Справа № 2А-122/07
Суддя: Бондар В.М.
Дата ухвалення: 2007-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2А-122/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року м.
Ковель

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді Бондара
В.М. ,

з
участю: секретаря Рижко
О.М. ,

позивача ОСОБА_1.
,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до військової частини
А-0332 вул. Тюльпанів, 1 м.
Виноградів Закарпатської області про стягнення не отриманої грошової
компенсації замість речового майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до
військової частини А 0332 вул.
Тюльпанів, 1 м. Виноградів Закарпатської області про
стягнення не отриманої грошової компенсації замість речового майна. Позов
обгрунтував тим, що він з 23.06.1991
року проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України у військовій
частині А 0332 на офіцерських посадах. 06.10.2006 року був звільнений з
військової служби в запас у зв'язку зі скороченням штатів. При звільненні з ним
не проведені розрахунки по виплаті грошової компенсації за неодержане речове
майно. Просить стягнути з військової частини А 0332 грошову компенсацію за
речове майно в розмірі 3 884.32 гривень та судові витрати.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх
задовольнити з викладених підстав,
стягнути з військової частини А 0332 грошову компенсацію за речове майно
в розмірі 3 884.32 гривень. Він згідний отримати речовим майном тим
(одягом), якого не отримав під час
служби, однак, військова частина не хоче видавати заборговане
речове майно, а йому пропонують на суму
3 592.73 гривень отримати солдатські казанки,
трьохпалі рукавиці і інше. Таке майно йому не потрібне, оскільки в повсякденному побуті воно не
використовується, а тому просить
стягнути з відповідача грошову компенсацію на всю суму 3 884.32 гривень. Судові
витрати просить залишити за ним.

Представник
відповідача в судовому засідання не з'явився,
просить справу розглянути без його участі. В своїх запереченнях
вказує, що позов визнає частково на суму
291.59 гривень, а на іншу суму військова
частина згідна надати речове майно, яке
є в наявності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши заперечення представника відповідача
та дослідивши письмові докази по справі,
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Законом
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей» встановлено, що держава гарантує
військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян
України у військовій службі (стаття 9). Також,
ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у
правах і свободах, визначених
законодавством України (стаття 2).

-2-

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Копією
трудової книжкиНОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1стверджується, що він проходив службу в Збройних Силах
України з 23.06.1991 року на офіцерських посадах та наказом командира
військової частини А 0332 від 07.10.2006 року № 257 звільнений з військової
служби у зв'язку зі скороченням штатів.

(а.с. 3)

Копією
витягу з наказу стверджується, що
командира військової частини А 0332 від 06.10.2006 року №257 звільнено з
військової служби в запас за пунктом 67-В- по скороченню штатів майора ОСОБА_1, заступника командира гаубичного
самохідно-артилерійського дивізіону.

(а.с. 4)

Копією
довідки №80 від 17.10.2006 року військової частини № А 0332 вбачається, що ОСОБА_1. ,
не видано речового майна на суму 3 884.32 гривень.

(а.с. 5)

Положеннями ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Твердження
відповідача про те, що діючим
законодавством було призупинено виплату грошової компенсації замість речового
майна, судом оцінюються, як такі,
що не грунтуються на Конституції України. Стаття 22 Конституції України
встановлює, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Тому, при
прийнятті Державного бюджету, законів та
внесенні змін до їх, повинні були
виконуватись положення Конституції України щодо збереження встановлених
соціальних прав військовослужбовців. Поряд з цим, пропозиція відповідача позивачу про
можливість часткової виплати грошової компенсації, а часткової видачі речовим майном, судом оцінюється, як така,
що порушує права і інтереси позивача,
оскільки запропоноване військовою частиною майно не відповідає переліку
заборгованого речового майна, яке він не
отримав під час служби і це майно не може позивачем використовуватись для
задоволення своїх потреб.

Суд
вважає, що забезпечення
військовослужбовців речовим майном або грошовою компенсацією за неотримане
майно, є певною соціальною допомогою, підтримкою,
додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію
конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе
і своєї сім'ї, що включає достатнє
харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).Таким
чином, при поступленні на службу
позивачу були державою гарантоване певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або
звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є
недопустимим і не повинні погіршувати становище особи, а тому позивач має право отримувати всі
передбачені законодавством виплати.

Судові витрати
слід залишити за позивачем, згідно
клопотання останнього.

На
підставі ст. ст. 22,
43 Конституції України, ст. ст. 2,
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», керуючись ст.
ст. 161-163 КАС України, СУД, -

-3-

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з військової частини А 0332 м. Виноградів вул. Тюльпанів1 Закарпатської області
в користь ОСОБА_1грошову компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 3 884
(три тисячі вісімсот вісімдесят чотири) гривень 32 копійок.

Судові витрати
залишити за позивачем, згідно клопотання
останнього.

Постанова
може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня її проголошення з наступним поданням апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження подано не було.