Справа № 2а-716/07
Суддя: Денишенко Т.О.
Дата ухвалення: 2007-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-716/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року м. Вінниця

Староміський
районний суд м. Вінниці в складі
головуючої судді Денишенко Т.О., при
секретарі Пащенко К.І., з участю
позивачки ОСОБА_1. , представників
відповідачів: управ­ління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці Дзигун
О.Л., Головного управління праці і
соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації - Маринушкіна CO., розгля­нувши у відкритому судовому засіданні
в м. Вінниці, в приміщенні суду, в залі судових засідань № 5 адміністративну
справу № 2а-716/07 за адміні­стративним позовом

ОСОБА_1до
управління пра­ці і соціального захисту населення в Староміському районі
м. Вінниці, Головного управління праці і со­ціального
захисту населення Вінницької облдержад­міністрації про стягнення недоплаченої
разової що­річної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 3297, 25 гривень,

ВСТАНОВИВ:

29
серпня 2007 року до Староміського районного суду м. Вінниці наді­йшла позовна заява ОСОБА_1.
до управління праці і соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці, Головного управ­ління праці і соціального
захисту населення Вінницької облдержадмініст­рації про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 3297, 25 гривень
(а. с. 1-2 ).

Короткий
зміст позовних вимог наступний. Позивачка є учасницею бо­йових дій. В зв'язку з
цим до 5 Травня їй повинна надаватися разова що­річна грошова допомога в
розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.
Не ди­влячись на це, в 2004 році
таку допомогу ОСОБА_1. отримала в су­мі
120, 00 гривень, в 2005 та 2006 роках -
по 250, 00 гривень. Оскільки міні-мальналіенсія за віком у 2004 році складала
92, 45 грн., у 2005 році - 332, 00 грн., у 2006 році - 359, 00 грн., то разова щорічна грошова допомога за цей

час
виплачена позивачці не в повному обсязі. Розміри виплат повинні бу­ли б
складати: у 2004 році - 462, 25 грн., у
2005 році - 1660, 00 грн., у 2006 році -
1795, 00 грн. за мінусом уже здійснених виплат. Загальний розмір недоплаченої
щорічної грошової допомоги ОСОБА_1.
склав 3297, 25 гривень. Вважаючи
свої права порушеними, позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з даним позовом.

Представники
відповідачів - управління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці Дзигун
О.Л., Головного уп­равління праці та
соціального захисту населення Вінницької облдержадмі­ністрації Маринушкін
Є.О., які діють по належно оформлених і
посвідче­них дорученнях від 05.09.2007 року і від 21.05.2007 року № 04-1287
відпо­відно ( а. с. 16, 17 ),
позовних вимог не визнали.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
позов підтримала за обставин,
викладених у ньому. Пояснила, що
така допомога їй повинна на­даватись у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за
віком. ОСОБА_1. про сить суд позов задовольнити в повному
обсязі, оскільки звуження чи змен­шення
пільг такій категорії' громадян, до яких
відноситься вона, не дозво­ляється
законодавчими актами України.

В
судовому засіданні представник відповідача - управління праці та со­ціального
захисту населення в Староміському районі м.
Вінниці Дзигун О. Л. позов не визнала. Суду пояснила, що в компетенцію управління вхо­дить тільки
здійснення виплат допомоги ветеранам, а
не визначення розмі­рів цих виплат. Всі виплати здійснюються в межах бюджетних
асигну­вань, встановлених
кошторисом. Виплата даної допомоги
здійснюється на підставі чинного законодавства України, зокрема Конституції України, і відповідач не допустив порушень чинного
законодавства України. Пред­ставник Дзигун О.Л. просить суд застосувати у
вирішенні цього спору ст. 99 КАС України, відмовити в позові ОСОБА_1. в повному обсязі.

Представник
відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення
Вінницької облдержадміністрації Маринушкін Є.О. на­дав суду аналогічні
пояснення. Підкреслив, що орган, який він представ­ляє, не займається виплатами оспорюваних за даним
позовом коштів. Го­ловне управління праці та соціального захисту населення
Вінницької обл­держадміністрації є розпорядником коштів і тільки, просить суд в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи № 2а-716/07 та проаналізувавши докази, наявні в ній і добуті в ході судового
розгляду справи по суті в їх сукупності,
суд приходить до висно­вку, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Крім
пояснень осіб, які беруть участь у
справі, судом також досліджена
законодавча та нйрмативно-правова база,
що регулює питання виплати ра­зової щорічної грошової допомоги учасникам
бойових дій і прирівняним до них 'категоріям громадян.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно
безтермінового посві­дчення серії НОМЕР_1,
виданого 22 грудня 1999 року Вінницьким
об-ласним"ВІйськкоматом, дійсного
на всій території України, має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасни­ків бойових дій ( а. с. 6 ). Згідно Законів України про Державні
бюджети України на 2004-2006 роки. їй виплачено передбачені ними суми щорічних
разових грошових допомог до 5 Травня, що
доводиться довідкою виконко­му Староміської районної ради м. Вінниці від 11.05.2007 року № 776, ви­даною за даними управління праці і
соціального захисту населення в Ста-роміському районі м. Вінниці ( а. с. 8, 15
).

Відповідно
до ст.
ст. 92, 96 Конституції України виключно Законом вста
новлюється Державний бюджет України, що
затверджується щорічно і підлягає обов'язковому виконанню на всій території
України. Статтею 95 Конституції України встановлено, що виключно Законом України про Де­ржавний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на за­гальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування
цих видатків. Згід­но з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не
суперечать положенням Конституції Украї­ни.

Положення ст. 34
Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», ст. 3О Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік», якими установлено
розміри щорічної разової грошової допомоги від­повідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соці­ального
захисту» чинні, в Конституційному Суді
України на предмет кон-ституційності не розглядалися, тому не втратили своєї законної сили, під­лягали виконанню на всій території
України і були виконані відповідачем у справі - управлінням праці і соціального
захисту населення в Старомісь-кому районі м.
Вінниці.

Рішенням
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 20-рп/ 2004, на яке посилається в своїй позовній заяві
позивачка у справі, було визнано
неконституційним положення ст. 44 Закону України «Про Дер­жавний бюджет
України на 2004 рік» і тільки. Аналогію закону або права до даних правовідносин
застосовувати неприпустимо. Такою є правова позиція Київського апеляційного
адміністративного суду ( справи № 22а-926/ 2007 р„ № 22а-956/ 07 ).

Відповідно
до вимог ст. 152 Конституції України закони, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Суд
приходить до висновку про законність та підставність застосуван­ня у вирішенні
цього спору ст. 99 КАС України, який набрав чинності з 01 вересня 2005
року, оскільки поважних причин
пропущення строку звер­нення до суду позивачка не навела. Вона взагалі не
ставить питання про

поновлення
процесуального строку, в судовому
засіданні не вказала по­важних причин пропуску строку звернення до суду.

Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний
строк. Вимагаючи стягнення недопла­чених коштів за 2004-2006 роки, ОСОБА_1 звернулася в суд з позо­вом лише 29.08.2007 року ( а.
с. 1 ),
що унеможливлює позитивне вирі­шення її вимоги, оскільки- згідно ч.1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у за­доволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Саме
така ситуація має місце в даній справі. Разом з тим ви­моги ОСОБА_1 є безпідставними
по суті.

За
викладених "обставин суд приходить до висновку, що законних під­став для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1. до відповідачів у
справі, які діяли на підставі законів
України про Державні бюджети Украї­ни на певний рік, в межах своїх повноважень та у визначений
Конституці­єю України і її Законами спосіб,
немає.

Керуючись
ст. ст.
. 92, 95, 96,
152 Конституції України,
Бюджетним ко­дексом України,
Законами України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», «Про Державний бюджет України на 2005
рік», «Про Держав­ний бюджет України на
2006 рік», ст. ст.
99, 100, 158-163,
167 КАС Украї­ни, суд- .

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до управління праці і соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці, Головного управління праці і соціального
захисту населення Вінницької облдержадміністрації про стягнення недоплаченої
разової щорічної гро­шової допомоги за 2004-2006 роки в сумі 3297, 25 гривень
як учасниці бо­йових дій - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана про­тягом десяти днів
з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може, бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду
через Староміс. ький районний суд м.
Вінниці.