Ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей в правах та свободах,
встановлених законодавством. Таким чином, у зв'язку з тим, що діють норми № 7
постанови Кабінету Міністрів України № 316 від 12.03.1996р. було
призупиненоОСОБА_4 повинні були забезпечувати за іншою нормою продовольчого
забезпечення. Так як найменшу вартість із всіх норм продовольчого забезпечення,
має норма № 1 (загальновійськова), то йому повинні були забезпечувати за цією
нормою. На усні звернення до відповідача про виконання дій та сплаті йому
заборгованості, йому було відмовлено. Таким чином відповідач своєю
бездіяльністю порушив його право на отримання грошової компенсації, довідки про
заборгованість та розрахунку також не надав. Просить стигнути заборгованість
грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 25918, 83 грн, яку він
зробив самостійно, та судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору 17
грн.

Представники позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсягу.

Представник відповідача - військової
частиниНОМЕР_4ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази в
підтвердження та заперечення позову вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав. Суд встановив, що позивач перебуває на військовій службі на
посаду заступника командира взводу-командир відділення військової
частиниНОМЕР_4 у військовому званні «молодший сержант» (а.с. 9) та стоїть на
продовольчому забезпеченні, позивач надав розрахунок щодо середньої ціни на
продовольчі товари у торговій мережі по Дніпропетровській області з 2000 р. по
2006р., (а.с. 11-26), відповідно розрахунку компенсації за продовольче
забезпечення з 20.11.2001р. по 31.12.2006 р. позивачу не виплачено 25918,
83грн. (а.с. 28). Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових
законів або внесення змін до існуючих прав і свобод недопустимо звуження обсягу
прав і свобод. Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів»
звужує обсяг прав військовослужбовців в частині отримання продовольчих пайків
або грошової компенсації замість них. Відповідно до ст. 8 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України.
З метою упорядкування продовольчого забезпечення ЗСУ на мирний час та
організації раціонального харчування військовослужбовців згідно нормами,
затвердженими «Постановою КМУ № 426», Міністром оборони видано наказ № 402

2

від 09.12.2002р. «Про затвердження Положення про продовольче забезпечення
ЗСУ на мирний час» Згідно з п.2, 3 ст. 2 «Положення» у ЗСУ забезпечення
харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами
здійснюється за рахунок держави. Військовослужбовцям та іншим категоріям норми
харчування видаються через відповідні їдальні або грошова компенсація у розмірі
вартості цих норм.

На підставі ст. 94 КАС України на користь позивача
ОСОБА_4, як сторони, що не є суб'єктом владних повноважень суд присуджує
документально підтверджені судові витрати 17 грн. як судовий збір (а.с. 1), з
Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22
Конституції України, ст. 16 Закону України «Про Збройні сили України», ст. 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», ст. 9, 10, 94, 159, 161 КАС України, суд -

постановив:

позов ОСОБА_4до військової частиниНОМЕР_4 - задовольнити,
визнати незаконною бездіяльність командування військової частиниНОМЕР_4 в не
нарахуванні та не виплаті грошової компенсації за продовольче забезпечення та
стягнути з військової частиниНОМЕР_4 на користь ОСОБА_4 грошову компенсації за
невидане продовольче забезпечення в сумі 25918грн, 83 коп.

Стягнути з Державного бюджету України судові витрати -
судовий збір 17 грн. на користь позивача ОСОБА_4

Постанова може бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської обл.
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня оголошення постанови, та на нього може бути подано апеляційну
скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набрала законної сили 28 травня 2007 року.