Справа № 2а-2692008
Суддя: Рогова Т.Д.
Дата ухвалення: 2008-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а - 269
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 року
Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Рогової Т.Д.

при секретарі Ракітіній Н.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника
відповідача
Полякової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Дружківського управління праці та соціального
захисту населення про визнання дій незаконними та стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення за 2005-2007роки, -

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2008 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до
Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав,
що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії. Згідно Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” він набув право на одержання
щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну допомогу на
оздоровлення значно в меншому розмірі, в результаті чого за 2005 - 2007 роки
недоплата складає 6400грн.

Таким чином, позивач вважає дії відповідача незаконними, так як при
нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення відповідач користувався не
законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому ці виплати
були нараховані в набагато меншому розмірі аніж це передбачено законодавством.

Позивач просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту
населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови у перерахунку та
виплаті щорічної допомоги на оздоровлення незаконними. Стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на
його користь недоплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005 - 2007 роки у сумі 6400грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і
просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради щодо відмови в перерахунку та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення незаконними. Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на його
користь недоплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення за 2005 -
2007 роки у сумі 6400грн.

Представник відповідача Полякова
О.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що виплати на оздоровлення
Дружківським управлінням праці та соціального захисту населення проводились в
порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
26.07.1996 року № 836 та Законами про Державний бюджет за 2005-2007 роки.

Згідно ст.95 Конституції України виключно Законом України „Про державний
бюджет України” визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Сума, яку просить стягнути
позивач у бюджеті не закладена.

Крім цього позивачем пропущений процесуальний строк для звернення з
адміністративним позовом до суду відповідно до ст.. 99 КАС України, в якій
вказано, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк. Просить суд у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним
посвідченнямНОМЕР_1 від 17.12.1992р.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені Законом України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Цей Закон відповідає статті 50 Конституції України, де вказано, що кожен
має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої
порушенням цього права шкоди.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми
виплат.

Тому суд вважає постанову Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
26.07.1996 року № 836 такою, що не відповідає Конституції України, і ним
користуватися при виплаті допомоги на оздоровлення не можливо.

Абзацом 1 частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується
в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Законами України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на
2005-2007 роки не передбачено будь-яких обмежень щодо можливостей застосування
розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

Встановлений у 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір
щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не
відповідає розміру мінімальної заробітної плати, встановленому законами
України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних
засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні
даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на
2005-2007 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
26.07.1996 року № 836.

Згідно частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати.

Статтею 81 закону України «Про державний бюджет України на 2006рік» від
20.12.2005 р. № 3235-4 встановлено з 1 січня 2006 року розмір мінімальної
заробітної плати 350
гривень на місяць, з 1 липня 2006 року - 375 гривень, з 1 грудня
2006 року - 400 гривень.

Статтею 76 закону України ««Про державний бюджет України на 2007рік» від
19.12.2006р. № 489-V встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 400
гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня
2007 року - 440 гривень, з 01 жовтня 2007р. - 460 гривень.

Відповідно до ст.59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів” №107-VI від 28.12.2007
року розмір заробітної плати з
01.01.2008 року складала 515 грн., 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня
2008 року - 545 грн., з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць.

Законом України «Про державний бюджет України на 2006рік» від 20.12.2005р.
№ 3235-4 на 2006 рік та Законом України «Про державний бюджет України на
2007рік» від 19.12.2006р. № 489- 5 дію ст.48 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”
в частині виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати зупинено.

Рішенням Конституційного суду від 09 липня 2007року положення Закону
України «Про державний бюджет України на 2007рік» в частині призупинення дії
ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Такого рішення
Конституційного суду України відносно Закону України «Про державний бюджет
України на 2006рік» не має.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови позивачу у
виплаті допомоги на оздоровлення з урахуванням положень ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у 2005, 2007 роках є незаконними.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” Дружківське управління праці та соціального захисту населення
Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2005, 2007 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати
на момент виплати, а за 2007рік - на момент прийняття рішення по справі, так як
вона позивачу досі не виплачена.

Згідно листа начальника Дружківського управління праці та соціального
захисту населення № 536 від 06.02.2008
року позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення:

- за 2005р. - 100 грн. -
28.08.2006р.

- за 2006р. - 100 грн. -
31.08.2007р.

Допомога на оздоровлення за 2007 рік буде виплачена протягом 2008 року.

В судовому засіданні позивач пояснив, що на день розгляду справи щорічна
допомога на оздоровлення за 2007 рік йому не виплачена.

Відповідно до ст.59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів” №107-VI від 28.12.2007
року розмір заробітної плати з
01.01.2008 року складала 515 грн., 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня
2008 року - 545 грн., з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць.

З урахуванням отриманих ОСОБА_1 сум на оздоровлення та розміру заробітної плати, встановленої на
момент виплати, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню:

за 2005 рік: в сумі 1775,00 грн. (375х5-100)

за 2007 рік в сумі 2625,00 грн. (525х5)

Недоплачена сума щорічної допомоги на оздоровлення за 2005,2007роки складає
4400грн.

В решті позову суд вважає необхідним відмовити.

Відповідач,
відмовляючись від задоволення позову, посилається на те, що позивачем
пропущений процесуальний строк для звернення з адміністративним позовом до суду
відповідно до ст.. 99 КАС України, в якій вказано, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк. Суд з цим не згодний, так як в цієї ж статті
вказано, що річний строк встановлюється, якщо не встановлено інше. Відповідно
до частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду.

Відповідно
до ст.13 Закону України „«Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» держава бере на себе відповідальність за
завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження
здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного Кодексу України
позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Тобто суд вважає, що на
стягнення щорічної компенсації на оздоровлення учасникам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи позовна давність
не розповсюджується.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок
держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати.

На підставі Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Закону України „Про Державний
бюджет України на 2005рік”, Закону України „Про Державний бюджет України на
2006рік”, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та керуючись ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дружківського міського управління праці та
соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради про визнання
дій незаконними та стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2005-2007 - задовольнити
частково.

Визнати дії Дружківського
міського управління праці та соціального захисту населення виконкому
Дружківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 виплаті недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2005,
2007 роки незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради (р/р 1497 в УДК у Донецькій
області МФО 834016 ОКПО 26010987) за рахунок коштів Державного бюджету на
користь ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до
частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” за 2005, 2007
роки у сумі 4400 (чотири тисяч
чотириста)гривень 00 коп. В іншій
частині позову відмовити.

Вступна та резолютивна частини прийняті у нарадчій
кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 жовтня 2008 року. Постанова у
повному обсязі складена у нарадій кімнаті 03 жовтня 2008 року.

Постанова набирає законної сили:
через 10 днів з дня її проголошення, якщо продовж цього строку не подана заява
про апеляційне оскарження, або сама апеляційна скарга; або через 20 днів після
подання такої заяви, якщо не була подана апеляційна скарга; або після розгляду
апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного
суду через Дружківський міський суд протягом
10 днів з дня її проголошення, або 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: