Справа № 2-а-172/07
Суддя: Юзвик М.М.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 - А
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2007
року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді: Юзвик
М.М.

секретаря Поліщук
В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
адміністративним позовом ,

ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Володарської районної
державної адміністрації,

про визнання незаконною відмову
суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії та стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
23.07.2007 року звернувсь до суду з названим позовом мотивуючи його тим , що
вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 (другої)
категорії, і згідно законодавства має право на щорічну грошову допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати , але відповідачем
виплачено вказану допомогу за 2004 - 2006 роки у значно нижчому розмірі.
Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової допомоги ,
то позивач просить суд визнати неправомірною відмову Управління праці та
соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації
щодо виплати недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2004
рік , 2005 рік , 2006 рік , виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та
стягнути з відповідача на його користь
4223 гривні 30 коп.
недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2004 - 2006 роки.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги адміністративного позову ,
посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав .

Заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази , суд
приходить до висновку , що позов підлягає до задоволення .

По
справі судом встановлено , що позивач ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , 2 (другої) категорії ,
підтверджується посвідченням серії А №
НОМЕР_1 від 10.12.1992 року,
переоформленого 23.04.1997 року .

Відповідно
до ст. 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи „ передбачена щорічна допомога
на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - п'ять
мінімальних заробітних плат , евакуйованим із зони відчуження у 1986 році 3
(три) мінімальні заробітні плати , розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати . Щорічна допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення .

Судом
встановлено , що відповідачем виплата щорічної допомоги на оздоровлення
позивачу у слідуючи розмірах : за 2004 рік - 26 гривень 70 коп.; за 2005 рік -
100 гривень; за 2006 рік - 100 гривень
.

Ці обставини
підтверджуються довідкою управління та не оспорюються відповідачем .

Зазначена
допомога на оздоровлення виплачується управлінням соцзахисту населення в тих
розмірах , які встановленні постановою KM України
від 26.07.1996 року за № 836

Про
компенсаційні виплати особам , які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи „ за період з 2005 року .

Позивач просить
суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму одноразової
допомоги на оздоровлення виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на
момент виплати.

В своїх
письмових запереченнях проти позову відповідач посилається на те , що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується згідно ст. 62 Закону України „ Про статус
та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи „ його застосування проводиться у порядку визначеному Кабінетом
Міністрів України , рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами
та іншими центральними органами виконавчої влади України , місцевими органами
державної влади , всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності. А саме в розмірах , які визначені КМУ
виходячи з реальних можливостей Державного бюджету України згідно з бюджетними
призначеннями і враховуючи ст. 95 Конституції України . Управління праці та
соціального захисту населення Володарської районної державної адміністрації є
розпорядником коштів , які виділяються на виконання Чорнобильських програм
згідно Закону України „ про державний бюджет України на 2007 рік „ та проводить
виплати відповідно до кошторисних призначень та паспортів бюджетних програм
затверджених на рік, тому виплати позивачу вказану суму управління праці та
соціального захисту населення не має можливостей в зв'язку з відсутності коштів
. Такі виплати не передбачені кошторисом та не закладені в Державному бюджеті.

Але з цими
запереченнями відповідача суд не може погодитись з наступних підстав .
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами
України .

За ст. 113 Конституції України , KM України у своїй
діяльності керується Конституцією і законами України , актами Президента
України .

Згідно ч. 1 ст.
9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади , органи місцевого самоврядування ,
їхні посадові і службові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб , що передбаченні Конституцією та законами України .

Розмір допомоги
на оздоровлення , визначений вказаними вище постановами KM
України суперечить вимогам ст.48 Закону та іншим нормам Законів .

Так , відповідно до ст. 89 Закону України „ Про державний бюджет України на
2004 рік „ з 1 січня 2004 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений
на рівні 205 гривень на місяць , з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць
.

Ст. 83 Закону
України „ Про державний бюджет України на 2005 рік „ установлений з 1 січня
2005 року розмір мінімальної заробітної плати 262 гривень на місяць , з 1
квітня 2005 року - 290 гривень , з 1 липня 2005 року - 310 гривень , з 1
вересня 2005 року - 332 гривні.

Згідно з ст. 83
Закону України „ Про державний бюджет України на 2006 рік „ установлений з 1
січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати 350 гривень на місяць , а з
1 липня 2006 року - 375 гривень , з 1 грудня 2006 року 400 гривень .

Всі вказані
Закони не мали жодних обмежень щодо застосування ст. 48 Закону України „ Про
статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи „ , яка передбачає право позивача на щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат , а навпаки ст. 2
вказаного Закону України „ Про встановлення мінімальної заробітної плати на
2003 рік „ передбачено обов'язок KM України
здійснювати застосування цих норм .

Ст. 95 Конституції
України , на яку посилається представник відповідача, передбачено , що виключно
законом про Державний бюджет України визначаються будь - які видатки держави на
загальносуспільні потреби , розмір , і цільове спрямування цих видатків .

Але Законами про
Державний бюджет України на відповідні роки розмір вказаної допомоги не
визначений , як наприклад, розмір одноразової грошової допомоги ветеранам війни
, на яких поширюється чинність Закону України „ Про статус ветеранів війни ,
гарантії їх соціальний захист „ .

Крім того , ст.
62 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи „ , на яку також посилається відповідач
заперечуючи проти позову, надає KM право визначати
порядок застосування цього Закону, але не делегує йому повноважень щодо
визначення розміру допомоги на оздоровлення , встановленої цим Законом .
Відповідно до ст. 71 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи „ дія положень цього Закону
не може призупинятись іншими законами , крім законів про внесення змін до цього
Закону .

Слід зазначити ,
що дію положень ст. 48 вказаного Закону зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно з Законом України від 20.12.2005 року № 3235 - ІУ , до цього Верховна
Рада України ніяких законів з цих питань не приймала .

Між тим ,
визначені постановою KM України № 836 розміри щорічної допомоги на оздоровлення
залишалися тривалий час незмінними , хоча розмір мінімальної заробітної плати
неодноразово змінювавсь , а з 2005 року постановою KM № 562
розмір цієї допомоги був змінений , але в супереч ст. 48 Закону він також
визначений у твердій грошовій сумі.

Отже, оскільки
закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами , то
суд вважає , що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме
положення ст. 48 Закону „ Про статус і соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи „ та положення зазначених вище
Законів про встановлення розміру мінімальної заробітної плати , а не постанови KM
України № 836 та № 562 .

Згідно ч. 4 ст.
9 КАС України у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції
України , закону України , міжнародному договору , згода на обов'язковість
якого надана Верховною радою України , або іншому правовому акту , суд застосовує
правовий акт , який має вищу юридичну силу .

Отже , враховуючи наведене , управління соцзахисту населення повинно було
виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати на момент виплати .

За ст. 99 КАС
України для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли
особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи
інтересів .

Вказаний строк
застосовується судом за умови , якщо на цьому наполягає одна із сторін , на що
вказано в ст. 100 КАС України .

Представник
відповідача в судовому засіданні не просив суд застосовувати вказаний строк , і
в своїх письмових запереченнях також на строк відповідач не посилається .

Інших строків
для звернення до адміністративного суду по даній категорії справ ні КАС , ні
іншими законами не встановлено .

На письмову
заяву позивача було надано управлінням соціального захисту населення
Володарської районної державної адміністрації офіційне письмове роз'яснення
щодо виплати вказаної допомоги на оздоровлення та відмовлено в проведенні
перерахунку цієї допомоги з тих же підстав що зазначені у запереченні проти
позову , що стверджується копією зазначеного листа за № 2032
від 20.07.2007 року , тобто про порушення своїх

прав позивач
фактично дізнавсь після вказаної відмови та після ознайомлення з рішеннями
Верховного Суду України та Вищого Адміністративного Суду України , щодо
практики застосування законодавства, яке регулює порядок виплати вказаної
грошової допомоги на оздоровлення .

Таким чином ,
суд вважає за можливе визнати відмову відповідача щодо перерахунку вказаної
грошової допомоги неправомірною та стягнути на користь позивача з відповідача
недоотриману суму допомоги на оздоровлення із врахуванням мінімальної
заробітної плати на момент виплати допомоги за мінусом виплаченої допомоги ,
відповідно слідуючи розрахункам :

За 2004 рік
фактично сплачено 26 грн. 70 коп., підлягає сплаті згідно Закону (205 х 5 ) =
1025 гривень , розмір недоотриманої суми (1025 - 26.70) = 998 грн. ЗО коп.

За 2005 рік
фактично виплачено 100 гривень ,
підлягає сплаті згідно Закону (310 грн. х5 ) =
1550 гривень , розмір недоотриманої суми (1550 - 100) = 1450 гривень..

За 2006 рік
фактично виплачено 100 гривень ,
підлягає сплаті згідно Закону (375 грн. х5 )=
1875 гривень , розмір недоотриманої суми ( 1875-100)=
1775 гривень 00 коп.

Всього за 2004 ,
2005 , 2006 роки фактично сплачено 226.70 гривень , підлягає сплаті згідно
Закону 4450 гривень , розмір недоотриманої суми 4223 гривень 30 коп.

На підставі ст.
4 Декрету KM України „ Про державне мито „ позивач звільнений від
сплати судового збору на користь держави .

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ.
19, 113 КОНСТИТУЦІЇ УКРАЇНИ , СТ.СТ. 48, 62, 71 ЗАКОНУ УКРАЇНИ „ ПРО СТАТУС І
СОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ ГРОМАДЯН ЯКІ ПОСТРАЖДАЛИ ВНАСЛІДОК ЧОРНОБИЛЬСЬКОЇ КАТАСТРОФИ
„ , СТ.83 ЗАКОНУ УКРАЇНИ „ ПРО ДЕРЖАВНИЙ БЮДЖЕТ УКРАЇНИ НА 2005 РІК „ , СТ.СТ.
6, 9,17, 89, 99,100,158-163, 185,186 КАС УКРАЇНИ , СУД, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задовольнити .

Визнати відмову
управління соціального захисту населення Володарської районної державної
адміністрації щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення ,
ОСОБА_1 , виходячи з розміру мінімальної заробітної плати - неправомірною.

Стягнути з
управління соціального захисту населення Володарської районної державної
адміністрації (Київська область смт. Володарка, вул. Коцюбинського , 13 ) на
користь ОСОБА_1 , 4223 гривень 30 коп. недоотриманої суми одноразової грошової
допомоги за 2004 , 2005 , 2006 роки .

Від сплати
державного мита (судового збору) позивача звільнити .

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
Володарський районний суд Київської області протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження , яка може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення постанови.