Справа № 2-а-109/07
Суддя: Калібова М.М.
Дата ухвалення: 2007-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2 листопада
2007 року. Белградській районний суд Одеської області в складі:

голови -
судді Калібової М. М.

при секретарі -
Войтової СІ.

3 участю адвоката - ОСОБА_3 ,

розглядаючи
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УМВС
України в Одеській області, колишнього
начальника цього Управління ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - державне
казначейство України) про визнання протиправними окремих положень наказу, про відшкодування моральної шкоди і судових
витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши свої позовні
вимоги, просить суд винести
постанов}, яким визнати незаконним пункт
3-ій наказу начальника УМВС України в Одеській області полковника міліції
ОСОБА_2 № 958 від 15 листопада 2005 року «Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності співробітників міліції» в частині застосування до начальника
відділення у справах громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб Ізмаїльського РВ УМВС України в
Одеській області майора міліції ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді
пониження в посаді, стягнути в її
користь з УМВС України в Одеській області моральну шкоду у розмірі 100000 грн.
і судові витрати у розмірі 1008 грн. 50 коп.,
а також винести окрему ухвалу,
яку направити в МВС України для вживання заходів по усуненню причин і
умов, що сприяли порушенню закону і для
розгляду питання про притягнення до відповідальності колишнього начальника УМВС
України в Одеській області ОСОБА_2.

Представник
УМВС України в Одеській області Панчошак О.Д. позов не визнав і пояснив, що не дивлячись на те, що начальником УМВС України в Одеській.
області ОСОБА_2 був виданий наказ № 958 про притягнення ОСОБА_4 до
дисциплінарної відповідальності, проте
цей наказ не був виконаний, на посаді
позивачка фактично не знижувалася,
заробітна платня їй нараховувалася в такому ж розмірі, як і до видання цього наказу. 7 лютого 2006
року наказ № 958 від 15 листопада 2005 року в частині притягнення ОСОБА_4 до
дисциплінарної відповідальності був відмінний,
як не відповідний вимогам Закону. Представник відповідача вважає, що моральна шкода позивачці не заподіяна.
Крім того, відповідачем по відшкодуванню
моральної шкоди повинне виступати Державне Казначейство України, а не УМВС України в Одеській області, оскільки в УМВС відсутні кошти і
розрахунковий рахунок для відшкодування моральної шкоди працівникам управління.

ОСОБА_2
у судове засідання не з'явився, про
причини свого нез'явлення суд не повідомив,
про місце і час розгляду справи сповіщений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями
про вручення судових повісток.

Представник
державного казначейства України Кучук P.M.
в судове засідання не з'явився,
просить суд справу розглянути в його відсутності, вважає,
що Державне казначейство України не порушило права і інтереси
позивачки, що охороняються законом, у зв'язку з чим підстав для вирішення питання
про взаємостосунки між позивачкою і Державним Казначейством України не має.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
те, що вимоги позивачки підлягають
частковому задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_4 з 22
липня 1999 року обіймала посаду начальника паспортного відділення Ізмаїльського
РВ УМВС України в Одеській області, що
підтверджується послужним списком (особистий НОМЕР_1).

Наказом
начальника УМВС України в Одеській області ОСОБА_2 № 958 від 15 листопада 2005
року за пасивне виконання службових обов'язків,
що виразилося в неналежній організації роботи підлеглого підрозділу
-відділення у справах громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб Ізмаїльського РВ УМВС України в
Одеській області майор міліції ОСОБА_1
понижена в посаді.

Даний
наказ виданий необгрунтовано, без
наявності яких не будь підстав та в порушення вимог ст.
ст. 26, 28 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх
справ, відповідно до яких дисциплінарне
стягнення не може бути накладене в період перебування винної особи у відпустці
або під час її хвороби.

ОСОБА_4 в
період з 31 жовтня 2005 року по 16 грудня 2005 року знаходилася на
стаціонарному лікуванні в МЛ № 1 м.
Ізмаїл, що підтверджується її
поясненнями, копією лікарняного листу
серії ГК № 220974 (л.д.22). До застосування до ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення, порушуючи вимог вище названого
Дисциплінарного Статуї у будь яка перевірка діяльності підпорядкованого їй
відділення не призначалась та не проводилась,
службове розслідування також за будь яким фактом порушення не
призначалося і не проводилося, письмове
пояснення від неї не витребувано,
внаслідок чого допущене незаконне притягнення позивачки до
дисциплінарної відповідальності.

Наказ
УМВС України в Одеській області № 958 від 15 листопада 2005 року «Про
притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників міліції» поступив
в Ізмаїльській РВ УМВС України в Одеській області 28 листопада 2005 року і був
оголошений особовому складу під розпис 2 грудня 2005 року. У послужному списку ОСОБА_4 особистий
НОМЕР_1 в розділі «Стягнення» є запис про те,
що позивачка понижена в посаді за пасивне виконання службових
обов'язків, що виразилося в неналежній
організації роботи підлеглого підрозділу.

7 лютого
2006 року наказ № 958 від 15 листопада 2006 року в частині притягнення
позивачки до дисциплінарної відповідальності відповідачем визнаний незаконним і
відмінений наказом № 93 (л.д.38).

При
таких обставинах суд приходить до висновку про те, що наказ начальника УМВС України в Одеській
області ОСОБА_2 № 958 в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності є незаконним і цим
наказом ущемлені її законні права, а
також їй заподіяні душевні страждання і моральна шкода, які виразилися у тому, що незаконний наказ був оголошений всьому
особовому складу Ізмаїльського РВ УМВС України під особистий підпис, у тому числі і її підлеглим, у зв'язку з чим в колективі позивачки
склалися складні відносини, знизився її
престиж і ділова репутація, що не
дозволило їй надалі продовжувати службу,
і 9 серпня 2007 року вона вимушена була подати рапорт про йоду на її
звільнення по скороченню штату. З відповіді УМВС України в Одеській області №
9/2799 від 7 серпня 2006 року вбачається,
що в грудні 2005 року з нагоди святкування Дня міліції при діючому
дисциплінарному стягненні позивачку не могли нагородити медаллю «За сумлінну службу», що також заподіяло їй душевні страждання і
моральну шкоду.

Згідно
п.2 Посіанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах
про стягнення моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 з
подальшими змінами спори про відшкодування заподіяної фізичній або юридичній
особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, коли право на його відшкодування
безпосередньо передбачене нормами Конституції України або витікає з його
положень.

Відповідно
до положень Конституції України, зокрема
статі 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні і юридичні особи мають право на
відшкодування моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної унаслідок порушення їх прав,
свобод і законних інтересів.

Відміна
самим відповідачем його ж незаконного наказу під номером 958 від 15 листопада
2005 року про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності
(л.д.24-26, 38) саме по собі не є
достатньою сатисфакцією, оскільки
незаконне застосування відносно позивачки вище названого стягнення (пониження в
посаді) привело її до душевних страждань,
які виразилися у тому, що у неї
ускладнилися відносини з підлеглими і колегами на службі, з родичами,
друзями і знайомими, погіршав
стан здоров'я, в 2005 році з нагоди
святкування дня міліції вона була позбавлена можливості одержати медаль «За
сумлінну службу», а тому, відповідно до
ст. 56 Конституції України, яка є нормою прямої дії, відповідач зобов'язаний відшкодувати
позивачці заподіяну їй моральну шкоду.

Відповідно
до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»
розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен визначати залежно
від характеру і об'єму страждань (фізичних,
духовних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості) і
з урахуванням інших обставин.

Встановлюючи
розмір відшкодування моральної шкоди,
заподіяної відповідачем позивачці,
суд враховує характер правопорушення,
глибину душевних страждань позивачки,
тяжкість вимушених змін в її життєвих і службових відносинах, ступінь пониження престижу, ділової репутації, а також те,
що незаконний наказ був відмінний самим відповідачем через три
місяці, а тому, враховуючи вимоги розумності, зваженості,
справедливості і реальності вважає,
що з УМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 підлягає
стягненню 1000 грн. для відшкодування їй моральної шкоди.

Доводи
представника відповідача про те, що
наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не був
виконаний, в посаді позивачка фактично
не знижувалася, заробітна платня їй
нараховувалася в такому ж розмірі, як і
до видання цього наказу, а 7 лютого 2006
року наказ № 958 від 15 листопада 2005 року в частині притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності був відмінний, як не
відповідний вимогам Закону, а також про
те, що виданням названого наказу
моральна шкода позивачці не заподіяна,
суд оцінює як прагнення уникнути відповідальності за порушення
гарантованих Конституцією України прав позивачки, оскільки ці доводи спростовуються поясненнями
сторін і всіма матеріалами справи.

Не
заслуговують уваи і доводи представника УМВС України в Одеській області про
те, що відповідачем по відшкодуванню
моральної шкоди повинне виступати Державне Казначейство України, а не УМВС України в Одеській області, оскільки в УМВС відсутні кошти і
розрахунковий рахунок для відшкодування моральної шкоди працівникам управління, оскільки судом встановлено, що позивачка знаходилась в службових відносинах
з УМВС України і саме наказом начальника УМВС України в Одеській області вона
незаконно була притягнута до дисциплінарної відповідальності, чим їй заподіяна моральна шкода, яка повинна бути відшкодована відповідачем.

Встановлено, що ОСОБА_2 в даний час не працює на посаді
начальника УМВС України в Одеській області,
у зв'язку з чим суд вважає, що
підстав для винесення окремої ухвали для вживання заходів по усуненню причин і
умов, що сприяли порушенню закону і для
розгляду питання про притягнення до відповідальності колишнього начальника УМВС
України в Одеській області ОСОБА_2. не має.

Відповідно
до ст.
94 КАС України з відповідача на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені нею і документально
підтверджені судові витрати у розмірі 517 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 71,
86, 159, 160-163,
185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Змінені позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати
протиправним пункт 3-ій наказу начальника УМВС України в Одеській області
полковника міліції ОСОБА_2 № 958 від 15 листопада 2005 року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності співробітників міліції» в частині застосування
до начальника відділення у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб
Ізмаїльського РВ УМВС України в Одеській області майора міліції ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді пониження в посаді.

Стягнути
з ГУ МВС
України в Одеській області на користь ОСОБА_1 для
відшкодування їй моральної шкоди 1000 грн. і 517 грн. судових витрат.

У задоволенні
решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

На
ухвалу впродовж 10 днів з дня її складання в повному об'ємі може бути подано
заяву про його апеляційне оскарження, а
апеляційна скарга подається впродовж 20 днів після представлення названої
заяви.