Справа № 2-А-564/07
Суддя: Рижиков В.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-564/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року м.Мукачєво

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Рижиков В.Г.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачєво адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1556 про стягнення заборгованості
компенсації вартості продовольчого забезпечення ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А-1556 про
стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, в якій просить суд
винести рішення яким: стягнути з військової частини А-1556 заборгованість за
рахунок грошового забезпечення (КЕКВ 1112) сумі 32276 ( тридцять дві тисячі двісті
сімдесят шість ) грн. 28 коп., грошової компенсації замість недоотриманого
продовольчого пайка.

Позов мотивує
тим, що він ОСОБА_1, перебував на військовій службі у військовій частині А-1556
де і знаходився на продовольчому та фінансовому забезпеченні.

Всупереч діючому
законодавству в/ч А-1556, не зважаючи на його звернення до командира військової
частини, не розрахувалась з ним в повному обсязі та не виплатила йому
компенсації вартості продовольчого забезпечення .

Згідно ч.2 ст.17
Конституції України «...Держава забезпечує соціальний захист громадян України,
які знаходяться на службі в Збройних силах України та інших військових
формуваннях, а також членів їх сімей». До того ж частина друга ст.9 Закону
України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» свідчить
«...військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки, або, по їх бажанню, грошову
компенсацію. А згідно ч.4 ст.9 порядок і розмір грошового і матеріального
забезпечення в/службовців і компенсації замість продовольчих пайків
встановлюється Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта грошових
доходів.

На вимогу
вищезгаданих законів, з метою раціонального забезпечення військовослужбовців
продовольством, Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №316 від
13.03.96р. «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
ЗСУ і інших військових формувань».

Відповідно до
вищезгаданої постанови до 10.03.2000 року він забезпечувався продовольчим
пайком по нормі №7 (Згідно посади), а з 11.03.2000 року Законом України «Про де
які заходи щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000 p., дія
частини 2-ї частини 9-ї Закону України «Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в частині отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або за їх бажанням
грошової компенсації замість них. Але цей пункт не відміняє ч.1 ст.9 даного
закону, який гарантує матеріальне, продовольче та інші види забезпечення
військовослужбовців. Ніхто не має права обмежувати військовослужбовців та
членів їх сімей в правах і свободах, встановлених законодавством. Отже у
зв'язку з тим, що дія норми 7 постанови КМУ припинено, йому повинні були
перевести на іншу норму продовольчого забезпечення. Оскільки як найменшу
вартість цих всіх норм продовольчого забезпечення має норма №1
(загальновійськова), то його повинні були забезпечувати саме за даною нормою.
Згідно ст.16 Закону України «Про збройні сили України» від 5.10.2000р. вказано,
що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб,
звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансового,
речового, продовольчого та інших видів забезпечення. Що в черговий раз
підтверджує його гарантоване державою право на забезпечення його
продовольством. Також слід вказати на те, що ч.3 ст.22 конституції України
вимагає: «...при ухваленні нових законів або внесенні змін до діючих законів не
допускається зменшення змісту і об'єму існуючих прав і свобод Оскільки держава
не забезпечувала його продовольчим пайком, він вимушений був купувати продукти
за власні кошти, тобто за рахунок грошового забезпечення.

Враховуючи
вищенаведене, він вважає, що порушене його законне, гарантоване державою, право
на отримання продовольчого забезпечення за рахунок держави.

Згідно
середньостатистичних цін на продовольчі товари, які входять у норму №1 згідно
Постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426, виданих
відділом статистики м. Мукачеве та проведеного на основі цих даних розрахунку,
з урахуванням індексу інфляції, заборгованість за компенсацію йому грошових
коштів витрачених на придбання продуктів харчування (продовольчого пайка)
складає 30343,92 грн.

Позивач в судове
засідання не з'явився, і подав суду в письмовій формі заяву, в якій просить
дану справу розглянути у його відсутності.

Представник
відповідача військової частини А-1556 в судове засідання не з'явився по
невідомій суду причині, будучи належним чином повідомлений про час місце
розгляду справи.

Дослідивши
матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення за таких підстав.

Правовідносини
між сторонами регулюються положеннями ст. 58 Конституції України, ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду
з прав людини", ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно чинного
законодавства, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів,
яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів Законодавства України, не може бути поставлена у
залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади
на відсутність коштів як на причину невиконання. У випадках коли з набуттям
чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що
був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на
момент виникнення у особи певного права.

Згідно вимог ст.
9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також продовольчий пайок або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість нього.

Відповідно до
ч.1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" у випадках, коли з набуттям чинності
певним його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше,
до спірних правовідносин застосовує закон, що діяв на момент виникнення у особи
відповідного права.

Судом
встановлено, що позивач перебував на військовій службі у військовій частині
А1556, де і знаходився на продовольчому та фінансовому забезпеченні ( а.с. 7 ).

Згідно
розрахунку компенсації за продовольче забезпечення військова частина
заборгувала позивачу компенсацію за продовольче забезпечення в розмірі 32276,28
грн. (а.с. 612 ).

Невиплата
вказаної суми за весь період з 11.03.2000 р. є грубим порушенням чинного
законодавства і його прав як військовослужбовця.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав
людини", ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей", ст.ст. 159, 160-164, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до військової частини А-1556 про стягнення заборгованості компенсації
вартості продовольчого забезпечення - задовольнити.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з військової частини А-1556 заборгованість за рахунок грошового
забезпечення (КЕКВ 1112) сумі 32276 ( тридцять дві тисячі двісті сімдесят шість
) грн. 28 коп., грошової компенсації замість недоотриманого продовольчого
пайка.

На постанову
суду протягом 10-ти днів може бути подана заява про її апеляційне оскарження та
на протязі 20-ти днів з дня подачі заяви може бути подана апеляційна скарга.